Puhuja: Jukka Gustafsson
Puolue: sd
Päivämäärä: 2018-02-28 Arvoisa herra puhemies! Tuossa iltapäivällä, alkuiltaan asti, käytiin kolmen tunnin debatti, ryhmäpuheenvuorot. Siinä jäi yksi asia minua vaivaamaan. Siinähän nyt tarpeettomasti käytiin miekkailua siitä, mitä nykyinen hallitus on säästänyt ja leikannut koulutuksesta ja mitä edellinen, pääministeri Kataisen ja Stubbin hallitus. Ja sen, mitä nyt sanon, sanon erityisesti ajatellen eduskunnan pöytäkirjoja, historiaa, koska tuon pitkän keskustelun aikana — olin koko ajan paikalla — ei tullut esille ollenkaan se, että näitä valtiontalouden säästöjen vaikutuksia sivistyksellisiin oikeuksiin on arvioitu Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen, niin sanotun Karvin, kautta. Siis taustalla oli eduskunnan itsensä asettama velvoite, jonka mukaan tulee seurata vuosina 2011—2015 toteutettujen säästöpäätösten vaikutuksia. Ja vaikka nyt itse olin silloin kaksi vuotta opetusministerinä, niin tiedän sen tuskan määrän ja vaivan, mikä niihinkin säästöihin liittyi, ja otan tähän Karvin selvityksen mukaan — sitaatti heidän tiedotteestaan: ”Valtiontalouden säästöjen vaikutukset sivistyksellisiin oikeuksiin — muutokset pieniä, mutta kehityssuunta osin huolestuttava.” Karvin selvitys koski siis varhaiskasvatusta, yleissivistävää koulutusta, esi- ja perusopetusta, lukiokoulutusta, taiteen perusopetusta ja vapaata sivistystyötä. muodostuu tavallaan siitä, että kun ne säästöt, mitä tuolloin tehtiin, niin kuin olen sanonut, tehtiin jo ihan piripintaan, koulutus- ja sivistysihmisenä mielestäni jo ylikin, niin nyt sitten sen päälle tämä nykyinen hallitus on tehnyt merkittäviä säästöjä, tehnyt joitakin paikkauksiakin ja korjauksiakin, sekin täytyy sanoa, mutta tämä kokonaisuus on kuitenkin senkaltainen, että oli syytä vielä tehdä tämä neljäskin välikysymys koulutuksesta, kun tiedämme kuitenkin, että koulutus ja osaaminen on pienelle maalle kaiken a ja ja o. Arvoisa puhemies! Tämän sanoin ihan ajatellen historiantutkijoita, jotka joskus sitten käyvät lävitse tätäkin välikysymystä ja sitä, mistä täällä on puhuttu ja mistä keskusteltu. No, tärkein asiahan täällä keskustelussa ovat olleet keskustelut varhaiskasvatuksen merkityksestä, koska kaikki tutkimukset ja omakohtainenkin elämänkokemus kertovat sen, että se, mitä lapset saavat ja oppivat 2-, 3-, 4-, 5-vuotiaina, on tavallaan ne siivet, jotka sitten kantavat elämässä eteenpäin. Niin kuin jotkut lastentarhanopettajat sanovat, he näkevät jo siitä 3—4-vuotiaasta aika paljon ja pitkälle, mihin ne siivet kantavat, ja sen takia tietysti kaikki se laulu, leikki, kehitys, itsetunnon kehittäminen ja näin on erittäin tärkeää. Ja vaikka monasti isät ja äidit tekevät sen hyvin, niin monasti myöskin se ammattitaitoinen henkilöstö — lastenhoitajat, sosionomit, lastentarhanopettajat, akateemisen koulutuksen saaneet — tekee sen myöskin erittäin hienolla tavalla. Sitten haluan vielä sanoa myöskin tästä toisesta isosta asiasta — niin, ja sanon nyt vielä sen, että tämä varhaiskasvatuksen asteittainen maksuttomuus on sosiaalidemokraateille erittäin tärkeää, koska sen merkitys lapsen kasvulle on niin tärkeä. Ja sitten se toinen iso asia on nyt sitten tämä oppivelvollisuusiän, tai oppioikeuden, laajentaminen.