Puhuja: Mauri Pekkarinen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-12-17 edellisetkin varapuhemiehet ovat käyttäneet enimmillään vähän vajaa 30 puheenvuoroa vaalikauden aikaan, ja kun minulla on reilusti alle 20, niin ajattelin, että täytyy nyt parantaa kuitenkin vähän juoksua ja sanoa muutama sana. Itse asiassa olin aika lailla innostunut siitä keskustelusta, mitä täällä päivällä käytiin. Aivan erityisesti olin innostunut niistä ajatuksista, joita täällä esitettiin, että olisihan se ollut niin hyvä, että Sipilän hallituksen ei olisi tarvinnut tai pitänyt leikata yhtään mistään. Voi että se kuulosti hyvältä, että ei olisi tarvinnut leikata yhtään mitään mistään. Ja niinhän olisi voinut käydäkin, jos edelliset Kataisen ja Stubbin hallitukset olisivat onnistuneet talouspolitiikassa. Minä palautan kuitenkin vielä mieleen, miten siinä kävi: Nämä hallitukset kyllä sen neljän vuoden aikaan leikkasivat julkisia menoja, ja ne kiristivät veroja. Ja vuosi kului, kun kustannuskilpailukyvystä ei huolehdittu. Miten kävi, kun seuraava vuosi tuli eteen? Sama juttu: piti menoja leikata ja veroja kiristää. Sama kolmantena vuonna, sama neljäntenä vuonna, niin kauan kuin kustannuskilpailukyvyn parantamiseksi ei töihin ryhdytty. Nimenomaan sinipunapuolueiden olisi pitänyt oivaltaa se, että kun kustannuskilpailukyky menetetään, niin silloin maan tavara ei kyllä käy maailmalla kaupaksi eikä pärjää oikein täällä kotimaassakaan. Juuri näiden puolueiden se olisi pitänyt tajuta, koska ne olivat ne poliittiset voimat, jotka veivät Suomen euroon, ja euroelossa ei valuuttakurssin muutoksella noin vain voida näitä hommia hoitaa ja kustannuskilpailukykyä panna kuntoon — ei. Suomen reaalinen kilpailukyky on ollut kaiken aikaa aika hyvä, mutta kustannuskilpailukyky on ollut tavattoman huono. Näin siinä kävi. Kun sitten Sipilän hallitus lähti liikkeelle, jos se olisi jatkanut sitä tietä, mitä edelliset neljä vuotta oli tultu, niin kyllä oltaisiin aika surkeassa tilanteessa. Nyt tämä hallitus pystyy seuraajalleen tarjoamaan tilanteen, jossa ei tuollaisia vastaavia miljardien leikkauksia tai ikäviä asioita tarvitse tehdä, kiitos sen, että Sipilän hallitus uskalsi, rohkeni ja osasi tehdä kilpailukykysopimuksen, jolla nimenomaan Suomen kustannuskilpailukykyä — se oikea käsite on kustannuskilpailukyky — parannettiin. Ja kun kustannuskilpailukykyä parannetaan aina silloin, Ja kun kustannuskilpailukykyä parannetaan aina silloin, kun kilpailukykyä parannetaan sisäisen devalvaation keinoin — sehän oli sisäinen devalvaatio — totta kai silloin kaikkien vyötä pitää vetää vähän kireämmälle, mutta niin siinä toisessakin vaihtoehdossa, ulkoisessa devalvaatiossa, olisi pitänyt tehdä samalla tavalla. Kiitos niiden toimien, mitä tässä suhteessa Sipilän hallitus on tehnyt, ollaan nyt ennätyksellisen työllisyyden parantumisen ja ei nyt ihan ennätyksellisen mutta erittäin hyvän talouden kasvun tiellä, ja julkinen talous, kuten kaikki tietävät ja tämän päivän keskustelussakin on esille tullut, on hyvässä jamassa. Seuraajan on tästä hyvä jatkaa. On ihan totta se, että aina kun rapataan, niin silloin vähän roiskuu, ja kyllähän tämänkin hallituksen tielle on jäänyt sellaisia asioita, joista voidaan sanoa, että ”no, siinä vähän roiskui”. Ottaen huomioon sen ison kuvan, jonka kirkastamisesta me kaikki tiedämme kaikki olennaiset indikaattorit, voidaan sanoa, että tämä hallitus siinä perustehtävässään, isossa tehtävässään on onnistunut hyvin. Seuraavalla vaalikaudella tästä perustasta voidaan jatkaa suomalaisen kansakunnan eheyden vahvistamiseen ja rakentamiseen. Talouden eheys on kunnossa, nyt on kansakunnan kaikkinaisen yhteiskunnallisen eheyden rakentamisen aika, ja perusta siihen on tehty. Arvoisa puhemies! Kaksi muuta huomiota, mitä täällä moneen kertaan keskustelussa tämän päivän aikaan on tullut esille. Vihreät kertovat, että fossiiliset polttoaineet saavat kolme kertaa enemmän tukea kuin uusiutuvat. Mihin matematiikkaan tämä perustuu? Luulen, että minäkin tiedän verotuksesta kohtuullisen paljon sattuneesta syystä, ja tuollainen matematiikka minun mielestäni ei nyt oikein pidä paikkaansa. Aivan lyhyesti näin. Mitä tulee vielä ylipäänsä energiaverotukseen, niin on totta, että teollisuus saa myös fossiilisten polttoaineiden käytöstä palautusta, ja sehän on ihan höperö asia, kun samaan aikaan hallitus yrittää lailla kieltää kivihiilen käytön. Jos sama teollinen laitos teollisessa toiminnassa käyttää kivihiiltä tai fossiilista öljyä tai turvetta, niin sille palautetaan yhteensä 70 miljoonaa Suomessa. Arvoisa puhemies! Ihan viimeinen kommentti. Aika ei riitä tähän ilmastokeskusteluun sen enempää, mutta ei se nyt ihan niinkään voi olla, että meillä on 0,1 prosenttia maailman päästöistä. Edustaja Hakkarainen ja muut tietävät varmasti, että Suomessa yhtä kansalaista kohti se on noin 11 miljoonaa tonnia, mitä me aiheutamme.