Puhuja: Kristiina Salonen
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-12-17 mitään, arvoisa puhemies! Ehdin vain huutamaan: ei! — Ehkä se on sana, joka jollain tavalla kuvaa myöskin tätä puheenvuoroani. Suomen taloudessa on eletty suhdannehuippua tänä vuonna, hyvä niin. Jokainen päättäjä tietää euroalueen ja maailmantalouden tärkeyden Suomen talouden osalta. Suomen talous ei ole omassa kuplassaan, ja onneksi olemme viimein päässeet kiinni talouden elpymisestä maailmalla. Kuitenkaan keskimääräinen palkansaaja ei ole arjessa hyvötynyt talouden suhdannehuipuista, päinvastoin. Koulutuksesta, peruspalveluista ja kuntien rahoituksesta on leikattu, siis niistä palveluista, jotka näkyvät kaikista eniten tavallisen ihmisen arjessa. Samalla hallituksen toteuttamat veronalennukset ovat kohdistuneet siten, että ne hyödyttävät eniten kansainvälisiä sijoittajia, eivät tavallista suomalaista. Hyvinvointiyhteiskuntamme rahoittavan veropohjan uudistamisen eteen tehdyt toimenpiteet ovat jääneet tällä hallituskaudella osaltaan hyvin laihoiksi. Tarvitsemmekin nyt laajoja veroreformeja. On selvää, ettei pitkän aikavälin vakaa talouskasvu voi perustua talouspolitiikan pikavoittoihin ja lyhytnäköisiin ratkaisuihin. Menestyksen takana Suomessa on aikaisemminkin piilenyt eriarvoisuuden torjuminen, ja siellä se piilee myöskin nyt. Riittävä osaaminen ja koulutuksen taso ovat tärkeitä. Tästä ei hallitusta valitettavasti voi nyt kiittää. Koulutuspolitiikan tilanteesta kertoo paljon se, että Suomi on tällä hetkellä tilassa, jossa lähes 15 prosenttia ikäluokasta jää ilman toisen asteen koulutusta. Jos tulevien sukupolvien koulutustaso on jäämässä aiempia matalammaksi, olemme todella pahassa pulassa. Nimittäin viimeisen 30 vuoden aikana työmarkkinoilta on kadonnut reilut 600 000 työpaikkaa, joihin on riittänyt perusasteen koulutus. Koulutuspolitiikan eriarvoistuminen uhkaa aiheuttaa tuhoa jopa 100 000:n alle 30-vuotiaan ihmisen tulevaisuudelle, sillä juuri niin moni nuori on jäänyt ilman peruskoulun jälkeistä tutkintoa. Näiden nuorten asema työmarkkinoilla ei ole suotuisa. Erityisesti nuorten miesten kohdalla tämä ongelma on hälyttävän korostunut. Tarvitsemme suuria tekoja ja visioita tulevaisuuden puolesta. Sitä olisivat esimerkiksi aidosti maksuttoman toisen asteen koulutuksen toteuttaminen ja oppivelvollisuuden laajentaminen toiselle aseteelle. Lisäksi leikkaukset ammatilliseen koulutukseen ja yliopistotasoiseen tutkimukseen ovat olleet lyhytnäköisiä. Vaikeassakin taloudellisessa tilanteessa tulevaisuusinvestointeja ovat panostukset kansalaisten osaamisen kasvattamiseen. Arvoisa puhemies! Työttömyys näyttää kääntyneen laskuun. Se on tärkeä asia. Toisaalta samalla pitkäaikais- ja rakennetyöttömien määrät ovat edelleen merkittävän suuret. Hallituksen toimenpiteet pitkäaikaistyöttömyyden torjumiseksi ovat olleet lähinnä rankaisuja. Työttömyysturvan leikkaukset ja aktiivimalli ovat olleet vaikutuksiltaan epäreiluja ja epäoikeudenmukaisia. Sen ovat todenneet sekä THL että Euroopan sosiaalisten oikeuksien komitea. Selvityksessä suomalaisten työttömyysturvan taso on arvioitu riittämättömäksi. TE-toimistojen henkilökohtaisia palveluita onkin pikaisesti kehitettävä. Lisäksi kuntien työllisyyskokeiluja on jatkettava. Suomi tarvitsee jokaisen ihmisen panostusta yhteisen tulevaisuuden eteen, eikä meillä ole varaa menettää ainuttakaan ihmistä sen takia, että epäonnistumme yhteiskuntana pitämään heidät mukana. Siksi eriarvoisuuden torjumisen tulisi olla aina talouspolitiikan kärkenä, ei sen kasvattaminen. Arvoisa puhemies! Kuntaliiton kuntatalouden apulaisjohtaja Reijo Vuorento arvioi muutama päivä sitten, että sote-uudistus voi lisätä valtion kustannuksia jopa runsaat miljardi euroa vuodessa. vuodessa. 10 vuodessa lisäkustannukset olisivat 10 miljardin luokkaa. Useat asiantuntijat ovat varoittaneet hoitopolkujen pirstaloitumisesta. Kun palveluita pilkotaan, voidaan menettää esimerkiksi alueellisesti tärkeitä sosiaali- ja terveysjärjestöjen toimintoja. Tämä vaikuttaa alueen asukkaiden hyvinvointiin heikentävästi. Sote-uudistusta tarvitaan, mutta se ei missään nimessä saa tarkoittaa sitä, että kaikki hyvä ja toimiva täytyisi rapauttaa. Kuntien rahoitusta on tällä vaalikaudella leikattu peruspalveluiden ja vanhuspalveluiden osalta. Nämä leikkaukset vaikuttavat suoraan osaamisen ja asiantuntemuksen heikentämiseen ja sitä kautta palvelun laatuun. Hoitoonpääsyä voitaisiin aidosti parantaa siten, että resursseja ja käsipareja lisättäisiin sinne, missä niitä eniten tarvitaan. Siksi perusterveydenhuoltoon tulisi lisätä tuhat lääkäriä ja hoitajaa parantamaan vastaanottopalveluja.