Puhuja: Katja Taimela
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-02-28 Arvoisa herra puhemies! Nyt on jo tutkimustenkin ja kansalaisilta tulleen palautteen vuoksi tullut aika kääntää kokonaan uusi lehti koulutuspolitiikassa. Sipilän hallituksen teot tällä saralla ovat tulleet surullisen tutuiksi tämän vaalikauden aikana. Niiden läpikäymiseen voisi käyttää paljonkin aikaa, mutta haluan keskittyä nyt siihen, mitä meidän tulisi seuraavaksi tehdä. Erityinen painopiste, joka on ollut liian vähällä huomiolla, on ammatillinen koulutus eli se pohjakoulutus, joka antaa edellytykset työmarkkinoilla pärjäämiseen. Koulutuspohja on tärkeä tässäkin ajassa, vaikka nykyään ollaan siirrytty yhä voimakkaammin elinikäiseen oppimiseen eli jatkuvaan kouluttautumiseen. Jotta tuo mainittu pohjakoulutus saataisiin kaikille, me sosiaalidemokraatit olemme ajaneet jo pitkään oppivelvollisuuden pidentämistä toiselle asteelle. Tavoitteena on, että jokainen perusasteen päättävä jatkaisi opiskelua toisella asteella tai toisen asteen opintoihin valmistavassa koulutuksessa. Vaikka tässä yhteydessä puhutaan velvollisuudesta, itse näen oppivelvollisuuden pidentämisen ennemminkin oikeutena. Se on yhteiskunnalta vahva panostus siihen, että kaikilla nuorilla olisi mahdollisimman hyvät eväät oman elämänsä rakentamiseen. Oppivelvollisuuden laajentaminen sisältää ajatuksen siitä, että velvollisuuden kattama koulutus olisi opiskelijalle maksutonta. Arvoisa herra puhemies! Viestit arjesta kertovat karua kieltään toisen asteen opiskelusta. Lähiopetustuntien leikkaaminen on johtanut siihen, että ryhmät ovat itseohjautuvan opiskelun varassa aivan liiaksi. Koulutuksen laatu ei voi olla kärsimättä lähiopetuksen vähyydestä. Myös opiskelun ja elämisen kalleus uhkaa monien mahdollisuuksia opiskella. Yksikään nuori ei saa joutua keskeyttämään opintojaan materiaalimaksujen takia. Siksi SDP on esittänyt vaihtoehtobudjetissaan oppivelvollisuuden pidentämistä ja toisen asteen muuttamista maksuttomaksi. Toisen asteen koulutuksesta syrjäytyminen ennakoi usein heikompaa terveydentilaa, useampia työttömyysjaksoja sekä lyhyempää työuraa kuin lukion tai ammatillisen koulutuksen suorittaneilla. Tilastot kertovat karua kieltään siitä suunnasta, johon meillä ollaan kulkemassa. Joka kymmenes perusasteen päättävistä ei saavuta riittävää lukutaidon tasoa yhteiskunnassa pärjäämiseksi. Sekä suomalaisnuorten että aikuisten koulutustaso on laskussa. Oppimisvaikeudet ovat todella yleisiä. Uskallan väittää, että moni ei ymmärrä eikä uskokaan sitä, että jopa 20—25 prosentilla väestöstä on jonkinlaisia oppimisvaikeuksia eli jopa miljoonalla suomalaisella. Samalla kun oppimista siirretään nykytrendin mukaan työpaikoille, pitää muistaa, että perustaitojen opintoja ei voi siirtää työpaikkojen syliin tai etätunteihin. Tässä salissa on puhuttu tänäänkin useaan kertaan talouskasvusta ja uusista työpaikoista. Otan esimerkin poikkeuksellisesti Helsingistä enkä omasta vaalipiiristäni. Pääkaupungissamme maltillisten arvioiden — huom., maltillistenkin arvioiden — mukaan vuosittainen uuden työvoiman tarve on 18 000 henkeä, kun nuorisoikäluokan koko on 12 000. Mitä nuo luvut tarkoittavat käytännössä? Uutta työvoimaa tarvitaan pelkästään pääkaupunkiseudulle muualta Suomesta ja maailmalta. Tässä talossa pitää tehdä päätöksiä sen eteen, että yhtään nuorta ei päästetä syrjäytymään. Me tarvitsemme heidät kaikki töihin, ja peruskoulupohjalta se ei vain yksinkertaisesti onnistu. On jopa esitetty arvioita, että 20—29-vuotiaita ilman tutkintoa olevia on nyt 17 prosenttia eli 220 000. Tämä määrä on kasvanut suorastaan räjähdysmäisesti viime vuosina, jos mietitään, että vuonna 2012 tuo luku oli 110 000, eli viidessä vuodessa ilman tutkintoa olevien määrä on melkein tuplaantunut. Tämä kertoo kovaa kieltä siitä, mikä on tasa-arvoisen koulutuspolitiikan sitä selkeintä ydintä. Arvoisa puhemies! Meidän on yhteiskuntana kyettävä panostamaan paitsi korkeatasoiseen tutkimukseen ja korkeakoulutukseen myös perusopetukseen ja ammatilliseen peruskoulutukseen. Toimettomuus johtaa nopeasti tason rapautumiseen. Meidän on purettava yhteiskunnasta ihmisiä syrjäyttäviä rakenteita ja mahdollistettava jokaiselle luontainen väylä opintoihin. Koulutuspolitiikan on vastattava työelämän muuttuviin tarpeisiin, mutta sen on samalla tunnistettava yhteiskunnallista kehitystä laajemminkin.