runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christine Antorini (S), 2006-05-04:
Jeg vil blot gøre hr. Martin Henriksen opmærksom på, at det faktisk er sådan, at selv om man går til en gruppeeksamen, bliver der givet en individuel karakter.
Derfor er det også tit og ofte sådan, at det er forskellige karakterer, der bliver givet.
Det er jo det, hele eksamenssystemet bygger på.
Så der er som sagt ingen mulighed for, at man slipper igennem med en gruppekarakter.
Det er en individuel karakter.
Jeg må sige, at det virkelig undrer mig, at vi politisk skal beslutte, hvad der er den bedste eksamensform.
Hvorfor kan vi ikke give den valgfrihed til uddannelsesstederne?
Jeg siger ikke, at de skal lave gruppeeksamener, men at de kan vælge at lave gruppeeksamener.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-04:
Nu nævnte fru Christine Antorini den demonstration, der var forleden dag, og der har også været boykot af undervisning på forskellige folkeskoler.
Det synes vi faktisk er en mærkelig fremgangsmåde, som vi selvfølgelig ikke kan støtte op om.
Så vil jeg bare sige, at for mit eget vedkommende har jeg aldrig nogen sinde deltaget i en gruppeeksamen, og det er der også mange andre der heller ikke har.
Der er altså også mange rundtomkring i undervisningsmiljøet, der ikke har det.
Man skulle ikke tro det, men de var – nu ved jeg ikke, om jeg må sige det fra talerstolen, men jeg prøver alligevel – græskkatolske over for, om gruppeeksamen blev afskaffet eller ikke blev afskaffet.
Det er selvfølgelig den individuelle præstation ved eksamen, som er afgørende for den karakter, som man skal have.
Det fremmes ved, at gruppeeksamen afskaffes, så det bliver individuel eksamination.
Christine Antorini (S), 2006-05-04:
Lad os bare tage demonstrationen her den anden dag med tusindvis af folkeskoleelever.
Hvad er det, undervisningsministeren har taget fra dem?
Det er sådan, at i modsætning til dengang, hvor jeg gik i folkeskolen, er der kommet meget mere avancerede undervisningsmetoder, herun der er noget af det, man arbejder med, hvordan man kan lave problemløsning.
Det er noget af det, man også gør, når man kommer ud i det virkelige liv.
Det er også noget af det, vi som folketingsmedlemmer skal hver dag.
Hvordan kan vi lave en eksamen, hvor eleverne viser, at de er gode til at lave problemløsning?
Ja, det kan de bl.a. gennem en mundtlig gruppeeksamen.
Det, der er faktum, er, at de evalueringer, der har været f.eks. af den mundtlige gruppeeksamen i fysik-kemi og i matematik i folkeskolen, har vist rigtig gode resultater.
Der er ingen, der har sagt, at der er nogle, der er sluppet igennem bag ryggen af de andre.
Tværtimod har de vist bredde og kompetencer hos dem, der er gået til eksamen.
Vi kan ikke se, hvorfor det skal være os som politikere herinde, der skal blande os i, om det er den ene eller den anden eksamensform, der er den bedste.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-04:
Vi synes egentlig i Dansk Folkeparti, at når det er sådan, at en stor del af undervisningen ude på undervisningsinstitutionerne faktisk foregår som gruppe- og projektarbejde, er det rimeligt nok, at når man ender et undervisningsforløb, går man selvfølgelig op til en individuel eksamen for at vise, hvad man så har fået ud af det undervisningsforløb.
Det er jo alt andet lige sådan, at når der er så få personer til stede til eksamen som overhovedet muligt, nemlig en person, er det lettere for censor at lave en individuel vurdering, så fra Dansk Folkepartis side kan vi naturligvis ikke støtte op omkring det her forslag.
Kan fru Christine Antorini egentlig ikke se en vis logik i det?
Ole Stavad (S), 2006-05-04:
Jeg synes nu, det var nogle lidt bemærkelsesværdige bemærkninger, ministeren havde.
Under hele debatten om kommunalreformen fyldte det her faktisk ganske meget, og det gjorde det, fordi man efterlod den mest sårbare gruppe uden nogen som helst rettigheder, og fordi man efterlod det som et kommunalt ansvar, samtidig med at man flyttede al anden ungdomsuddannelse over til staten.
Derfor er det at sige, at der ikke er andre, der har engagement i det, efter min mening en meget underlig måde at reagere på.
Det er jo en del af sandheden, at hvis der ikke havde været en opposition, alle partierne uden om regeringen, der havde ønsket det her forslag vedtaget, var det blevet forkastet om et øjeblik.
Hvis jeg har forstået det som ministerens tilsagn, så synes jeg, at vi er nået et skridt videre, for vi skal koncentrere os om at få et ordentligt indhold.
Hvis det er det, der er ministerens konklusion, har vi et fælles grundlag at gå videre på.
Afstemning
Forslaget til folketingsbeslutning vedtoges enstemmigt med 114 stemmer.
Thomas Krog (SF), 2006-05-04:
Så vil jeg godt have lov til at takke ministeren for, at der i det mindste bliver indkaldt til en samtale omkring de her ting.
For SF handler det netop ikke om pyntefjer.
Det er jo heller ikke af hensyn til pyntefjerene, at vi faktisk trak vores eget beslutningsforslag.
Det var tværtimod stik modsat, for sagen her er vigtigere end hvis beslutningsforslag, vi vedtager.
Det vil jeg godt have at ministeren anerkender og dermed også anerkender, at det ikke lige er spørgsmålet om, hvem der har vetoret eller ej, men spørgsmålet om, at vi er nogle, der ønsker den her uddannelse og derfor selvfølgelig også skal inddrages i det.
Jeg er noget skuffet over ministerens svar til fru Christine Antorini, når han siger, at han ikke engang vil afprøve, om man kan finde ud af at nå til enighed.
Ministeren vil ikke engang mødes, lød det til, for at finde ud af, om vi kan nå til enighed om, hvilket indhold vi vil have i denne her uddannelse, og selvfølgelig også om, hvordan økonomien skal være.
Jeg vil godt have lov til at tilføje, at vi i SF faktisk længe har arbejdet med et forslag a la det her beslutningsforslag, for det er fuldstændig nødvendigt.
I SF valgte vi så at trække vores beslutningsforslag, netop fordi det var vigtigt, at vi opnåede den brede enighed, som det her forslag fra Dansk Folkeparti kan være udtryk for.
Jeg vil gerne endnu en gang spørge ministeren: Kan vi ikke få et tilsagn om, at vi i det mindste bliver indkaldt til en snak for at finde ud af, om vi kan blive enige om både indhold og økonomi i den uddannelse, vi snakker om her?
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Jeg vil omhyggeligt overveje, hvordan vi griber tingene an.
Fru Christine Antorini ved, at jeg altid helst vil have brede politiske flertal, men eftersom der er økonomi involveret i det, skal vi altså først og fremmest have sat et beløb af i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Det er der, det starter, og det er der, det slutter, men jeg vil meget gerne have et bredt flertal.
Men det betyder altså ikke, at et hvilket som helst parti, som nu stemmer for dette forslag, kan få opfyldt et hvilket som helst ønske, for der er jo nogle partier, der er mere ansvarlige end andre, og der er især nogle, der nu pludselig slet ikke kan holde op med at være gode på dette felt, på trods af at de har glemt det indtil dato.
Christine Antorini (S), 2006-05-04:
Derfor vil jeg også bare understrege, at faktum er, at hvis der ikke havde været en opposition, som havde ønsket sig det samme, var det ikke sket i denne her regeringsperiode, for det var ikke Venstre og De Konservative, der stod bag ønsket om at gennemføre dette her forslag.
Men jeg vil meget gerne anerkende Dansk Folkepartis store arbejde for, at det er lykkedes, at der kom et bredt flertal for det.
Så bliver jeg nødt til at spørge ministeren igen, for ministeren sagde forventeligt, at finanslovene ville man ikke diskutere med andre end med sig selv og måske med Dansk Folkeparti, men det var egentlig ikke det, jeg spurgte om.
Det, jeg spurgte om, var: Vil ministeren inddrage den brede kreds af partier, der bakker op om beslutningsforslaget, når det skal udmøntes i et lovforslag, og inden det fremsættes og kommer til første behandling?
Jeg vil gerne i forlængelse af fru Anne Baastrups indlæg, som handler om, hvad der sker, efter at det brede flertal nu vedtager det her beslutningsforslag, følge op på ministerens rolle.
For et er, at der er enighed om udmøntningen, hvilket fru Anne Baastrup var inde på, det andet er, at det brede flertal også bliver inddraget, så vi er sikre på, at kvaliteten bliver, som det ligger i beslutningsforslaget, herunder spørgsmålet om øko nomien, for det er jo et udestående, der ligger til finanslovforhandlingerne.
Derfor er selve udmøntningen af lovforslaget meget vigtig.
Så jeg vil bare bede ministeren om at bekræfte, at parterne bag beslutningsforslaget inddrages, før det fremsættes.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-04:
Det er da godt, at fru Tina Petersen har så stor tillid til, at ministeren rent faktisk vil gennemføre det her ord for ord, altså hvad der er sket i Fyns Amt, og få gennemført det på landsplan.
Men det er altid sådan, at ord kan fortolkes.
Tillid er godt, men kontrol er bedre, og der så jeg meget gerne, at vi havde en eller anden form for sikkerhed for, at de mennesker, der ved noget om det her, bliver involveret i udviklingen af arbejdet; at de mennesker, som berøres af det her, involveres.
Det er bare det, jeg efterspørger.
Hvordan kan vi være sikre på det?
Tina Petersen (DF), 2006-05-04:
Jeg undrer mig stadig over, hvordan SF kan stå heroppe i dag og spørge til, hvordan de ting, de ønsker at få beskrevet inden den 1. august, skal udformes.
De har selv tilsluttet sig Dansk Folkepartis betænkning.
Der står nøjagtig, hvad der skal ske de følgende måneder, og hvad der skal ske omkring B 51.
Der er intet at være i tvivl om, for det står meget nøjagtigt i den betænkning, at man skal følge B 51 meget loyalt.
Jeg kan endnu en gang bare sige, at jeg synes, det er trist, at det skal komme hertil, hvor vi fægter mod hinanden.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-04:
Jeg er fuldstændig enig med fru Tina Nedergaard i, at Dansk Folkepartis beslutningsforslag fylder mere end vores, enig, og vi var også enige om, at det var en god idé, at vi trak vores, så der ikke var nogen som helst diskussion om, at det her bliver vedtaget med hele oppositionens stemmer.
At Venstre og De Konservative så er med, det er fint.
Men fru Tina Nedergaard skal også forholde sig til det næste: Hvad gør vi fra nu af og frem til den 1. august 2007 for at sikre, at de tilbud, der bliver strikket sammen, rent faktisk bliver på et sådant niveau, at de unge, forældrene og organisationerne kan se, at det bliver gennemførelsen af det her beslutningsforslag og ikke et eller andet pseudo?
Tina Petersen (DF), 2006-05-04:
Jeg vil sige endnu en gang, at jeg synes, det er trist, at vi skal gå ind og starte dagen med at køre partipolitik.
Det er jeg ked af, og det er jeg ked af over for organisationerne, for vi har lovet organisationerne, at lige netop så vigtigt et område som det her går der ikke partipolitik i.
Det er korrekt, som SF står og siger heroppe, at de havde et beslutningsforslag, som mindede om B 51, men det var langtfra så veldokumenteret, som B 51 er.
Jeg tror også, det var derfor, at SF i sin tid trak sit beslutningsforslag, fordi det ikke hamlede op med det beslutningsforslag, som B 51 nu engang er.
Jeg håber stadig væk inderligt, at der er en bred tilslutning til det her, og at vi alle sammen støtter det i håb om, at de her unge mennesker kan få sig en god fremtid med masser af livskvalitet.
Anne Baastrup (SF), 2006-05-04:
Det har jeg svaret på, helt klart, men fru Tina Nedergaard har ikke på noget tidspunkt kommenteret det, som jeg ser som problemet, nemlig at vi ikke fik den her diskussion sidste år, da vi lavede specialundervisningsændringerne; at vi ikke på det tidspunkt kunne snakke sammen; at vi ikke på det tidspunkt havde Venstre og De Konservative med på vognen til at diskutere det her.
Jeg husker stadig væk, at en af de to ordførere, da vi behandlede det her første gang, sagde: Det kunne være, vi skulle se på, om gymnasiet skulle være mere rummeligt til at kunne håndtere disse unge.
Det er sætninger af den karakter, som virkelig gør, at de mennesker, der nu lytter til det, de mennesker, hvis børn har problemer med at få et ungdomsuddannelsestilbud, er rystede over det vidensniveau, der somme tider eksisterer på det her område.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Som jeg sagde, så vil regeringen altid helst have brede flertal, og vi plejer heller ikke at overhøre ønsker om at indbyde partier til en snak, så det gør jeg da gerne.
Det har fru Tina Petersen.
Det er hendes hjertesag, det er hende, der har drevet det her igennem.
Det er ikke hr. Thomas Krog og ikke nogen af de andre og slet ikke fru Christine Antorini.
Sådan er det jo.
Skal vi ikke lade være med nu at slås om disse pyntefjer?
Det er en af de floveste debatter, jeg har overværet her i Folketinget.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-04:
Så vil jeg sige, at ved nærmere eftertanke vil jeg tage udtrykket hjernedøde tilbage.
Men jeg vil godt sige til fru Christine Antorini, at under alle omstændigheder er råb og skrig ikke argumenter for noget som helst.
Jeg fatter ikke hele den her diskussion.
Jeg synes, det er så utrolig enkelt: Folk, der er tilhængere af gruppearbejde plejer at sige, at en værdierne ved gruppearbejde er, at det styrker den enkeltes mulighed for at tilegne sig kundskaber og for at gå ind i et samarbejde.
Fint nok.
Men det er jo lige præcis den enkeltes muligheder, der skal efterprøves ved en eksamen, hvor man jo ikke har nogen glæde af at blive udstyret med et eksamensbevis med en karakter, som man deler med en hel masse andre, som den arbejdsgiver, der skal ansætte en, ikke kender.
Jeg synes, at det er så indlysende, at jeg slet ikke kan forstå, at man kan få en diskussion ud af det.
Selvfølgelig skal eksamination være individuel.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Jeg synes egentlig, det er en ret deprimerende debat.
Vi er samlet her for at diskutere Europarådet, men hvad er det, folketingsmedlemmerne gør?
I stedet tager man paradediskussioner om noget, som hverken hr. Rune Lund eller hr. Morten Østergaard ved noget som helst om.
Vi har givet omkring hundrede svar til Folketinget, og de svar er selvfølgelig bl.a. baseret på oplysninger fra Trafikministeriet, hvoraf det fremgår, at på baggrund af de løse påstande, der er fremsat, finder man med henvisning til Chicagokonventionen og retsplejelovens almindelige bestemmelser intet grundlag for at foretage sig noget.
Som jeg også læste op før, kræver det altså, at man har nogen viden og ikke bare har set et løst rygte i avisen, hvis man skal foretage sig noget.
Vi har jo eksemplet fra Sverige, hvor man ville se, hvad der var i et fly.
Et bryllupsselskab!
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Det vil jeg så skynde mig at gøre, ikke mindst fordi jeg sådan set mener, at udenrigsministeren har gjort for lidt.
Men udenrigsministeren skal jo ikke klandres for det lidt, han trods alt har gjort, og det vil jeg gerne kvittere for.
Pointen er: Når der åbenbart, for at bruge udenrigsministerens egne ord, er en generel tendens til opfattelse af, at der foregår noget forkert, hvorfor vil udenrigsministeren så ikke tage skridtet?
Eller lad mig spørge på en anden måde: Har udenrigsministeren ikke taget det helt naturlige skridt at spørge sine to kolleger i regeringen, som trods alt må være lidt tættere på end den amerikanske udenrigsminister, om de ikke kan bruge deres embedsapparater til at undersøge, om der – når der nu er en tendens til at tro, at der foregår noget forkert rundtomkring i Europa – er foregået noget forkert på dansk territorium?
Det kunne jo give en lille smule mere troværdighed til det udsagn, man har givet Europarådet om, at den danske regering ikke har kendskab til, at der er foregået noget ulovligt.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Jeg er glad for, at hr. Morten Østergaard ikke er udenrigsminister, for så ville hr. Morten Østergaard jo sidde og sove i timen.
Hvis man er udenrigsminister, er det sådan, at hvis man læser i pressen, at der ser ud til at være sådan generel tendens til, at et eller andet er forkert, skal man udvise rettidig omhu og sikre sig, at der ikke foregår noget forkert, og i givet fald gøre opmærksom på, hvad det er, der er forkert.
Det vil sige, at konventionerne skal respekteres, og det er naturligvis en forudsætning, at konventionerne respekteres i det danske luftrum.
Det synes jeg kan kaldes rettidig omhu, og hvis jeg havde været hr. Morten Østergaard, havde jeg rost udenrigsministeren for det.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Jeg synes, at udenrigsministeren har givet en udmærket redegørelse og forsvaret sine synspunkter ganske godt på alle punkter på nær netop spørgsmålet om CIA-flyene.
Hvis udenrigsministeren har den holdning, at der endnu ikke er tilvejebragt nogen skygge af mistanke, der kan berettige til, at man her i Danmark gør sig anstrengelser for at finde ud af, om noget af det, som man i hvert fald i andre europæiske lande er overbevist om er foregået, er foregået på dansk grund, finder jeg det mærkeligt og højst besynderligt, at udenrigsministeren vælger at være uhøflig ved at henvende sig til sin amerikanske udenrigsministerkollega for at understrege, at der altså er nogle regler, der skal følges.
Hvad motiverede udenrigsministeren til at foretage den henvendelse, når det er sådan, at udenrigsministeren ikke mener, der er skygge af mistanke og derfor ikke anledning til at foretage sig noget som helst?
Det er da højst besynderligt at tage det diplomatiske skridt at henvende sig til et andet lands udenrigsminister for at understrege, hvilke regler der er gældende i Danmark.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Han står også hver eneste onsdag med det samme spørgsmål, men han kan åbenbart ikke forstå det, jeg siger.
Veneziakonventionen siger helt klart, at hvis der er begået en lovovertrædelse, er der selvfølgelig ingenting, som kan beskytte imod strafforfølgelse for lovovertrædelsen.
Det siger sig selv, og det er også, hvad der står i teksten.
Det vil sige, at hvis Chicagokonventionen er i strid med menneskerettighederne, skal menneskerettighederne selvfølgelig respekteres.
Det er jo en banalitet.
Så skal jeg i øvrigt gøre opmærksom på, at Veneziakonventionen den 18. marts 2005 har afgivet en faktuel rapport om medlemslandenes internationale forpligtelser vedrørende hemmelige fængselsfaciliteter og mellemstatslig transport af fanger.
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Det er i orden.
Det er for at få mulighed for at få ordet igen, at jeg tager anden ordførerrunde.
Jeg står her med Veneziakonventionens holdning til sagen om de hemmelige fængsler og disse renditions, altså ulovlige transporter af fanger til afhøring under tortur og mishandling, og her står der her fuldstændig klart: »The opinion states clearly that human rights obligations namely under the ECHR must prevail over any other treaties including bilateral treaties, the NATO Treaty or the Chicago Convention, which regulates international civil aviation.«
Det betyder på almindeligt dansk, at den europæiske menneskerettighedskonvention står over Chicagokonventionen, og det er derfor en fuldstændig korrekt fremlæggelse af sagen, jeg på Enhedslistens vegne er kommet med i dag.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Veneziakonventionen siger jo ikke det, som hr. Rune Lund sagde i første omgang, men hr. Rune Lund har jo altid haft svært ved at læse.
Hr. Rune Lund udlægger teksten forkert.
Den første læsning var jo ikke den samme som den anden læsning, og det er jo altid det smarte ved Enhedslisten
De tvister alt, hvad de har med at gøre.
Veneziakonventionen siger, sådan som jeg læste i første omgang, at hvis der er foretaget en forbrydelse, skal den selvfølgelig opklares, og så skal den have følger.
Det siger da sig selv.
Jeg er fuldstændig enig med Europa-Kommissionen i, at hvis det viser sig, at Chicagokonventionen er brudt, betyder det ikke, at Chicagokonventionen skal bortfalde.
Det betyder selvfølgelig, at der skal reageres, hvis der måtte være begået en forbrydelse, så derfor kan jeg ikke se andet, end at jeg er fuldstændig enig i Veneziakonventionen, men det er bare ikke den udlægning, hr. Rune Lund leverede.
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Det er faktisk et lidt vigtigt spørgsmål.
Jeg står her med et papir fra Veneziakommissionen, som er Europarådets juridiske tjener, og her slås det klart fast, at lige præcis i forbindelse med sagen om CIA-flyene og de hemmelige fængsler er det sådan, at hvis den europæiske menneskerettighedskonvention bliver brudt, skal man gøre alt, hvad man som medlemsstat kan, for at medvirke til, at menneskerettighedssituationen bliver bragt på plads og i orden, og at de skyldige bliver retsforfulgt.
Alle andre forpligtelser er i den forbindelse underordnede.
Udenrigsministeren læser ligefrem selv op af Chicagokonventionen og den slags ting, men udenrigsministeren har ikke orienteret sig om Veneziakonventionens arbejde.
Det synes jeg måske er lidt besynderligt, men udenrigsministeren kunne da i det mindste udtrykke et principielt politisk standpunkt om, at menneskerettigheder selvfølgelig går forud for, hvordan Chicagokonventionen eventuelt måtte definere et fly som værende state aircraft, altså et fly, der hører direkte under en stat, og om det i givet fald falder ind under Chicagokonventionen eller ej.
At menneskerettigheder går forud for andre konventioner, vil jeg gerne have udenrigsministerens bekræftelse af.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Det synes jeg man skal spørge justitsministeren om, for det er ikke udenrigsministerens bord at fastlægge hierarki mellem konventioner.
Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Nu var udenrigsministeren så venlig at læse op om Danmarks forpligtelser og rettigheder i henhold til Chicagokonventionen, og jeg vil bare gerne høre, om udenrigsministeren kan bekræfte, at de forpligtelser, som Danmark har påtaget sig i henhold til den europæiske menneskerettighedskonvention, til hver en tid står over an dre forpligtelser, f.eks. forpligtelser i henhold til Chicagokonventionen, hvis der skulle være uoverensstemmelser.
Den bekræftelse vil jeg gerne have at udenrigsministeren giver fra Folketingets talerstol.
Per Stig Møller (KF), 2006-05-04:
Det synes jeg fru Brosbøl skal spørge justitsministeren om, for det har jeg hverken lod eller del i.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-04:
Nej, det har jeg ikke, men jeg kan forsikre, at vi fra Socialdemokraternes side bestemt ikke vil være med til at overtræde nogen som helst internationale konventioner, og det går jeg heller ikke ud fra at udenrigsministeren vil.
Det er derfor, der er behov for at få alle oplysninger frem i lyset, og jeg synes, det er lidt ærgerligt, at ministeren ikke vil give en garanti for, at han har gjort alt, hvad han overhovedet kunne, for at få de oplysninger frem i lyset, og at han ikke kan garantere over for Folketinget, at han har gjort alt, hvad han har kunnet, for at opnå kendskab til disse flyvninger.
Ministeren er jo ansvarlig over for Folketinget for at komme med alle de oplysninger, han måtte ligge inde med i denne sag, når der bliver bedt om det fra Folketingets side, og det er sådan set det eneste, jeg har bedt om.
Jeg vil også godt lige spørge til en anden ting.
Jeg har ikke uanede mængder af spørgsmål, men det angår konventionen om menneskehandel.
Ministeren sagde, at man godt kan undertegne konventionen om terror, fordi den ikke er så kompleks.
Sådan forstod jeg i hvert fald ministerens svar, og jeg vil godt lige læse op, hvad justitsministeren svarede, dengang vi her i salen diskuterede spørgsmålet om konventionen om menneskehandel.
Dengang sagde justitsministeren: Justitsministeriet har den praksis, at man udarbejder et notat til Retsudvalget om de lovgivningsmæssige konsekvenser af en konvention, før den undertegnes.
Justitsministeren sagde altså, at det er praksis i ministeriet, men hvordan kan det så være, at man i forbindelse med terrorkonventionen ikke har fundet det nødvendigt at bruge den samme praksis over for Folketinget, altså først at lave en undersøgelse og efterfølgende sende resultatet til Folketinget?