Puhuja: Touko Aalto
Puolue: vihr
Päivämäärä: 2018-02-28 Suomen menestystarina on kertomus ennen kaikkea koulutuksen voimasta, kertomus tasa-arvon ja sivistyksen voitosta, jolla tämä kansakunta on nostettu köyhyydestä. Suomea on rakennettu sillä ajatuksella, että jokaisella lapsella on oltava oikeus edetä elämässään, että jokaisen lapsen unelmat ovat yhtä tärkeitä ja että yhdenkään koulutietä ei saa määrittää kotitausta tai varallisuus. Sillä tiellä tämä maa ei ole kulkenut siksi, että tie olisi helppo. Sillä tiellä olemme kulkeneet siksi, että se on oikein. Sillä tiellä kulkeminen on vaatinut eteenpäin katsomista ja rohkeutta. Sitä samaa rohkeutta meiltä täytyy löytyä myös tänään, jotta onnistumme pitämään huolta siitä perinnöstä, jonka olemme saaneet. Arvoisa puhemies! Olemme kulkeneet pitkän ja välillä kivisenkin tien kansakouluajoista kohti nykyistä peruskoulujärjestelmää. Ajatus peruskoulusta syntyi yhden suuren huomion ympärille aikoinaan: suomalainen koulutusjärjestelmä oli jäänyt selkeästi jälkeen muusta Länsi-Euroopasta, ja yksi syy tähän oli senaikaisen rinnakkaiskoulujärjestelmän vahvistama yhteiskunnallinen epätasa-arvo. Kun ongelmakohta huomattiin, korjaustyöhön ryhdyttiin sen vaatimalla vakavuudella. Työn tuloksena 1970-luvulla Suomessa siirryttiin maksuttomaan peruskoulujärjestelmään. Tarkoituksena oli taata kaikille lapsille tasa-arvoiset lähtökohdat opintielle. Arvoisa puhemies! Me olemme saaneet nauttia peruskoulun mainetta ja kunniaa niittävistä hedelmistä liki 50 vuotta. Olemme kasvattaneet yhden maailman osaavimmista kansoista. Räätälin lapsista on kasvanut lääkäreitä ja tutkijoita. Maailmalla ihmetellään, miten me teimme sen. Eroa koulutettujen ja kouluttamattomien vanhempien lasten välillä on kavennettu aina viime vuosikymmeniin saakka. Nyt tuo kehitys on kuitenkin katkennut, ja mikä pahempaa, kehitys on kääntynyt väärään suuntaan. Suomen koulutusjärjestelmä — Suomen ihme — on vaarassa, ja siitä vastuussa on tämän maan hallitus, joka on lupaukset petettyään tehnyt historiallisen suuret leikkaukset koulutuspolun joka ikiseen kohtaan. Leikkaukset ovat olleet niin suuret, että niiden vaikutukset tuntuvat koko ikäluokan, jokaisen lapsen, arjessa. Arvoisa puhemies! Viime viikolla lapsiasiavaltuutettu Kurttila luovutti eduskunnalle kertomuksen Suomen lasten oikeuksista ja hyvinvoinnin tilasta. Lapsiasiavaltuutetun mukaan elämme hyvinvointivaltion alisuorittamisen tilaa. Emme onnistu hyvinvointivaltion keskeisessä tehtävässä. Emme onnistu riittävällä tasolla nostamaan heikossa asemassa olevia lapsia hyvinvoinnin, lahjakkuuden ja sosiaalisen nousun kärryille. Olemme ajautumassa kohti lasten luokkayhteiskuntaa, jossa kouluttamattomuus periytyy. Räätälin lapsesta ei tulekaan enää lääkäriä tai tutkijaa yhtä todennäköisesti kuin aikaisemmin. Hallitus lyö leimoja jo varhaiskasvatusvaiheessa, johon lapset eivät enää yhdenvertaisesti voi osallistua. Alueellinen eriarvoisuus kasvaa, kun osassa kuntia subjektiivista päivähoito-oikeutta on rajattu ja osassa ei. Helsingissä työttömän lapsella on oikeus täysipäiväiseen varhaiskasvatukseen, Oulussa ei. Lapsiasiavaltuutetun sanoja lainatakseni: "Sellainen lainsäädäntö, joka nimenomaisesti alleviivaa lapsen perhetaustan merkitystä, ei ole lapsen edun mukaista." Tätä ei hallitus ota kuuleviin korviinsa, vaikka kaikki maailman professorit sanoisivat tämän yhdessä kuorossa. Sama politiikka, jota tämä hallitus kohdistaa maan työttömiin, kohdistuu myös työttömien lapsiin. Arvoisa puhemies! Tämän lisäksi olemme ajautuneet tilanteeseen, jossa oppimiserot ovat kasvussa. Sukupuolten väliset oppimiserot ovat OECD-maiden suurimmat — siis OECD-maiden suurimmat. Kuljemme kohti lasten luokkayhteiskuntaa tilanteessa, jossa perheen tulot ja vanhempien koulutustausta vaikuttavat lapsen oppimistuloksiin. Joka kahdeksas poika — korostan: joka kahdeksas poika — ei osaa lukea kunnolla peruskoulun jälkeen. Kyse on kansallisesta hätätilasta. Tästä huolimatta hallitus on leikannut kouluilta. Opettajilla on kädet täynnä töitä, eikä sijaisiakaan palkata enää kaikkialla. Hallitus myös heikensi tietoisesti varhaiskasvatuksen laatua kasvattamalla suhdelukuja niin, että yhtä aikuista kohden saa olla kahdeksan yli 3-vuotiasta lasta. Tässäkin paikallinen eriarvoisuus korostuu, sillä jotkut kunnat ovat päättäneet olla kasvattamatta ryhmien suhdelukuja lain sallimaan maksimiin. Jyväskylässä hoitajalla on enemmän aikaa pitää lasta sylissään kuin Kempeleessä, sillä Kempeleessä yhden aikuisen vastuulla on enemmän lapsia. Hallitus on unohtanut, kuinka tärkeää ja raskasta työtä tuhannet varhaiskasvatuksen ammattilaiset ja opettajat tekevät. Arvoisa puhemies! Erityisen suuressa vaarassa tippua työmarkkinoilta ovat ne 620 000 henkilöä, joilla ei ole toisen asteen koulutusta. Tämä on kiistämätön tosiasia. Samalla työelämä on murroksessa ja tulee vaatimaan entistä parempaa kykyä uusia osaamistaan koko työuran ajan. Hallituksen vastaus haasteeseen on käsittämätön. Hallitus leikkaa ammatilliselta koulutukselta rahoituspohjan silpuksi ja kutsuu sitä reformiksi. Hallituksen sanakirjaan voitaisiin lisätä sanan ”reformi” kohdalle suomennos, jossa lukee isolla ”leikkaus”. Nämä leikkaukset johtavat siihen, että yhä useampi nuori jätetään yksin työpaikalle oppimaan. Samalla opettajia on jouduttu ja joudutaan jatkossakin irtisanomaan. Lähiopetuksen määrä on romahtanut, ja se kiihdyttää erityisesti eniten tukea tarvitsevien putoamista pois opinnoista. Tulevien vuosien aikana nämä leikkaukset johtavat alueelliseen eriarvoisuuteen, kun koulutuspaikkoja vähennetään ja toimipisteitä suljetaan pienemmiltä paikkakunnilta. Arvoisa puhemies! On valitettavaa, että hallitus ei näe koulutuksen tasa-arvon rapautumista tarpeeksi tärkeänä kysymyksenä. Hallitus ei ole esittänyt tarpeeksi kattavia toimenpiteitä eriarvoistumisen ehkäisemiseksi opinpolun kaikissa vaiheissa. vuotta sitten ei olisi syntynyt suomalaista ihmettä nimeltä peruskoulu, jos päättäjät eivät olisi tunnistaneet ja tunnustaneet, että silloinen järjestelmä oli eriarvoisuutta luova ja tasa-arvoa rikkova. rikkova. Mikäli ei myönnä eikä näe virheen tapahtuneen, ei sitä myöskään voi korjata — ja tästä on kysymys, arvoisa hallitus. Tässä hallitus tekee suuren virheen laiminlyömällä suomalaiset lapset ja koulutusjärjestelmämme. Hallitus ei voi väittää, etteikö ratkaisuja olisi olemassa. Niitä ovat oppositiopuolueet koko vaalikauden ajan kerta toisensa jälkeen esittäneet. Esimerkiksi vihreät esittivät eilen askeleita lasten luokkayhteiskunnan torjumiseksi: Ensiksikin Sipilän hallituksen koulutusleikkaukset on peruttava. Keskeisiä vihreiden esittämiä keinoja ovat esiopetuksen tekeminen kaksivuotiseksi ja oppivelvollisuuden jatkaminen toiselle asteelle. Hallituksen pitäisi kantaa vastuunsa tulevaisuudesta ja tarttua näihin esityksiin. Arvoisa puhemies! Tänä aikana, kun eriarvoisuuden lisääntyminen ja kansakunnan kahtiajako on yksi suurimmista turvallisuusuhistamme, on käsittämätöntä, että hallitus tietoisesti lisää eriarvoisuutta ja kahtiajakoa varhaiskasvatuksesta lähtien. Nyt tarvitaan vahvoja tekoja tasa-arvon ja yhtenäisyyden eteen. Koulutus on avain yhteiskuntaan kiinnittymisessä ja ympärillä olevan maailman ymmärtämisessä. Perusopetuslakimme toteaa seuraavaa: "Opetuksen tulee edistää sivistystä ja tasa-arvoisuutta yhteiskunnassa sekä oppilaiden edellytyksiä osallistua koulutukseen ja muutoin kehittää itseänsä elämän aikana. Opetuksen tavoitteena on lisäksi turvata riittävä yhdenvertaisuus koulutuksessa koko maan alueella." Valitettavasti, Valitettavasti, valitettavasti, hallitus, nämä tavoitteet eivät koulutiellä enää toteudu. Näinä aikoina emme saa unohtaa, että juuri koulutus ja kasvatus antavat meidän lapsillemme ja tuleville sukupolville mahdollisuudet tavoitella unelmiaan. Koulut ja päiväkodit saattavat lapset eri taustoista yhteen, katsomaan toinen toisiaan silmiin ja oppimaan toisiltaan.