Martin Glerup (S), 1999-04-08:
Man må sige, at det er svært at bevare pessimismen, når man arbejder med dansk energipolitik, ja, man kan faktisk blive helt glad, når resultaterne dukker frem på nethinden: Det lykkedes at bryde den onde cirkel, hvor økonomisk vækst så sikkert som amen i kirken gav sig udslag i stigende energiforbrug.
Energiforbruget er kun steget med 2½ pct. siden 1988, mens den økonomiske vækst i samme tidsrum har været på 23 pct. Danmark var i 1998 for andet år i træk selvforsynende med energi.
Andelen af grøn energi er i de sidste 10 år steget fra 6 til 10 pct.
Der blev sidste år rejst mere end 450 højeffektive danske vindmøller, så der nu findes over 5.200 møller med en effekt svarende til to af vores store, centrale kraftværker.
Eksporten af energiteknologi buldrer derudad.
Danske vindmøllefabrikker omsætter for 6,5 mia. kr. om året.
Vi er førende på verdensmarkedet. CO2-udledningen faldt med 6 pct. fra 1997 til 1998.
Og dansk energipolitik blev fremtidssikret gennem den brede politiske aftale om elreformen.
Det sidste lyspunkt er ikke det mindst væsentlige, fordi den brede forankring hen over midten i dansk politik danner et godt og solidt grundlag for videreførelse af energiområdet som den succeshistorie, vi har kunnet glæde os over indtil nu.
Den fastsætter CO2-kvoter og krav om fordobling af andelen af vedvarende energi.
Den giver alle kunder frit valg på alle elhylderne
inden udgangen af år 2002.
Den skaffer os en ny energisparelov.
monopolaktiviteter, f.eks. drift af transmissions- og distributionsnet, på den anden side.
Samtidig opfylder den kravene i EU's eldirektiv.
Det er naturligt, at så omfattende ændringer skaber usikkerhed hos aktørerne på banen, for hvad vil ændringerne betyde for de almindelige el- og varmeforbrugere, for kraftværkerne, for vindmølleejerne og for de decentrale kraftvarmeværker?
Er de mange tusinde timers forarbejde og de følgende politiske beslutninger kun udført for at genere befolkningen og ødelægge energisektoren?
Nej, selvfølgelig ikke.
Alt i alt en god og afbalanceret aftale, som nu skal omsættes i lovgivning.
Elreformen omfatter, som navnet siger, ikke naturgasområdet, men her har vi også et EF-direktiv, som skal gennemføres eller - på godt dansk - implementeres, og det skal ske senest til august næste år.
Naturgasområdet adskiller sig på flere måder fra elsektoren.
Først og fremmest er naturgasnettet behæftet med en ikke uvæsentlig gæld, og derfor må markedsåbningen ske gradvis for ikke at smadre hele sektoren.
Dernæst har det statslige selskab DONG, Dansk Olie og Naturgas, indgået forpligtende langtidskontrakter om aftagelse af ca. 130 mia. m3 naturgas fra Nordsøen.
EU's naturgasdirektiv betyder, at der skal foretages en regnskabsmæssig opdeling mellem den kommercielle produktion og leverandørsiden og distributionssiden, altså netdelen.
Opgaven er at organisere naturgassektoren, således at den fungerer optimalt både med hensyn til service over for brugerne, med hensyn til attraktive priser og med hensyn til god samfundsøkonomi.
Nu er elreformen og EU's eldirektiv på rette spor.
Vi har endnu tid frem til august år 2000, før EU's gasdirektiv skal være gennemført, så der er stadig tid til at tænke sig godt om, så vi også på naturgasområdet kan få en tilfredsstillende løsning.
Som jeg sagde indledningsvis, er det svært at bevare pessimismen.
Vi har god grund til at være glade og godt tilfredse og selv her i jantelovens hjemland måske en lille smule stolte over de energipolitiske resultater.
Det er mig derfor en fornøjelse på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, Det Konservative Folkeparti, SF, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti at fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer med tilfredshed, at der er indgået en bred politisk aftale om en lovreform for elsektoren.
På baggrund heraf opfordrer Folketinget regeringen til snarest muligt at fremsætte lovforslag, som følger op på den politiske aftale.«