Puhuja: Anders Adlercreutz
Puolue: r
Päivämäärä: 2017-05-24 Ärade talman, arvoisa puhemies! Det råder ingen brist på strategipapper. Somliga tas i beaktande, andra läggs längst ner på hyllan för att samla damm. Somliga är viktiga, andra försumbara. Ärade talman! Den här strategin hör till den förra kategorin. Klimat och energi om något är av helt avgörande betydelse när vi diskuterar framtidens utmaningar. Arvoisa puhemies! On hienoa, että meillä on käsissämme ilmasto- ja energiastrategia, ja on hienoa, että se on näinkin kunnianhimoinen. Kiitos siitä kuten talousvaliokunnan varsin hyvästä mietinnöstäkin. No, asiaan. Haasteet ovat isot, ja energiakysymys on siinä keskiössä: miten tuotamme puhdasta energiaa tulevaisuudessa? Tässä kohtaa strategian johdonmukaisuus sitten hieman lipsuu. Tuulivoimaa kritisoidaan usein siksi, että sitä syöttötariffien muodossa tuetaan. Mutta ei se pelikenttä ihan neutraali ole muutenkaan. Turvetta verotetaan juuri sen verran, että se on kivihiiltä edullisempaa. Puuhaketta taas tuetaan juuri sen verran, että se on turvetta edullisempaa. Ja tuulivoimaa tutkitaan juuri sen verran, että perussuomalaiset ovat tyytyväisiä. Arvoisa puhemies! Kivihiilen polton jatkamiselle tehdään varaus. Turvetta poltetaan estoitta, vaikka sen ilmastolliset vaikutukset ovat kivihiiltä pahemmat, samalla kun pomminvarmasti puhdasta tuulivoimaa jarrutellaan poliittisista syistä. Turve on toki suomalaista, ja ymmärrän sen suosimisen siltä kannalta, mutta ei se ole ilmastollisesti järkevää, eikä sen varaan kannata strategiaa rakentaa, ei edes vähän. Maatalouden päästöjen leikkaaminen on päästökaupan ulkopuolisen sektorin suurin haaste, ja maataloudessa nimenomaan turvesuot sisältävät suurimman päästöleikkauspotentiaalin. Sopii kysyä, kannattaako tässä tilanteessa, kun päästöjen leikkaus on haasteellista, tukea turvetuotantoa. Tässä strategiassa on paljon laitettu biotalouden varaan, ja sen voi ymmärtää: Suomi on edelläkävijä biopolttoaineiden tuotannossa, ja siitä on kehittymässä vientituote. Mutta sen tuotannolla on rajansa. Moni on huolissaan puuraaka-aineen riittävyydestä, siitä, kajoammeko hiilinieluumme, kajoammeko luonnon monimuotoisuuteen. Huolta ovat kantaneet niin puuteollisuus kuin luontojärjestötkin. Hakkuita ei voi loputtomasti lisätä, ja asiantuntijat ovat varsin yksimielisiä siitä, että nyt suunnitellut volyymit tarkoittavat, että energiakäyttöön ruvetaan käyttämään muutakin kuin sivuvirtoja. Kuten strategia aivan oikein toteaa, pitkällä tähtäimellä biopolttoaineet tulevat olemaan lähinnä raskaan liikenteen polttoaine. Kevyen liikenteen tulee siirtyä sähköön. Metsävarannoista ei kannata laajamittakaavaisesti tehdä huonolla hyötysuhteella polttoainetta huonon hyötysuhteen polttomoottoreihin. Mutta sähköllä toimiva liikenne ei yleisty ilman ponnistuksia. Se vaatii verotuksellisia toimenpiteitä mutta myös infraa ja lainsäädäntöä. Miten saamme rakennettua maan kattavan latausverkon? Miten sallimme sähköajoneuvojen käyttämisen kulutushuippujen tasaajina? Pitäisikö autovero rakentaa uusiksi, jotta saisimme autokantaa uusittua? Missä määrin tulemme tulevaisuudessa edes omistamaan omia kulkuvälineitä? Liikennepalkin jatkokehittely tarjoaa toivottavasti näihin kysymyksiin vastauksen. Kaiken kaikkiaan on syytä olla huolissaan siitä, laitammeko munamme nyt poliittisen ohjauksen kautta liian pieneen määrään koreja. On ydinvoimahankkeita: Olkiluoto 3, joka tällä hetkellä taitaa olla maailman kallein talonrakennushanke, sekä keskustan tiukasti ajama Fennovoima, jonka absurdius käy päivä päivältä ilmeisemmäksi. Meillä on iso satsaus bioenergiaan, jonka tieteellinen kestävyystausta on hutera, samalla kun maailmalla kovaa vauhtia kasvavaa tuulivoimaa jarrutetaan lepakkoteorioiden pohjalta. Pitäisi pyrkiä pois keinotekoisista tuista. Mutta ei tämäkään politiikka ole neutraalia. Ja jos pohdimme omia mahdollisia vientiavauksia, on vaikea nähdä, että niitä tuettaisiin optimaalisesti nyt valitulla linjalla. Ärade talman! Det här är ett bra dokument, som på många sätt går längre än någonting vi tidigare haft. Det ska regeringen ha tack för. Men den ideologiska läsidan är uppenbar, och framför allt inte alltid hållbar.