runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-30:
Fru Birthe Rønn Hornbech har svært ved at få det til at hænge rigtigt sammen.
På den ene side sagde hun til hr. Jann
Sjursen fra Kristeligt Folkeparti for et øjeblik siden, at med hans kommentarer burde han henvende sig til regeringen. Når fru Elsebeth Gerner Nielsen så siger, at det i en forhandling er naturligt at forhandle med regeringen, så mener fru Birthe Rønn Hornbech, at der er tale om sure rønnebær.
Det er altså sådan, sagt til fru Birthe Rønn Hornbech, at regeringen og Venstre og De Konservative har valgt at lave forliget med Dansk Folkeparti.
Det er de i deres gode ret til, men så er der ikke nogen grund til her i Folketingssalen at blive ved med at postulere, at man gerne ville have et bredt flertal, endsige genoplive ideer om nationale kompromiser.
Det har der ikke på noget tidspunkt været tilløb til fra regeringens side og heller ikke fra Venstre og De Konservative i Folketingssalen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Jeg tror ikke, hr. Søren Søndergaard har ret i, at jeg sagde, man skulle søge der, hvor man havde størst tilknytning.
Jeg tror, jeg sagde, man skulle have opholdstilladelse der, hvor man har størst tilknytning.
Ellers var det en fejl fra min side, for det var i hvert fald det, jeg mente.
Men det, jeg kan høre af hr. Søren Søndergaards spørgsmål, er jo, at vores grundsynspunkt er helt forskelligt.
Vi har et forskelligt udgangspunkt.
Hr. Søren Søndergaard har sådan set den opfattelse, at enhver, der ønsker at komme til Danmark, skal have lov til det, og det mener vi altså ikke.
Jeg kan stadig væk ikke forstå fru Ritt Bjerregaard og andre, der bliver ved med at køre rundt i, om det er regering, eller om det er ordfører.
Det korte af det lange er, at det er oppositionen, der starter kritikken af, at der ikke har været forhandlinger, og dertil kan jeg kun svare, at ingen har henvendt sig til mig.
Jeg har ikke bedt nogen om at skulle henvende sig til mig.
Jeg konstaterer bare, at det ikke er sket.
Naturligvis har vi da valgt at indgå en aftale med dem, som er sat i Folketinget med mange mandater på grund af udlændingepolitikken.
Men det nytter da ikke noget.
Vi har da samtidig ønsket at få så mange med som muligt.
Det er en vigtig folkelig sag.
Vi har jo hørt, hvad Socialdemokraterne førte sig frem med i valgkampen.
Vi har kunnet se artikler og journalister, der nærmest var sure over, at der ikke var
Vi har hørt de socialdemokratiske borgmestre udtale sig.
Jamen det er jo Socialdemokratiets eget problem, at man ikke vil være med.
Men når jeg stadig væk er skuffet, er det, fordi jeg synes, jeg hørte holdninger i kommunerne, på arbejdspladserne og fra politikere i valgkampen, der tydede på, at vi ikke stod så langt fra hinanden.
Det må man så konstatere nu.
På grund af interne fløjkampe i Socialdemokratiet er det blevet anderledes.
Det respekterer vi naturligvis, og så har vi et parlamentarisk flertal bag os, og sådan er det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-30:
Det kan jeg ikke forstå er naturligt.
Hvori ligger det naturlige?
Chirac kunne have fået magten i Frankrig ved tidligere lejligheder, hvis han var gået i regering med Le
Pen, men gjorde det ikke på grund af Le Pens udlændingepolitik.
Det samme kunne regeringen sagtens have valgt.
Hvorfor gjorde man ikke det?
Hvorfor holdt man ikke fast i den humanistiske tradition?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Jeg takker fru Elsebeth Gerner Nielsen for det spørgsmål.
Det er jo en ren foræring til Danmarks liberale parti.
Hvorfor lytter man til vælgerne?
Jamen sådan har vi det nu i Venstre, at det gør vi. Vi er gået til valg på at gøre udlændingepolitikken til et højt prioriteret emne.
Det er der andre partier, der også har gjort.
Jeg fornemmede egentlig også, at den tidligere indenrigsminister fru Karen Jespersen gjorde det, men nuvel, der er andre, der bestemmer i det parti nu.
Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti gik i hvert fald meget klart til valg på et spørgsmål om udlændingepolitikken, og der kom en meget bred opbakning fra vælgerne.
Og så kan fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke forstå, at man i dansk folkestyre med langvarige traditioner holder sine valgløfter og derved i øvrigt også lytter til vælgerne.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jamen det er da klart, at hvis integrationsministeren insisterer på ikke at ville diskutere det her, tager vi det da bare i en anden sammenhæng.
Så tager vi det under den næste debat, og så kan statsministeren jo redegøre for den praksis, som regeringen åbenbart har med indgåelse af aftaler med Dansk Folkeparti, og som består i, at først indgår man en aftale med Dansk Folkeparti, og derefter kan Dansk Folkeparti meddele, at i øvrigt stemmer det ikke for indholdet af aftalen.
Parlamentarisk er det meget interessant, og så må vi jo se frem til den første indfødsretslovgivning efter sommerferien og se, hvordan regeringen påtænker at få den igennem.
Men det korte af det lange er: Ministeren er selvfølgelig i sin gode ret til ikke at svare på spørgsmål, og jeg forstår godt, han ikke gør det, for der er ikke noget logisk og sammenhængende svar.
Bertel Haarder (V), 2002-05-30:
Det forholder sig, som jeg allerede kort og klart har sagt.
Med hensyn til fru Elsebeth Gerner Nielsens spørgsmål vil jeg sige - og det kan de erfarne medlemmer af Indfødsretsudvalget bekræfte - at der er tale om en præcisering af en praksis, som man i længere tid har brugt i Indfødsretsudvalget, når det gælder disse borgere, der har arbejdet for danske interesser i udlandet.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg har haft et tidligere spørgsmål til ministeren, som jeg ikke har fået svar på, men jeg vil da gerne spørge igen.
Nu har vi fået at vide, at de nye ændringer af lovforslaget kommer til at gælde her, og det er klart, at vi diskuterer det her, for det får vi ikke lejlighed til hen
over sommeren
Er det også Venstres politik, ligesom De Konservative har sagt, at det er deres politik?
Eller er det en politik, man som parti indgår kompromiser om, fordi der selvfølgelig skal skabes et flertal for lovforslaget?
Er der i essensen indgået et kompromis for at skabe det flertal, der findes, eller er det bare Venstres forslag, som bliver gennemført, og Dansk Folkeparti stemmer for det?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-30:
Jamen jeg anerkender sandelig også, at det ene af regeringspartierne i hvert fald en gang imellem nødtvungent tager ordet, når vi debatterer indfødsret, og når vi andre efterlyser det.
Har man indgået en aftale?
Det er jo det interessante spørgsmål.
Har man så indgået en aftale, der nu skaber ro om indfødsretsspørgsmålet?
Det er i hvert fald ét spørgsmål, som kunne stilles.
Kl. 9.30
Så vil jeg godt sige i øvrigt om Socialdemokratiets holdning til det her, at Socialdemokratiet fuldstændig er inde på samme linje i forhold til, at der skal stilles krav til mennesker, der søger statsborgerskab.
Selvfølgelig skal der det.
Et hvilket som helst individ, der ikke stiller krav til sit medmenneske, viser jo heller ikke det samme menneske respekt.
Så i respekt over for de mennesker, der søger dansk statsborgerskab, mener vi selvfølgelig, at der skal stilles krav.
Men igen: Det behøver ikke at føre til, at man skal føre en dialog, og at man skal benytte sig af en tone, som i øvrigt lægger samtlige andre udlændinge i det her land for had, og det er det, der sker.
Det undrer mig ligesom den forrige ordfører lidt, at Det Konservative Folkeparti mener, med det i øvrigt ellers anstændige niveau, der har været i udlændingedebatten i det her land, at det er Det Konservatives Folkepartis egen politik, der er slået igennem i programmet her.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg må sige, at det er imponerende at høre, at de borgerlige partier ikke alene samarbejder med det yderste højre, men faktisk har overtaget deres politik.
Det synes jeg virkelig er noget, der er skræmmende, for det viser jo rent faktisk, at skulle der være et flertal, der så anderledes ud, og Dansk Folkeparti ikke var til stede, så ville man have gennemført den samme politik, som man fremlægger i dag.
Det synes jeg godt nok er skræmmende.
Men jeg vil da gerne høre, hvilken forskel der er på det, som De Konservative gerne vil, og det, Dansk Folkeparti vil i forhold til det her lovforslag.
Jeg går ud fra, at når man fremlægger et forslag, som der er enighed om, så har man indgået nogle kompromiser.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-30:
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Jeg er hverken skamfuld eller flov eller noget andet over at stå ved noget, der har stået i konservative partiprogrammer siden 1990, længe før Dansk Folkeparti var opfundet.
Det er ikke noget, vi har arvet eller overtaget eller går efter.
Langt det meste af det, der nu gennemføres, er noget, der har stået i vores program.
Jeg skal finde det frem og fremlægge det for fru Rosenkrantz-Theil.
Vi har ingen planer om at gå videre.
Vi er godt tilfredse med de stramninger, der nu sker, men jeg vil så i øvrigt sige - det har jeg skrevet til sidst - at jeg tror, vi kom lidt væk fra L 203, som handler om indfødsrets meddelelse. Til hr. Kramer Mikkelsen og hr. Kamal Qureshi: Jeg vil altså ikke påduttes, at jeg har haft en hadsk eller negativ tone over for udlændinge.
Det vil jeg i hvert fald meget gerne have dokumenteret.
Det har ikke været min hensigt, jeg har aldrig ment det sådan, og jeg kan og vil ikke acceptere, at vi bliver påduttet, at vi har påtaget os andres politik, i det omfang det faktisk er vores egen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-30:
Det bliver mere uhyggeligt at være dansker, og det gør det, fordi tingene rykker længere og længere til højre.
Jeg havde da troet, at grunden til, at der skulle ske så mange stramninger af udlændingepolitikken, var, at Dansk Folkeparti havde fået indflydelse. Men sådan er det åbenbart ikke.
Det er ikke på grund af den yderste højrefløj.
Det højreskred, vi er udsat for, er røget så langt til
højre, at man bliver helt skamfuld over at være dansker.
Vi har lige fået bekræftet heroppefra af fru Else Theill Sørensen, at det er konservativ udlændingepolitik, men det er jo rart, at vi endelig kan få løftet sløret for, hvor de stramninger reelt kommer fra; det er åbenbart ikke fra
Dansk Folkeparti.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-30:
Der er et gammelt ordsprog, der siger, at den, der tier, samtykker.
Man kunne jo stille sig selv det spørgsmål, og det er jo sådan set også det, vi forsøger at stille fru Else Theill Sørensen
og også Venstres ordfører og ministeren, som stort set aldrig går på talerstolen i denne her sammenhæng
Men jeg vil godt sige, at det jo ikke er helt forkert at kritisere regeringspartiernes ordførere for ikke at blande sig i de her debatter, for Venstre ser vi stort set aldrig på talerstolen, når det her skal debatteres. Det, der er interessant, er jo at vide, når hr. Søren Krarup tager ordet som en del af regeringens parlamentariske grundlag - og det kunne jo egentlig være interessant at få gransket ind imellem, om det, der bliver sagt herfra, egentlig burde kunne siges fra Folketingets talerstol: Er det ord, er det toner, som Det Konservative Folkeparti, ud over det indhold, man har aftalt i det her forlig, denne her blokpolitik, som man nu vil føre på det her område, i øvrigt ellers er enig i?
Det kan da godt være, at man ikke vil lægges for had, men hvis man i øvrigt ellers tier stille omkring det, som hr. Søren Krarup siger fra talerstolen, så er man jo enig med ham.
Kl. 9.35
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg forholder mig helt konkret til det her lovforslag.
Derfor spurgte jeg fru Else Theill Sørensen om forskellene på De Konservatives politik og Dansk Folkepartis politik.
Jeg anerkender, at fru Else Theill Sørensen har været oppe og tage afstand fra nogle af de udtalelser, Dansk Folkeparti er kommet med.
Jeg forholder mig til den politik, der føres; jeg forholder mig til de holdninger, der ligger bag den politik.
Hvad fru Else Theill Sørensen mener, når hun møder en person med en anden etnisk baggrund, er ikke det, der er på tale her fra Folketingets talerstol, det vil jeg hverken sige det ene eller det andet om.
Det, jeg kan forholde mig til, er, hvad det er for en funktion, man som lovgiver forholder sig til fra Folketingets talerstol.
Og der kan jeg bare konstatere, at fru Else Theill Sørensen rent faktisk mener, at det lovforslag, som Dansk Folkeparti støtter, som kommer her efter de nye retningslinjer, er konservativ politik.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-30:
Der laves mange analyser, hvor det siges om Europa i øjeblikket, at det er Le Pen, og det er Berlusconi, og det er Haider, og det er Dansk Folkeparti, som er skræmmende ved udviklingen.
Jeg vil gerne sige, at når den konservative ordfører siger, at den danske udlændingepolitik er et udtryk for De Konservatives udlændingepolitik, så er jeg da enig i, at så er Dansk Folkeparti da virkelig skræmmende, for det her er da et af de mest skræmmende eksempler på, hvor udlændingepolitikken kan komme hen.
Og det er altså her i Danmark, og det er på baggrund af konservativ politik, ikke Dansk Folkepartis politik, kan jeg forstå på De Konservatives ordfører.
Jeg havde ikke forventet, at De Konservatives ordfører var skamfuld, for havde De Konservatives ordfører været det, så var De Konservatives ordfører vel ikke gået med til den politik, som de har magt til at lave.
Det er mig, der er skamfuld over som dansker at blive sat i samme bås af de mange mennesker, som ønsker at få dansk statsborgerskab, som har boet her i 10-20-30 år, hvis børn er danske, er vokset op her og har gået i skole her.
Jeg er skamfuld over at leve i et samfund, der siger til dem: Vi ønsker ikke, at I skal blive fuldgyldige medlemmer af vores samfund.
Det er det, jeg er skamfuld over, men det kan jeg forstå, at De Konservatives ordfører ikke er.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-30:
Jeg vil gerne bede om, når referaterne af dette møde bliver skrevet ud, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil være så sød og rar at læse dem og lægge mærke til, hvad jeg har sagt, og så knytte kommentarer til det i stedet for, hvad fru Pernille Rosenkrantz-Theil mener hun har hørt jeg muligvis har tænkt eller sagt. Jeg har stået og budt velkommen til de mennesker, vi nu giver indfødsret.
Er det at gå imod lovforslaget?
Vi stemmer for det lovforslag, og det har vi ikke på noget tidspunkt lagt skjul på, og det har vi gjort ved samtlige indfødsretslovforslag, så længe jeg i hvert fald har hørt om dem.
Så vil jeg sige to ting: Det er L 203, vi behandler; det synes jeg vi er kommet temmelig langt væk fra.
Og så helt generelt: Jeg vil gerne vurderes og bedømmes på mine egne udsagn, mit eget tonefald og ikke på andres.
Og jeg skammer mig ikke over at være konservativ og have konservative synspunkter.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-30:
Jeg hørte bestemt godt, at den konservative ordfører bød de nye danskere velkommen.
Men hvad jeg også hørte, og hvad vi jo har vidst et stykke tid nu, er, at der er en aftale mellem Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Venstre om at lave stramninger i forhold til, hvem der i fremtiden kan få indfødsret.
Det er altså meget fint at stå heroppe og byde velkommen til de nye danskere, vi giver indfødsret i dag, men i fremtiden vil det jo være sådan, at den liste bliver kortere, fordi Det Konservative Folkeparti, Venstre og Dansk Folkeparti ikke ønsker, at den gruppe mennesker, som søger statsborgerskab, altså folk, der har boet her for de flestes vedkommende 10-20-30 år, som har børn her og har skabt sig et liv her, antalsmæssigt bliver det samme næste gang.
De vil ikke have det sådan, at de mennesker får statsborgerskab og bliver fuldgyldige medlemmer af det her samfund.
Der var en del af de mennesker, man ikke havde ønsket skulle være på listen.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-30:
En gang imellem handler politik om synlighed og hørlighed, og lige nu kan jeg f.eks. ikke se hr. Kramer Mikkelsen, og måske har han slet ikke været her - jo, det var han, sidst jeg sagde noget i denne sag her fra talerstolen, så jeg er da ked af nu igen at få at vide, at jeg bare sidder og ikke siger noget. Jeg sagde sidste gang det, jeg godt ville gentage her:
både jeg og Det Konservative Folkeparti anerkender i høj grad det arbejde, der laves af embedsmændene i indfødsretskontoret.
Der har på intet tidspunkt været tegn på andet end omhyggeligt og godt arbejde, som vi fuldt ud anerkender.
Jeg sagde sidste gang, at jeg ville tage initiativ til, at vi starter næste samling med at tage grundige drøftelser i Indfødsretsudvalget om hele denne problematik - altså om, hvordan indfødsretslove bliver til.
Hr. Kamal Qureshi antydede, at regeringspartierne gennemfører Dansk Folkepartis politik.
Det er ikke min opfattelse, at det er sådan.
I Det Konservative Folkeparti har vi siden 1990 haft nogle ønsker for dansk udlændingepolitik.
Disse ønsker har der ikke været flertal for før, men det er der nu.
Jeg ved ikke, om det er de sidst tilkomne stemmer, der skal have æren for, at vi nu kan få vores politik gennemført, sådan synes jeg ikke, det plejer at være.
Såvel udlændingeloven som de nye regler om indfødsrets meddelelse er helt i overensstemmelse med konservativ politik.
Vi vil gerne stille krav til de udlændinge, der kommer til landet, vi vil gerne stille krav til nye danske statsborgere, og så vil vi i øvrigt gøre os umage for at hjælpe dem til at blive en positiv og en god del af det danske samfund.
Jeg er ked af, at man altid skal have skudt i skoene, at man lægger udlændinge for had, fordi man vil stille nogle krav til de mennesker, der skal bo i vort land.
Jeg har en grundlæggende respekt for hvert eneste mennesker, jeg møder, uanset hudfarve, religion eller oprindelse.
Men jeg vil have lov til at være bekymret, når der kommer nogle mennesker her til landet, som har en livsopfattelse, som jeg mener kan true dansk kultur og den måde, vi lever sammen på i Danmark.
Så vil jeg i øvrigt også meget gerne byde de nye danske statsborgere velkommen.
Jeg håber, at de uanset løfter, eder, eller hvad det nu hedder, vil være loyale og tro over for det danske samfund til glæde og gavn for både dem selv og for os.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Jamen jeg er fuldtstændig enig i analysen, og jeg er også enig i, at det er den politik, som den danske regering bør fremføre som formand for EU.
Men jeg har forstået, at der er lavet en borgfredsaftale mellem Socialdemokratiet og regeringen om den europæiske politik; og jeg må da tilstå, at personlig tvivler jeg meget på, at den danske regering vil indtage nogen form for selvstændig holdning over for USA.
Det er muligt, den kan blive tvunget til det af andre europæiske lande; det kan man så håbe på.
Men hvis vi ser en fortsættelse af denne politik, der kan karakteriseres som Voice of America, kan man så forestille sig, at Socialdemokratiet vil optræde kritisk over for regeringen?
Kan vi diskutere den borgfredsaftale, hvis der sker det, at regeringen fortsætter den voldsomme America-politik, som den fører i øjeblikket?
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg vil bare sige meget kort, at det reelt handler om, at her ligger et lovforslag om de nordiske samarbejdsformer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-30:
Det Radikale Venstre vil stemme ja til lovforslaget, sådan som det foreligger, men jeg vil gerne gøre opmærksom på, at vi til efteråret vil komme med et beslutningsforslag, hvor vi opfordrer regeringen til at sætte fokus på det her spørgsmål om dobbelt statsborgerskab.
I Det Radikale Venstre er vi en smule i tvivl om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt stadig at holde fast i den almindelige regel om, at vi er imod dobbelt statsborgerskab.
Der er en række lande, der har lavet et udredningsarbejde om dobbelt statsborgerskab, bl.a. de nordiske lande, og vi vil derfor til efteråret opfordre regeringen til at sætte et lignende udredningsarbejde i gang.
Søren Krarup (DF), 2002-05-30:
Præterea censeo, for øvrigt mener jeg, at indfødsretspraksis skal ændres.
Jeg tillader mig at tage ordet ved denne lejlighed for at markere, at det også bliver praksis for erhvervelse af dansk indfødsret.
Dette er i dag en afsked og en ny begyndelse: En afsked med det gamle usle kontorcirkulære, som har ført til meddelelse af dansk indfødsret i titusindvis om året, strøet i grams som et værdiløst papir, og et goddag til den nye praksis, som fremgår af den aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti, som hænger nøje sammen med den nye udlændingelovgivning, lovforslag nr. L 152, der vedtages i dag og træder i kraft fra den 1. juli 2002.
Vi glæder os over at slippe af med en ynkelig, ussel fortid, og vi er fulde af håb og forventninger til en fremtid, der atter sætter pris på Danmarks rige.
I den forbindelse vil jeg fastholde, at dansk indfødsret ikke er noget ligegyldigt, man kaster i grams til alverden, men er et lands fornemste gave, som kun skænkes dem, der er værdige til at modtage den.
Dette betyder rigtig nok ikke, at vi er tilfredse med aftalen om dansk indfødsret, der træder i kraft den 1. juli 2002.
Vi havde ønsket den strammere, først og fremmest i forbindelse med det antal, der årligt får dansk indfødsret, men også i forbindelse med Indfødsretsudvalgets pligt til nøje at gennemgå ansøgerne og på den måde virkelig være ansvarlig for, hvem der opnår indfødsret.
Denne meddeles som bekendt ved lov ifølge grundlovens § 44.
Et stort arbejde, javist, men det er et arbejde, som grundloven pålægger lovgiverne, ikke embedsmændene.
Alligevel skal det ikke skjules, at den nye aftale er en stor forbedring og et stort fremskridt.
Den stiller nu de alvorlige krav til ansøgerne, som manglede før, og den fastholder samtidig ansøgerne på, at indfødsret ikke er en formalitet, en tom skik, men er ensbetydende med at vælge at ville være dansk og at lægge sin loyalitet i Danmark.
Konsekvent nok meddeles indfødsretten derfor ved en ceremoni, hvor de nye danske statsborgere aflægger et løfte til deres nye fædreland om at være det tro.
Den følelse, der hedder troskab, er dem åbenbart temmelig ukendt. Den skik at love troskab, når man indgår i en ny forpligtende sammenhæng, f.eks. ægteskab, synes en del danskere af i dag fremmed.
Det siger en del om dem.
Den etiske ansvarlighed, den forpligtede eksistens, der ligger i det smukke ord troskab, er åbenbart ikke i kurs i en vis del af befolkningen, i hvert fald den del, der befolker medierne.
Lad os da glæde os over, at de kommer til at lære den at kende.
Lad os glæde os over, at der med de nye regler for indfødsret atter kommer dybde og alvor i forholdet til Danmark.
Vi tager i dag med glæde afsked med fortiden, og vi fatter håb til fremtiden.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-30:
Det, der kalder mig op, til trods for at vi får en lang debat i dag, er det her udtryk, som vi nu den ene gang efter den anden hører: at dansk indfødsret er noget, som bliver kastet i grams, at vi uddeler den i flæng til mennesker, som søger om den.
Det er en holdning, som Socialdemokratiet selvfølgelig ikke kan støtte.
Vi synes, at det er et led i en skræmmekampagne, en kampagne, som lægger fremmede for had i det her land, som er uværdig at føre fra Folketingets talerstol.
Socialdemokratiet har ikke skrupler i forhold til at bruge en bremseklods eller stramme grebet om kriminelle udlændinge, også i forhold til statsborgerskab.
Socialdemokratiet har ikke noget imod, at man underskriver en erklæring om, at man ønsker at overholde dansk lovgivning, når man søger dansk statsborgerskab.
Socialdemokratiet har noget imod den tone, der sniger sig ind i Dansk Folkepartis indlæg den ene gang efter den anden.
Kl. 9.10
Det imponerende er, at regeringspartierne hver gang holder sig tavse.
Regeringens parlamentariske grundlag er jo ikke enig med regeringen på det her felt.
Man kunne måske fristes til at sige, at så længe regeringspartierne ikke tager ordet, er det udtryk for, at de er enige med regeringens parlamentariske grundlag.