Puhuja: Silvia Modig
Puolue: vas
Päivämäärä: 2018-03-13 Arvoisa rouva puhemies! Ilmastonmuutos on ihmiskunnan kohtalonkysymys. Jotta maapallolla säilyvät elämisen edellytykset, meidän on pystyttävä vastaamaan Pariisin sopimuksessa sovittuun eli varmistamaan, että ilmaston lämpeneminen pysyy alle 2 asteen, ja vahvana, aitona pyrkimyksenä pitää olla 1,5 astetta. Koska aikaa ei ole monta vuotta, on keskipitkän aikavälin suunnitelman merkitys iso. Sen tärkein tehtävä on varmistaa, että me olemme aidosti polulla, joka pyrkii kohti 1,5:tä astetta. Suunnitelma katsoo vuoteen 2030, mutta katsooko se riittävästi siitä eteenpäin? Tiedämme, että päästövähennystavoitteita on kiristettävä, jotta pääsemme tarvittaviin tavoitteisiin. Varmuutta siitä, että suunnitelman keinot tähän riittävät, ei ole. Suunnitelman toimenpiteiden vaikutuksien arvioiminen on vaikeaa, koska niihin liittyy paljon epävarmuutta ja muuttujia. Laajan kirjon toimien, joista osan rahoitus on edelleen auki, vaikuttavuuden arvioiminen on hyvin vaikeaa. Arvoisa puhemies! Taakanjakosektorilla liikenteessä on kaikkein suurin potentiaali, mutta myös suurin epävarmuus on juuri tällä sektorilla. Ala kehittyy valtavaa vauhtia, ja nyt valittavien toimenpiteiden pitäisi pystyä ennakoimaan muutokset. Hallitus on valinnut linjakseen biopolttoaineet, jotka ovat hyvin lyhyellä aikavälillä perusteltuja, mutta suuressa kuvassa meidän pitäisi olla jo polulla kohti sähköistä liikennettä, ja tähän tulisi ohjata enemmän kannustimia. Arviot siitä, minä vuonna sähkömoottorin ja polttomoottorin valmistus on saman hintaista, aikaistuvat koko ajan. Biopolttoaineet voivat toimia siirtymäkauden ratkaisuna, mutta keskipitkän aikavälin suunnitelmassa pitää katsoa myös, mitä tapahtuu vuoden 2030 jälkeen. Hallituksen linja on nojata hyvin voimakkaasti bioenergiaan ja metsien kasvavaan käyttöön. Tämä muodostaa tavoitteille ison riskin suhteessa EU:n ilmastosääntelyyn. Metsiä voi ja pitää käyttää, mutta on huolehdittava riittävän isosta nielusta ja luonnon monimuotoisuudesta. Keskipitkän aikavälin suunnitelman toimilla hiilinielumme puolittuu. Se ei auta, että nielu alkaa kasvamaan taas 2030-luvulla, sillä meiltä loppuu aika kesken. Vaikka taimi sitoo kyllä paljon hiiltä suhteessa omaan massaansa, on absoluuttinen poisto ilmakehästä pienempi. Puu sitoo hiiltä eniten 40 ja 80 ikävuoden välillä. Siksi puuta kannattaakin ohjata pitkäkestoisiin korkean arvonlisän tuotteisiin, ei polttoaineisiin. Puurakentamisen edistäminen on tässäkin yksi hyvä keino. Ja E-lukuun tuijottaminen saattaa johtaa meidät harhaan. Tärkeämpää on katsoa rakennusta sen koko elinkaaren päästöjen kautta. Perinteinen hirsirunkoinen, painovoimaisella ilmastoinnilla toimiva talo pärjää edelleen vertailussa niin energian kuin sisäilman suhteen. Kokonaisuutena kunnilla ja kaupungeilla on merkittävä rooli ilmastonmuutoksen torjumisessa. Asuminen ja liikenne muodostavat ison osan päästöistä, ja kaupunkien ja kuntien ratkaisut vaikuttavat merkittävästi kansalliseen päästökehitykseen, muun muassa liikennesuunnittelun, maankäytön, elinkeinopolitiikan ja julkisten hankintojen kautta. Osa kaupungeista onkin jo asettanut valtakunnallista tasoa huomattavasti kunnianhimoisempia tavoitteita. Helsinki on asettanut tavoitteekseen olla hiilineutraali vuonna 2035, Vantaa ja Espoo jo vuonna 2030. Tämä kertoo siitä, että kunnianhimon tasoa voi ja pitää nostaa. Kunnianhimoinen ilmastopolitiikka tuleekin nähdä mahdollisuutena. Se luo mahdollisuuksia muun muassa cleantech-yrityksille, ja kehittämällä innovatiivisia päästövähennyskeinoja luodaan pohjaa myös uusille vientituotteille. Tässä on meillä paljon potentiaalia, mutta se vaatii panostamista tutkimukseen ja kehitykseen ja uskallusta kokeilla sekä sen, että samaan aikaan meidän on purettava niitä rakenteita, jotka ylläpitävät liian korkeaa luonnonvarojen ja energian kulutusta. Jotta ilmastonmuutoksen torjunnassa onnistutaan, vaaditaan toimia niin valtakunnan tasolla kuin kunnissa ja yksilön valinnoissa. Vaikka vastuuta ei voi vierittää vain yksilöille, on meidän kaikkien valinnoilla merkitystä. Me tarvitsemmekin verouudistuksen, jossa verotusta tarkastellaan ilmasto- ja ympäristönäkökulmasta. Ilmastoviisaat valinnat pitää saada automaattisiksi. Myös yritystukia ja maataloustukia tulee tarkastella ilmaston näkökulmasta. Arvoisa puhemies! Ilmastonmuutoksen torjuminen on kohtalonkysymys. Me tiedämme, että montaa vuotta meillä ei ole aikaa suunnan muuttamiseen. Siihen nähden tämä suunnitelma on valitettavasti riittämätön — oikean suuntainen mutta auttamatta riittämätön. Meidän on varauduttava tiukentamaan tavoitteitamme, ja tämän suunnitelman valittujen toimenpiteiden vaikutuksia on seurattava tarkkaan ja oltava valmis muutoksiin, jos keinot näyttävät riittämättömiltä tai painotukset vääriltä.