Jørn Jespersen (SF), 2001-04-27:
Jeg skal takke partierne og udenrigsministeren for debatten.
Jeg synes, den har været nyttig.
For det første har vi jo i hvert fald fået konstateret, at der er et meget solidt, bredt flertal, som for alvor ønsker en liberalisering på landbrugsområdet, som fuldhjertet vil bakke op bag en forhandlingslinje, der søger at fjerne EU's meget skadelige landbrugsstøtte og eksportsubsidier og åbne op for de fattige landes adgang til vores markeder uden undtagelser, og som har beklaget, at der kom de lange overgangsbestemmelser på alt andet end våbeninitiativet på ris, sukker og bananer.
Jeg synes, det har været meget glædeligt og gavnligt også at konstatere, at der ikke er partier i Folketinget, som bakker op bag dansk landbrugs indsats, når det drejer sig om de fattige landes markedsadgang til vores markeder.
Det har været godt og nyttigt og glædeligt at få det konstateret. Så har vi jo haft en stor debat om, hvordan flertallet grupperer sig og om den sædvanlige konstellation bag vedtagelserne osv.
Der vil jeg sige, at jeg på den ene side selvfølgelig deler udenrigsministerens opfattelse af, at der skal være realisme i udspillene - man skal ikke stille sig selv eller andre og offentligheden i udsigt, at man kan nå resultater, som man ikke har en chance for at nå. På den anden side er det jo også velkendt, at hvis der ikke er nogen, og det kan være partier i Folketinget, og det kan være landene i den internationale situation, der en gang imellem markerer nogle principielle synspunkter og siger, at dér skal vi altså hen, så flytter tingene sig ikke ret meget. Derfor har vi altså fra SF's side haft behov for i dag
at sige, at vi synes, det går for langsomt med at skabe retfærdighed og bæredygtighed i den internationale handelspolitik.
Det har været en situation, der i høj grad har været præget af en utrolig masse flotte formuleringer og tilsagn fra den rige verden til de fattige i ulandene, formuleringer, som ikke er blevet indfriet i virkeligheden.
Derfor skal der nu et andet tempo og en anden vilje fra de rige landes side til at imødekomme ønsker og interesser, som er berettigede og fornuftige og velbegrundede fra ulandenes side.
Hvis vi skal se på, hvad der sker af nyt i den vedtagelse, som de fleste partier står bag, så synes jeg i hvert fald, at jeg umiddelbart kan vurdere tre steder, hvor der rent faktisk sker nogle ting i forhold til den hidtidige danske forhandlingslinje.
Det drejer sig for det første om, at der nu lægges op til, at vi skal have taget hensyn til, at udviklingslandene kan opretholde og sikre en vis landbrugsproduktion til forsyning af egen befolkning.
Det betyder efter min overbevisning, og det håber jeg så at jeg på en eller anden måde får bekræftet, om ikke andet så gennem den praktiske udformning af forhandlingsmandatet
, at når der i den kommende runde lægges op til fra en lang række udviklingslande at lave det, de kalder en fødevaresikkerhedsboks, som altså giver mulighed for, at man i de fattige lande i en periode kan beskytte sårbare erhverv inden for landbrugsområdet og for den sags skyld også andre områder, hvis det bliver rejst, mod konkurrence, som ødelægger landets egen opbygning af en fornuftig produktion, så er det et krav, vi vil se på med sympati og søge at støtte
, forudsat at det udformes på den rigtige måde.
Jeg synes, det er godt og glædeligt, at vi kommer dem i møde på det her område.
Den konkrete udformning skal vi selvfølgelig diskutere nøjere, men det forhold, at vi siger, at vi har haft mulighed for at opbygge vores landbrug bag høje toldmure med massiv støtte, nu skal ulandene altså også have en mulighed for at opbygge deres erhverv, så de på lige fod kan indgå i en reel verdenshandel, er et vigtigt hensyn, og det bliver der nu lagt op til.
Det andet, der sker, som er nyt, er, at vi nu med et stort flertal vedtager en formulering om, at der gives
øget teknisk og økonomisk bistand til verdens fattigste lande til at indgå i verdensøkonomien
Det må jo basere sig på den tankegang, at frihandel og adgang til vores markeder ikke er særlig meget bevendt, hvis man ikke har nogle ting at sælge og kan få en pris for dem, som er nogenlunde bæredygtig, og
at vi dermed skal ind og samarbejde yderligere med landene om på bindende forpligtende vis at sikre, at de har en produktion af nogle varer, at de har infrastruktur til at sælge dem, at de har uddannelse til at håndtere det osv.
Det har vi ikke sagt før.
Det synes jeg er glædeligt.
Endelig er jeg glad for, at der er sket den ændring i forslaget til vedtagelse, at der nu står, at det i TRIPPS-aftalerne sikres, at udviklingslandene gives adgang til medicin, og at der dermed også i realiteten står det i forslaget til vedtagelse, som både den socialdemokratiske ordfører og udenrigsministeren har sagt, at nu prøver vi grænserne af, nu samarbejder vi - jeg var meget glad for udenrigsministerens sidste bemærkninger - med et eller flere lande om at få det her til at virke, og så ser vi, hvad erfaringerne er, og vi er parate til, hvis det viser sig, at vi støder ind i TRIPPS-aftaler, at tage dem op til revision.
Jeg var også glad for, at CD's ordfører gav tilsagn om generelt at diskutere patentsystemet i forhold til fattige udviklingslande.
Det tror jeg kan blive konstruktivt.
Sluttelig skal jeg sige i forbindelse med spørgsmålet om stemmeafgivning, og hvem der holder sammen i denne her sag: Det vil jo vise sig.
Vi er i den situation, at vi ikke stemmer i dag, og derfor vil SF's folketingsgruppe selvfølgelig vurdere, hvordan vi forholder os til det forslag, der ligger.
Vi synes selvfølgelig, at vores eget er langt det bedste, men det har jo også bare været en hjælp til andre til at løfte fanen så højt, som den overhovedet kan løftes.
Vi vil, når vi stemmer, tage stilling til, hvordan vi forholder os til de andre partiers forslag.