Puhuja: Hannu Hoskonen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-12-17 Nyt esillä oleva hallituksen esitys ensi vuoden talousarvioksi on mielestäni kuvattavissa yhdellä lyhyellä lauseella: nyt olemme siirtymässä taloudessa velanotosta velanmaksuun. Selitykset siitä, onko tämä keinotekoista vai mitä tämä on, ovat mielestäni kummallisia selityksiä. Tärkeintä on se, että talous on lähtenyt kasvuun ja meillä on aito mahdollisuus ruveta velkojamme lyhentämään. Emme missään nimessä saa elää silleen, että lapsemme ja lastenlapsemme maksavat meidän velkamme. Kasvu on siis alkanut. Pidetään siitä kaikin keinoin kiinni. Kuntataloudet ovat tervehtyneet, työttömyys on laskenut, julkinen talous on kestävällä pohjalla. Viime vaalikaudella julkisen talouden rahoitusasema huononi 38,5 miljardilla eurolla. Se on vain kylmä tosiasia, valtioneuvoston selonteon antama luku, en ole sitä itse keksinyt, ei minulla niin vilkas mielikuvitus ole. Työllisyysaste on tällä hetkellä lähes 72 prosenttia, mikä on tasan 4 prosenttiyksikköä Valtionvelka on totta kai huolestuttavassa koossa tälläkin hetkellä, mutta sen alamäki näyttäisi alkaneen, kun pidämme pään kylmänä ja jalat lämpimänä. Työllisyysasteen tavoitteen pitää olla 75 prosenttia. Paljon tässä maassa puhutaan siitä, miten me hoidamme talouttamme. Ainoa oikea tie on kasvattaa suomalaisten mahdollisuutta tulla toimeen itsenäisesti omalla työllään työttömyyttä pois leikaten ja uusia talousmahdollisuuksia hakien yhteisesti — ei kukaan meistä yksinään, vaan kaikki me yhdessä. Hallitus on toiminut kuitenkin mallikelpoisesti tässä tilanteessa. 2015 olimme pakkotilanteessa. Olimme aidosti joutumassa Euroopan unionin komission tarkkailulistalle ja olimme siellä jo. Komission väliintulo ei ollut kaukana, ja myös kolmesta merkittävästä luottoluokittajasta kaksi oli jo näyttänyt peukaloa alaspäin meille. Sen yhden toivon varassa elimme, että sitä luottoluokituksen heikennystä ei tullut eikä korko lähtenyt nousemaan. Jos joku epäilee, että olimme silloin vahvoilla, niin se ei ihan pidä paikkaansa. Joka tapauksessa komission väliintuloa onneksi ei tullut, ja sitten teimme ihan oikean johtopäätöksen: meidän kustannuskilpailukykyä oli pakko parantaa. Erona viime hallituksen ja tämän hallituksen välillä on olennaisesti juuri tämä kustannuskilpailukyvyn parantaminen. Olimme 10 prosenttiyksikköä kilpailijamaitamme jäljessä, ja se on kamala luku, kun lähdetään myymään samoille markkinoille samanlaisia tuotteita. Suomalaisen työn tulokset vain eivät käyneet Euroopassa silloin kaupaksi, siitähän kaikki johtui, myös se jättityöttömyys. Mutta nyt on ihan toisin. Tällä hetkellä Suomen maakunnista Kainuu lienee esimerkki siitä, että siellä on kaikista suurin työvoimapula ja työpaikkoja syntyy koko ajan lisää. Muistan ne keskustelut, kun Terrafamea oltiin ajamassa alas ja pistämässä konkurssiin. Se olisi maksanut valtiolle 500 miljoonaa välittömästi plus jotakin, mutta nyt se tuottaa valtiolle hyvää ja tuotto on hyvää ja nimenomaan niin, että työpaikkoja on noin tuhannenkunta ja sitten sen kerrannaisvaikutukset ovat monin monin verroin suuremmat. Tämä on esimerkki siitä, että ei kannata ensimmäiseen höyrähdykseen lähteä vaan kannattaa hoitaa kotiläksyt hyvin ja tehdä sen jälkeen viisaat johtopäätökset. Nyt olemme sillä tiellä. Metsätaloudessa tapahtuu hyviä asioita. Olen hieman ihmeissäni seurannut keskustelua siitä, paljonko meillä saa hakata. Antti Rinne esitteli omaa metsälinjaansa, Rinteen mallia, että 72,4 miljoonaan mottiin pitäisi hakkuut pysäyttää. Tänään se linja oli, että saa hakata niin paljon kuin sielu sietää, niin hän sanoi omassa puheenvuorossaan tässä salissa. Sitä en tiedä, miten hän tekee sen. — Joka tapauksessa Suomen metsien hakkuut ovat suurin piirtein 75 miljoonaa mottia tänä vuonna. Todellinen hakkuumahdollisuus tänä vuonna on se 85 miljoonaa mottia, ja ensi vuosikymmenellä pääsemme jo 95 miljoonaan mottiin sen takia, kun harvennushakkuita tehdään ja metsien kasvu kiihtyy koko ajan. Tämä on Metsäntutkimuslaitoksen, nykyisen Luken varmoja tilastoja, niitä ei sovi väheksyä eikä laiminlyödä. Investoinnit ovat lähteneet liikkeelle koko maassa, ja kuten Etla omassa tutkimuksessaan totesi, kasvua on kaikkialla Suomessa, mikä poikkeaa aikaisempiin vuosiin verrattuna. Tämän takia on syytä muistaa se tosiasia, että Suomen kaikkia maakuntia tarvitaan tämän talouskasvun ylläpitämiseen. Sitä ei pysty Helsinki yksin tekemään eikä Vantaa eikä Espookaan eikä Varsinais-Suomi. Näihin velkojenmaksutalkoisiin tarvitaan Sen takia toivon teiltä, arvoisat edustajat, sitä kaukokatseisuutta, että jos joku Kainuu menestyy, niin ei täällä Helsingissä voida sen takia huonosti. Kainuussa ei takuulla voida huonosti silloin, kun Helsinki menestyy. Tarvitaan siis suvaitsevaisuutta ja ennen kaikkea näköalaa siihen, mitä tässä maassa meinataan tehdä. Arvoisa puhemies! Lopuksi: Se, mitä pitäisi tehdä vielä paremmin, on ehdottomasti se, että liikennejärjestelmää hoidetaan viisaasti kuntoon. Kun edellinen puhuja lopetti siihen,