Puhuja: Ville Skinnari
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-12-17 Arvoisa puhemies! — Edustaja Harakka aloitti tänään puhumalla investoinneista ja siitä, puhuuko hallitus investoinneista vai menolisäyksistä, ja ajattelin jatkaa tästä teemasta, aivan niin kuin edustajakollegat tässä toivovat. Ministeri Orpo ehti jo lähteä, mutta me pääsimme jo aika hyvin vauhtiin ja ihan oikeasti keskustelemaan tulevaisuudesta, tulevaisuusinvestoinneista ja jopa siitä, että kun puhumme kilpailukyvystä, niin puhummeko aidosta kilpailukyvystä vai vain kustannuskilpailukyvystä. Kiitos ministerille, että pikkuhiljaa alkavat ne oikeat kilpailukyvyn eväät ja elementit löytymään myös kokoomuslaiselta valtiovarainministeriltä. Eli kysymys ei ole vain kustannuskilpailukyvystä ja työntekijöiden palkoista. Arvoisa puhemies! Tähän liittyen haluaisin katsoa vähän pidemmälle ensi vuosikymmenelle ja siihen, miltä Suomi näyttää vuonna 2030. Toki tämä liittyy siihen työhön, mitä SDP on nyt tehnyt niin varjobudjetissaan kuin ohjelmatyössään kohti seuraavia eduskuntavaaleja. Tässä on mielenkiintoista nähdä, että vaikka kansainvälinen talous on haastavassa tilanteessa, niin samalla liiketoimintamallit muuttuvat globaalisti, syntyy kokonaan uutta liiketoimintaa esimerkiksi kiertotalouteen. Kysymys kuuluu, onko Suomi siinä mukana, eikö se ole, haluaako se olla, ja siinä mielessä olisin kaivannut budjettiin vuodelle 19 paljon enemmän panostuksia esimerkiksi siihen, miten Suomi näyttäytyy EU-puheenjohtajakaudella, millaisia liiketoimintamalleja olisimme voineet näyttää Euroopalle ja muulle maailmalle. Arvoisa puhemies! Viime viikolla tässä salissa käytimme vain tunnin aikaa tulevaisuuskeskusteluun esimerkiksi tekoälystä, digitalisaatiosta ja robotiikasta eli siitä, miltä Suomi näyttää ensi vuosikymmenellä. Silloin jo nostimme esiin sen huolen, että esimeriksi Alibaba ja Amazon tulevat tänne. Amazon myy jo nyt enemmän kuin HOK-Elanto, siis liikevaihdossa. Mitä tapahtuu kaupassa, mitä tapahtuu ylipäätään liiketoiminnoissa? Tarkoitan sillä sitä, että tässä voi tulla paljon yllätyksiä seuraavan hallituskauden ja seuraavan neljän vuoden aikana siihen, miten kansainvälinen ja kotimainenkin liiketoiminta muuttuu. Edelleen totean sen, että jo tämä budjetti olisi voinut sisältää niitä investointeja tulevaisuuteen, mitkä sitten seuraava hallitus joutuu joka tapauksessa tekemään. Eli tarvitaan uudistuksia, jotka ovat kokonaisuuksia, ei vain yksittäisiä asioita, yksittäisiä tienpätkiä, yksittäisiä osia vaan kokonaissuunnitelmia. Se työ jää, arvoisa hallitus, seuraavalle hallitukselle. Suomi ei enää kestä tällaista massatyöttömyyttä. Ne kaupungit, missä työttömyys on 10 prosentissa tai enemmän, ovat valitettavasti siinä tilanteessa, että rahat loppuvat jossain vaiheessa, oli sote-malli mikä tahansa, oli järjestämismalli mikä tahansa. Mitä hallitus aikoo tälle asialle tehdä jo tänä vuonna, ensi vuonna? Seuraava hallitus on siinäkin kovan paikan edessä. Kasvu ei ole kuulunut kaikille. Nuorten asema on hälyttävä. Syrjäytyminen maksaa ja paljon. Vastaus ei voi olla, että sille asialle ei voi tehdä mitään, näin vain on, koska se on rakenteellista työttömyyttä, tai niin edelleen. Jokaiselle ihmiselle täytyy löytyä ratkaisu ja löytyy ratkaisu, jos halutaan. Sama koskee tietysti turvallisuutta, asiaa, mistä äsken puhuimme ministerinkin kanssa. Turvallisuus omassa lähiympäristössä on, sekin, jokaisen perusoikeus. Minkä takia tässä talouden isossa kuvassa esimerkiksi tuottavuus ei nouse? Minkä takia esimerkiksi rakennusteollisuuden tuottavuus ei ole noussut pitkään aikaan? Miksi asumisen hinta ei ole kohtuullistunut mutta esimerkiksi Saksassa tehdään kohtuuhintaista asumista? Sen takia, että me emme osaa luoda kilpailukykyisiä, kohtuuhintaisia kokonaisuuksia, monistettavaa tuotantoa, suunnittelua, skaalautuvuutta, sitä, mitä muualla tehdään. Tämäkin, arvoisa puhemies, jää seuraavalle hallitukselle. Miten logistiikka, miten liikenne, missä ovat pitkän aikavälin investoinnit? Miten ilmastonmuutoksen vastainen taistelu, ne teknologiat, ne liiketoiminnat, millä Suomi voittaa?