Puhuja: Päivi Räsänen
Puolue: kd
Päivämäärä: 2018-11-16 Tässä esityksessä, jonka mietintöä nyt käsittelemme, huumausainelakiin ehdotetaan muutoksia, jotka kytkeytyvät huumausaineiden määrittelyä ja huumausaineiden lähtöaineiden valvontaa koskeviin Euroopan unionin säädöksiin. Sosiaali- ja terveysvaliokunta on antanut hyvin ytimekkään, lyhyen mietinnön tästä, mikä on ymmärrettävää, koska aihepiiri on kuitenkin tärkeä, ja esitys on tärkeä, ja siksi haluan tästä käyttää puheenvuoron. Huumekauppa on rajat ylittävää rikollisuutta, jonka torjumiseksi tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä. Huumekaupan painopiste on siirtynyt yhä voimakkaammin kaduilta verkkoon, ja innovatiiviset huumetehtailijat tuottavat markkinoille yhä uusia ja usein erittäin vaarallisia muuntohuumeita. Tämän seurauksena huumeet ovat levinneet ympäri Suomen niin kaupunkeihin kuin maaseudullekin, ja huumausainekuolemat ovat olleet kasvussa jo kolmatta vuotta peräkkäin. Parin viime vuosikymmenen aikana järjestäytynyt rikollisuus on kasvanut. 2000-luvulle tultaessa rikollisia jengejä oli kahdeksan, ja nyt niitä on lähes 90, ja huumekauppa perintöineen ja kiristämisineen on niiden käsissä. Tässä kilpajuoksussa rikollisten kanssa tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä, johon tämä esitys kytkeytyy, ja yhä nopeampaa viranomaistoimintaa. Kuitenkin YK:n tai EU:n päätöksenteko kielletyn huumausaineen määrittelyssä on osoittautunut liian kömpelöksi ja hitaaksi, ja sen vuoksi Suomessakin säädettiin vuonna 2011 menettelystä, jolla valtioneuvoston asetuksella voidaan nimetä uusia terveydelle vaarallisia huumausaineita, ja sen jälkeen näitä on määritelty yhteensä 63. Suomessa metamfetamiinia käytetään enemmän kuin muualla Euroopassa, ja A-klinikoilla nähdään aiempaa huonokuntoisempia asiakkaita, joilla on intensiivisiä pelkotiloja, psykooseja ja aggressiivista käytöstä. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkijat ovat ehdottaneet, että huumeiden käytön rangaistavuudesta pitäisi luopua, ja he ovat perustelleet sitä sillä, että rangaistus toimii huonosti käytön ja sen haittojen ehkäisemisessä, ja sillä, että rangaistus sopii huonosti nyky-yhteiskunnan arvomaailmaan. Rangaistavuudesta luopuminen vaikeuttaisi kuitenkin merkittävällä tavalla juuri poliisin keinoja puuttua huumausainerikollisuuteen ja myös huumekoukussa olevan henkilön auttamista. Järjestäytyneiden rikollisryhmien merkitys huumausainerikollisuudessa on huomattava, ja vaikka Hollannissa miedot huumeet on laillistettu, rikollisjengit pyörittävät siellä huumebisnestä, jonka seuraukset näkyvät myös täällä Suomessa markkinoilla. Huumeidenkäytön dekriminalisointi antaisi mielestäni sen väärän signaalin, että se ei ole vahingollista itselle tai läheisille. Käyttörikoksestahan seuraa henkilölle sakkorangaistus ja nuorelle ensikertalaiselle puhuttelu. Poliisi voi antaa myös huomautuksen. Huumausainerikollisuuden ja huumeriippuvuuksien torjunnan eturintamassa on oltava rikosoikeuden keinot yhdistettynä sosiaali- ja terveydenhuollon keinoihin. Poliisin ja terveydenhuollon yhteistyötä tarvitaan, jotta voidaan juuri hoitoonohjaukseen panostaa. Huumeongelman torjunnassa tarvitaan sekä tarjonnan että kysynnän vähentämistä eli huumerikollisuuden torjuntaa ja huumeettoman elämän valintojen tukemista. Arvoisa puhemies! Tämä esitys, jota nyt käsittelemme, joka on melko