Puhuja: Eva Biaudet
Puolue: r
Päivämäärä: 2018-12-17 puheestanne. Siinä on varmasti paljon asiaa, jota meidän pitäisi miettiä, ja siinä itse asiassa ehkä oikeudenmukaisuus ja osallistavuus, se mikä saa ihmiset osallisiksi myöskin talouskasvusta eri lähtökohdista, on se keskeinen asia. keskeinen asia. Ilman, että olen vielä lukenut kirjaanne, minun johtopäätökseni ehkä on, että tällaisen politiikan onnistumiseksi ei riitä, että katsoo vain suuria linjoja, joskin nekin ovat tärkeitä, vaan samalla poliitikkojen pitää kyetä katsomaan niitä pienempiä vaikutuksia erilaisiin ryhmiin, koska nimenomaan oikeudenmukaisuus ja osallisuuden tunne tulevat siitä, että kokee, että tulee huomioiduksi. Ihmisoikeuksista — sosiaalinen hyvinvointi, sosiaaliset oikeudetkin ovat osa ihmisoikeuksia — Eleanor Roosevelt sanoi, että ne ovat olemassa pienissä paikoissa. Se tarkoittaa, että jollei ihminen arjessa tunne, että saa osallistua tähän hyvään talouskasvuun, ne eivät tavallaan silloin toteudu toteudu omassa elämässä, ja ihmisoikeudet eivät voi olla olemassa vain suurissa makrotalouden rakennelmissa. Tämä vie minut pohtimaan nimenomaan sitä, että meillä pitäisi olla parempia välineitä tehdä vaikutusarvioita eri alueille. Me olemme puhuneet siitä pitkään, ja hallitus on kiitettävästi mielestäni ainakin lähtenyt lupaamaan, että esimerkiksi Agenda 2030:n mukaan arvioidaan nimenomaan ilmastokriteereitä ja myöskin tasa-arvon kriteereillä arvioidaan talouskasvua ja -kehitystä. Kuitenkin esimerkiksi tasa-arvon kohdalla on vielä hyvin alkutekijöissä tällainen budjetin arviointi, ja aikaisemmin hallitus onkin arvioinut, että sen talouspolitiikka ei ole suosinut yhtä paljon naisia kuin miehiä. Ei tietenkään tahallisesti, vaan eri syistä. Siksi olisi niin tärkeää katsoa eri ryhmiä, millä tavalla nämä talouspolitiikan eri tekijät kohdistuvat. Työllisyyden kasvukaan ei ole samalla tavalla kohdistunut eri ryhmiin. tällaisista alueellisista kohtaanto-ongelmista, mutta on myös, kun puhutaan taloudesta ja köyhyydestä, kohtaanto-ongelmia riippuen sukupuolesta. Naisilla on hyvin pitkälti vastuu hoivasta sekä perheessä että sitten julkisessa yhteiskunnassa. RKP:n varjobudjetissa olemmekin sen takia lähteneet siitä, että osa talouskasvun edellytyksistä on korjata se epätasa-arvo, joka tällä hetkellä on, ja rakentaa sellaista työmarkkinaa, jossa naisilla on yhtä hyvät mahdollisuudet osallistua ja antaa oma panoksensa. Naisjärjestöt ovat itse asiassa tehneet jo kymmeniä vuosia tätä työtä, jossa he ovat vaatineet, että hoivavastuu jaetaan paremmin ja palkkatasa-arvo toteutetaan, mutta emme ole onnistuneet. Siksi on todella tärkeää, että nyt sekä tasa-arvoasiain neuvottelukunta että kaikkien puolueiden naisjärjestöt Nytkis ja Naisjärjestöjen Keskusliitto — siis nämä edustavat satojatuhansia naisia — yhdessä ajavat ensi eduskuntavaaleissa perhereformia, jossa todellisuudessa tapahtuu muutos. Ei vain vähän paremmin ja vähän enemmän vapaita vanhemmille, vaan että todellisuudessa tapahtuu muutos hoivavastuiden jakoon 6+6+6-mallin mukaan. Se edellyttää, että siihen myös investoidaan ja ajatellaan, että se on tärkeä. Se tulee ratkaisemaan myös eläkeläisnaisten, vanhenevien naisten, köyhyysongelman ainakin osittain, koska hyvin suuri osa vanhenevien naisten köyhyydestä liittyy siihen, että heillä työura on huonompi kuin miesten eli lyhyempi ja matalammalla palkkatasolla. palkkatasolla. Toiseen asiaan haluaisin vielä puuttua. Lakivaliokunnassa olemme koko tämän vaalikauden ajan keskustelleet vaikeudesta ja haasteesta nähdä budjettia pitkäjaksoisesti, ja oikeuslaitos on yksi niistä, jotka koko ajan elävät jotenkin kituuttaen, ja tavallaan on koko ajan riski, että meidän oikeusjärjestelmä ei enää toimi riittävällä tasolla. Muutoksia on todella paljon tehty, mutta jokaisen lakimuutoksen kohdalla lakivaliokunta on huomauttanut, että näin niukat voimavarat eivät pidemmän päälle kestä. kestä. Toivoisin, että tämä on asia, joka todellakin otetaan nyt sitten tulevaisuudessa tarkasteluun. Meillä on siellä myöskin vielä ongelmia, joihin ei niin sanotusti ole ollut varaa vielä puuttua. Meillä on vielä paljusellejä. Meillä on kriminaalipolitiikka, joka ei riittävästi toimi ennaltaehkäisevästi. Meillä on vankihuolto, jossa on voimavarapula ja joka nimenomaan olisi järkevää toimintaa. Ei helppoa mutta hyvää. Sama liittyy sitten köyhyysongelmaan globaalisti. Ne ongelmat, joita me koemme tällaisten ihmisten muuttoliikkeiden voimistuessa, liittyvät köyhyyteen ja konflikteihin, ja meidän täytyy panostaa myöskin kehitysavun kautta sekä rauhanvälitykseen että sitten kaikkein köyhimpien ihmisten auttamiseen, jotta nämä ongelmat eivät suurene. — Kiitos.