Puhuja: Markus Lohi
Puolue: kesk
Päivämäärä: 2018-10-16 Arvoisa puhemies! Keskusta on sopimusyhteiskunnan kannalla. Me kehitämme yhteiskuntaa mieluummin rakentaen kuin repien. Emme ole kuitenkaan valmiita antamaan ja luovuttamaan tämän talon ulkopuolelle sitä valtaa, jonka perustuslakikin eduskunnalle suo, eli korkeinta lainsäädäntövaltaa. Tästä viime kädessä on kysymys tässä hallituksen tiedonannossa. Nyt se lakiesitys, tai -uudistus, jonka perusteella tämä tiedonanto annetaan — eli jossa halutaan laskea jonkun verran sitä henkilökohtaista irtisanomisperustetta pienissä yrityksissä — koskettaa suomalaisia pienyrityksiä ja niitä osapuolia, jotka eivät ole työmarkkinapöydissä. Kolmikantapöydästähän puuttuvat työttömät ja pienyrittäjät. Ja itse asiassa lähes kaikki ne, jotka ovat nyt lakkoilleet, edustavat ja työskentelevät sellaisissa yrityksissä, joita tämä laki ei tule koskemaan. Sekin on hyvä muistaa, kun puhutaan vähän isommista yrityksistä, että niissähän pystytään helpommin, jos tulee ongelmia henkilöstön keskuudessa, käyttämään tuotannollisia perusteita, joilla järjestetään uudelleen organisaatiota. Löytyy myös toisia tehtäviä, joihin joku henkilö, joka ei ole ehkä sopiva juuri siihen tehtävään, missä hän työskentelee, pystytään siirtämään tai pystytään paljon joustavammin uudelleenkouluttamaan. Sen sijaan pienissä yrityksissä, joissa on muutama työntekijä, se yrittäjä itse ja kaikki työntekijät tarvitaan kyllä niin sanotusti sinne sorvin ääreen tekemään sitä työtä. Pienyrittäjä näissä tilanteissa, joissa on tullut virherekrytointi, on kyllä erittäin heikolla tosiasiassa myös taloudellisesti. Tässä on siis kysymys paitsi siitä, että halutaan työllistämisen kynnystä madaltaa, myös siitä, että asetutaan tässä tapauksessa heikomman puolelle. Ja se heikompi on se pienyrittäjä. Meillä työelämä on ollut jo pitkään murroksessa, eikä enää samanlaisia pitkiä, koko elämänuran kestäviä työsuhteita juurikaan ole olemassa. On siirrytty paljon pätkätöihin ja silpputöihin, ja siinäkin mielessä on tärkeää, että se työllistämisen kynnys on matalalla. Vaikka hallitus on tehnyt paljon, meillä on vielä paljon perheitä, joissa on työttömyyttä. Kysymys ei ole silloin pelkästään siitä, että taloudellisesti ei olla vahvoilla, jos on työttömyyttä, vaan kysymys on myös siitä, että ei olla osallisia yhteiskunnasta, ja siinä on paljon kysymys myös siitä, että tuntee henkilökohtaista merkityksellisyyttä, pystyy toteuttamaan myös työn kautta itseään. Hallitushan on omilla toimillaan, ja myös tämän taloussuhdanteen siivittämänä ja työmarkkinaosapuolten yhdessä sopimilla kilpailukykysopimuksen toimilla, tehnyt työtä sen eteen, että työllisyys paranisi, ja 115 000:han on saanutkin työpaikan tämän hallituskauden aikana. Paljon on tehty, ja tulokset ovat hyviä. Mutta kun katsomme Pohjoismaitten kesken, niin emme ole vielä läheskään sillä tasolla, mihin meidän pitää ehdottomasti päästä millä tasolla Ruotsi, Tanska tai Norja on. Ja sekin on tunnustettava, että mitä suuremmaksi tämä työllisyysluku kasvaa, sitä vaikeampia ovat ne yksittäiset toimet, joilla me pyrimme nostamaan entisestään sitä työllisyyttä. Täällä on käytetty puheenvuoroja, että nyt tehdään joku radikaali tai raju toimenpide. Mutta kun katsoo tätä suunniteltua lakiuudistusta, niin se on hyvin pieni muutos, mutta se koetaan kuitenkin yrityksissä tärkeäksi. Kuten tuossa debattikeskustelussa totesin, Yrittäjien teettämän tutkimuksen mukaan noin puolet yrittäjistä kokee, että kun tämä muutos tehtäisiin, he olisivat valmiita palkkaamaan lisää työvoimaa. Minusta kannattaa kuunnella aika herkällä korvalla yrittäjiä, koska yrittäjien ja yritysten kasvu ja talouden suhdanteet ovat paljon muutakin kuin matematiikkaa. Ne ovat paljolti myös psykologiaa ja tunnetta ja myös asennetta. Ja jos yrittäjät ovat sitä mieltä, että tällä on merkitystä, minusta sitä kannattaa kuunnella. Sen takia olen itse sitä mieltä, että tämä esitys on kyllä järkevä ja oikeansuuntainen ja hallitus ansaitsee kyllä työllisyystoimilleen vahvan tuen.