Puhuja: Riitta Mäkinen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-12-17 Arvoisa puhemies! Toimivat ja laadukkaat peruspalvelut, terveydenhuolto, vanhuspalvelut, lasten varhaiskasvatus, päivähoito, perusopetus, tarvittavat sosiaalipalvelut ja työllisyyden hoito ovat aivan keskeisiä hyvinvoinnin, kansalaisten välisen yhdenvertaisuuden ja oikeudenmukaisen yhteiskunnan rakennuspalikoita. Ne ovat sellaisia hyvinvoinnin kulmakiviä, joihin julkinen valta voi halutessaan vaikuttaa. Kunnat ovat ainakin toistaiseksi voineet itsemääräämisoikeutensa puitteissa toteuttaa perustehtäväänsä, siis järjestää ja tuottaa kansalaisten arjen elämän kannalta välttämättömiä palveluja. Valtiovalta, viime kädessä eduskunta, on taho, joka lainsäädännön ja vuosittaisen talousarvionsa kautta määrittää reunaehdot ja liikkumavaran, mikä kunnilla on käytettävissään. Valtio ei voi luistaa rahoitusvastuustaan. On hyvä tiedostaa, että samalla kun haluamme parantaa palveluja ja säädämme uusia velvoitteita, vastuullamme on huolehtia siitä, että niiden toimeenpanon perusedellytykset kuntatasolla ovat kunnossa. Uskon hallituksen olevan tietoinen tästä kaikesta. On täysin käsittämätöntä, että siitä huolimatta se on päättänyt jatkaa valtionosuuksien leikkausta ensi vuonnakin lähes 300 miljoonalla eurolla. Hallituksen valitsema poliittinen linja ei ole tukenut koulutusta, peruspalveluja, sosiaaliturvaa, kuntataloutta, perheitä, heikoimmassa asemassa olevia, saati vanhusten hyvinvointia. Yksin koulutukseen tehdyt leikkaukset ovat olleet miljardiluokkaa. Tänään vielä palaamme hallituksen esitykseen jäädyttää kansaneläkeindeksi kuluvan vuoden tasolle. Kuluneella kaudella on tehty jo kaksi tasoleikkausta, ja nämä jäädytykset tulevat siihen päälle. Päätös koskee kansaneläkettä ja takuueläkettä mutta myös vammaisetuuksia, sairausvakuutuslain mukaisia vähimmäispäivärahoja, peruspäivärahaa, työmarkkinatukea ja lapsikorotuksia, jopa niitä rintamalisiä. Keskusta perusteli jäädytystä debatissa tänään täällä salissa kertoen, että niiden poistaminen ei ole mahdollista ilman lakimuutosta. Hallitus on siis itse säätänyt lain, jonka taakse se nyt tässä asiassa pakenee. Hallitusryhmien puheenvuoroissa olemme kuulleet, mitä tulevaisuudessa pitää tehdä. Samalla jätetään kertomatta, mitä nyt todella on tehty. Nyt viimeisenä vuonna talousarvioon sisältyy muutamia parannuksia ja lisäyksiä, mutta ei kai kukaan tässä salissa voi tosissaan väittää, että ne korjaisivat tai poistaisivat sen vahingon tai inhimillisen kärsimyksen, mitä tehdyt leikkaukset ovat aiheuttaneet. Olemme eläneet taloudellisen noususuhdanteen huipulla, ja eväitä tarvittaviin toimiin olisi ollut. Nyt tiedämme, että tuo suhdanne on taittumassa. Mikä on se logiikka, johon hallitus nojautuu todetessaan, että koskaan ei ole oikea aika panostaa kansalaisten hyvinvointiin, kasvuun tai kehitykseen? Ajatteletteko, että tuo hetki koittaa, kun kansantalouden käyrät kääntyvät kaakkoon? Uskotteko te todella siihen, että maamme tulee pärjäämään ilman investointeja tulevaisuuteen? Missä ovat hallituksen tulevaisuusinvestoinnit? Arvoisa puhemies! Yhteiskunnan inhimillisyyttä mitataan sillä, kuinka hyvin se kykenee pitämään huolta kaikkein heikoimmassa asemassa olevista jäsenistään. Sen viisautta mitataan sillä, kuinka hyvin se kykenee panostamaan ja ymmärtää panostaa palveluihin ja rakenteisiin, jotka rakentavat pohjaa tulevaisuuden hyvinvoinnille ja kestävälle kasvulle, ja sillä, kuinka hyvin se onnistuu turvaamaan kaiken vakauden kivijalan, yhteiskuntarauhan. Keskeisten peruspalvelujen, yhteiskunnallisten tukiverkkojen ja koulutuksen vähittäinen tai kertarysäyksellä tapahtuva alasajo vie yhteiskuntaamme suuntaan, jossa sosiaalinen ja henkinen pääoma, osaaminen, taantuu ja jossa eriarvoisuus ja epäoikeudenmukaisuus kasvaa. Se romuttaa edelleen ihmisten ja etenkin lasten ja nuorten perusturvallisuutta, luo näköalattomuutta ja vie toivon paremmasta tulevaisuudesta. Lopulta se synnyttää katkeruutta ja sen seurauksena vihaa. Tuon vihan läsnäolo on tänä päivänä silmin nähtävissä ja korvin kuultavissa. Se ei ole enää paljon puhuttu uhka, vaan se on todellisuutta. Jos emme pureudu yhteiskuntamme kipupisteisiin tänään, emme voi olettaa huomisen, saati tulevaisuuden, olevan yhtään parempi. Sosiaalidemokraattina en voi hyväksyä hallituksen talousarvioesitystä vuodelle 2019.