Puhuja: Timo Harakka
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-12-11 oikeastaan vastaisin täällä esitettyyn kysymykseen siitä, karkaavatko nämä sijoitustuotot Suomesta ulkomaille. Mehän elämme nyt juuri semmoisessa tilanteessa, jossa on täysin mahdollista kartuttaa sijoitusvarallisuutta Suomessa, ja tämä esitetty osaketili johtaisi myös samanlaiseen tulokseen, että se voitaisiin rahastaa ulkomailla, se voitaisiin tulouttaa muualla kuin Suomessa, maassa, jossa veroprosentti on alhainen tai peräti nolla. Mikään ei estä suomalaisia sijoitusvaroja karkaamasta ulkomaille nykyjärjestelmässä. Siksi olisi erittäin tärkeää, että saataisiin aikaan sellainen myös yksityishenkilöitä koskeva arvonnousulainsäädäntö, jollaista OECD:ssä jo esitetään yrityksille. Se tarkoittaa siis sitä, että omistus verotettaisiin siinä maassa, jossa se on kertynyt. Eikö meidän kaikkien mielestä oikeudenmukaisuutta noudattaisikin se ajatus, että jos suomalaisessa omistuksessa oleva suomalaisiin sijoituksiin perustuva sijoitustili tuottaa arvonnousua, niin kuin arvo-osuustilillä, niin se myös verotettaisiin jossain vaiheessa Suomessa, sen sijaan, että olisi mahdollisuus viedä se ulkomaille? Tämä ei ole täysin teoreettinen vaihtoehto. Esimerkiksi Belgiassa on mahdollisuus millä tahansa Brysselin komennuksella tyhjentää tällainen erityistili, jota tässäkin nyt hallitus ehdottaa. Siten itse asiassa tämä esitetty osaketili mahdollistaisi sen, että yhä enemmän suomalaista sijoitusvarallisuutta siirtyisi Suomen verottajan ulottumattomiin lopulta. Eli sitä ei koskaan tultaisi verottamaan Suomessa, ja tätähän meistä ei varmaan kukaan halua. Tässä on jälleen yksi syy siihen, minkä tähden tämä epäonnistunut lakihanke tulee hylätä. En tiedä, onko täällä salissa lisäkseni olevien viiden muun edustajan kokemuksessa elokuva Päiväni murmelina, jossa päähenkilö, jota esittää Bill Murray, kokee aina uudestaan ja uudestaan saman päivän tapahtumat, mikään ei muutu. mieliala tulee katsoessa tätä esitystä, joka on hallintarekisterin paluu jälleen yhdeltä osin. Hallintarekisterin, jota tämä eduskunta on käsitellyt koko tämän hallituskauden. Kun se vuonna 2015 ensimmäisen kerran tuotiin valtiovarainministeri Stubbin toimesta tänne eduskuntaan — se oli muuten sellainen esitys, jota valtiovarainministerit Urpilainen ja Rinne eivät suostuneet tuomaan niin silloinhan se karahti nolosti eräänlaiseen prosenttivirheeseen, kun ministeri Stubb sanoi, että 90 prosenttia lausunnonantajista kannatti lakia, kun piti sanoa, että vastusti lakia. Silloin vannottiin, että se haudataan. No, se tuli sitten vuonna 16 uudelleen ja on ollut täällä aika kauan, ja eduskuntahan teki tähän kaksi lausumaa, joista nyt ensimmäinen on vihdoin pantu toteen. Erikoista tosin on se, että tässä valmistelu oli valmis jo vuoden 2017 kesäkuussa ja nyt annettu esitys olisi voimassa vasta vuonna 2021, jolloin ollaan menetetty kolme vuotta ja kymmenien miljoonien eurojen verotuotot tässä vitkastelussa, jolle ei ole minkäänlaista aihetta. Esityksen ytimessähän on eduskunnan tahto siihen, että osingonsaajat tunnistettaisiin, ja kuten OECD:ssä tapana on, niin nimenomaan rekisterinpitäjä on vastuussa siitä, että osingonsaajat tunnistetaan, ja tämä on sellainen tapa kansainvälisesti, joka jo yksin turvallisuussyistä ja rahanpesudirektiivien tähden on yhä tärkeämpi. Siksi tämä esitys, kun se vihdoin tänne saadaan, on ihan tervetullut, mutta se ei estä omistusten salailua ja veronkiertoa, koska Verohallinnon rekistereistä käy ilmi, että melko yleinen veronkierron menettely on se, että juuri ennen osingon saamista osake näennäisesti myydään taholle, jonka ei tarvitse maksaa osinkoveroa, ja sitten myöhemmin se siirtyy takaisin. Näistä omaisuussiirroista Verohallinto ei edelleenkään saisi tietoa. Tästä sitten valiokunnissa käydään varmaankin asianmukainen keskustelu, mutta vielä on se toinen lausuma, jota ilmeisesti hallitus ei ehdikään tuoda tänne eduskuntaan luvatussa ajassa, joten on täysin vaarana se, että Stubbin aloittama hallintarekisterifarssi siirtyy vielä seuraavan eduskunnan murheeksi. Tämä koko hallituksen esitys on aika erikoinen. Nykyisen eduskunnan aikana mitään vastaavaa tilannetta ei ole tapahtunut, että varsin suurella kiireellä valmistellaan esitystä, niin että se on lähetekeskustelussa vasta siinä vaiheessa, kun se on valtiovarainvaliokunnan käsittelyssä jo kohtalaisen pitkällä, melkeinpä sinettiä vailla, ja tämä on niin tärkeä asia, suorastaan pyhä asia, että jopa itsenäisyyspäivän jälkeisenä perjantaina kello 10 verojaoston oli kokoonnuttava tätä tutkimaan. Kyse on täysin teknisestä muutoksesta, joka on varmasti sinällään perusteltu, eli kun siis pakokaasupäästöjen mittaustavat ovat muuttuneet, niin haluttiin varmistua siitä, että se ei kohtele epäoikeudenmukaisesti suomalaisia autonomistajia, kun tavoitteena oli se, että autoverotus ei näitten päästömittausten muutosten takia muutu, ja se on ihan perusteltu päämäärä. On aivan selvää, että mitään verotusta ei pidä muuttaa tällaisten mittausten muutosten takia. Mutta samaan aikaan olisi hyvin tärkeätä — ja kun tämä on nyt evästyskeskustelu sille valiokunnalle, joka jo melkein tämän päätöksen on osaltaan tehnyt, niin sanon silti — silti huomata se asia, että jatkossa haasteet auto- ja ajoneuvoverotukseen, käyttövoimaverotukseen, maksuihin ja muihin tulevat olemaan niin suuria, että se periaate, että pidetään ennallaan jokin verotaulukko, tulee olemaan vähintäänkin haasteellinen. Tässä on nyt kolme asiaa, joihin haluan tässä yhteydessä viitata: Niistä ensimmäinen on hallituksen oma ja sinänsä ansiokas energia- ja ilmastostrategia. Toinen on tietenkin kansainvälisen ilmastopaneelin antamat haasteet ja siihen liittyen Euroopan unionin tiukat vaatimukset myös liikenteen päästöjen vähentämiseksi. Ja kolmas on huomenna tuleva liikenneministeriön raportti ilmastovaikutuksista ja päästöjen vähentämisestä. Nämä kaikki vaikuttavat siihen, millä tavalla liikennettä jatkossa verotetaan. Eli meidän täytyisi nyt muistaa se, että niin vaikeita kuin tosielämän ratkaisut ilmastonmuutoksen estämiseksi ovatkin, meidän täytyisi olla sen verran rehellisiä ja kaukonäköisiä, että myönnämme sen, että suomalaisissa liikenteen maksuissa ja verotuksessa tulee tapahtumaan merkittäviä muutoksia, joiden täytyy nykyistä paremmin ohjata siihen suuntaan, että liikenne olisi jatkossa päästötöntä, esimerkiksi sähköautojen tai biokaasuautojen ja ennen kaikkea