Puhuja: Hannu Hoskonen
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-12-17 Kuten varapuhemies Pekkarinen omassa puheenvuorossaan äsken totesi, aivan ydinkysymys Suomen talouden kannalta on kustannuskilpailukyky. Jos joku ei tätä puhetta usko, niin kannattaa katsoa meidän vientitilastoja: Suomi on ihan selkeästi Länsi-Euroopan maista se kaikista eniten vientikaupasta riippuvainen maa, ylivoimainen ykkönen sillä alalla. Me emme pysty nostamaan omaa talouttamme millään muulla kuin pitämällä kustannuskilpailukykymme kunnossa. On itsestäänselvää, että kun valtion tulovirrasta käytännössä yli puolet tulee ulkomailta — numeraalisesti se taitaa olla vielä pikkusen alle, mutta käytännössä se on yli puolet — niin sieltä tulee se niin sanottu kova valuutta, jolla Suomen pyörät pannaan pyörimään tai pidetään pyörimässä. Viime vaalikauden virhehän oli se, että tehtiin valtavasti valtavasti kaikenlaisia asioita ja kaikki ne sotivat kustannuskilpailukykyä vastaan, pahimmillaan verojen korotukset. Me tiedämme tasan tarkkaan jokainen tässä salissa, tai ainakin pitäisi tietää, sen, että verojen korotus on kaikkein karmeinta myrkkyä, mitä me voimme tehdä meidän omalle kustannuskilpailukyvylle ja kansan hyvinvoinnille. On totta, että tällä vaalikaudella muutamia asioita on mennyt vaikeampaan suuntaan. Meillä on edelleen iso työttömyys. Sekin on vähentynyt yli sadallatuhannella ihmisellä — aivan valtava luku. Me löydämme tuolta keltaisesta budjettikirjasta joitakin yksityiskohtia, joihin esimerkiksi demarit ovat tarttuneet kovalla kädellä pitäen valtavaa meteliä ikään kuin koko kirja olisi väärin. Eihän se niin ole. Pienet yksityiskohdat ovat vain pieniä yksityiskohtia, jotka pitää laittaa kuntoon pikkuhiljaa sitä mukaa kuin valtion taloustilanne sallii. Ja nehän laitetaan kuntoon, se on itsestäänselvyys. Mutta ei voi olla niin, että me kaikissa asioissa jäisimme odottamaan maailmanparannusta itsestään. Kyllä se maailmanparannus on meidän itse tehtävä. Katsokaapa vaikka Italiaa tai Kreikkaa: Kreikassa ei välitetty kustannuskilpailukyvystä yhtään mitään. Mitä tapahtui? Siellä leikattiin muun muassa eläkkeitä. Ensimmäinen leikkaus oli lähes puolet eläkkeistä pois. Ajatelkaa Suomen mittapuussa, mitä se tarkoittaisi: sehän olisi katastrofi, kaikkien katastrofien suurin kuningas, jos sen tekisimme. Onneksi meillä löytyy niitä vastuullisia päättäjiä, jotka ottivat vastuun tästä tilanteesta ja pistivät Suomen taloutta kuntoon. Ei sellainen savotta mene kivuitta ohi, ei varmasti mene. Muistamme Holkerin hallituksen jälkeiset ajat Siitä Esko Ahoa on syytetty, että se oli muka hänen vikansa, että siinä tilanteessa oltiin. Kuinkahan montaa konkurssipesää hoitavaa juristia syytetään siitä konkurssipesän syntymisestä? Ei se sen juristin vika ole, että konkurssipesä syntyy, vaan kyllä se on niiden toimijoiden, jotka sen konkurssin aiheuttivat. Ilmastonmuutos on tämän keskustelun toinen iso aihe. Metsiä on arvosteltu, ja on sanottu, että niitä ei saisi hakata. muassa demarien taholta on kuultu kommentteja, joiden ymmärtäminen minulle on lähes mahdotonta. Jos me emme saa vuosikymmeniä vaalimaamme kansallisomaisuutta hyödyntää ja käyttää, se johtaa tämän kansakunnan nälkäkuurille, joka on sitten rajuista rajuin. Me hakkaamme tällä hetkellä sen hieman yli 75 miljoonaa mottia, 85 miljoonaa mottia on täysin mahdollista, ja ensi vuosikymmenellä pääsemme 95 miljoonaan mottiin, ja hoitamalla jälkityöt hyvin ja taimikot hyvin nämäkään luvut eivät ole ylärajoja. Kuitenkin tällä hetkellä metsien vuotuinen kasvu on lähes 110 miljoonaa mottia. Ja kaikki tämä on tehty sotien jälkeen. Nytkö meidän pitäisi panna luukku kiinni ja pudottaa hanskat maahan ja ruveta ihmettelemään, että miksi metsät eivät kasva? No, eiväthän ne kasva, jos niitä ei hoideta. Nyt sillä tiellä onneksi olemme viisaita, ja meillä on maailman paras metsäntutkimus, Luonnonvarakeskus. Entinen Metsäntutkimuslaitos osaa nämä asiat hyvin, ja ne tilastoluvut, mitä sieltä tulee, ovat täysin oikeita lukuja. Nekin on tässä salissa kyseenalaistettu muka viimeisten tutkimusten mukaan. Olisipa mukava nähdä ne viimeiset tutkijat, ketkä näin väittävät. Ja sitten vihreiden maailmanennätys lienee, että he ovat esittäneet tämän ilmastonmuutoksen ratkaisuksi suojelun lisäämistä. Siinähän rukkaset putoavat, metsienhoito loppuu ja laho valtaa alaa. Kaikki me tiedämme, että 100 vuotta vanha kuusikko tai 70 vuotta vanha koivikko ei kasva mitään, vain ja ainoastaan lahoaa. Siis kasvu on silloin negatiivista ja ilmastonmuutoksen kannalta vahingollista. On se kummallinen ajatusmaailma, että meidän pitäisi hyväksyä sellainen menettely, että