runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2003-01-30:
Også jeg har set de her grusomme aflivningsformer, der har været vist, af hunde og katte.
Jeg skal undlade at udtale mig om, hvad jeg mener om de personer, for så er jeg bange for, at formanden vil smide mig ned fra talerstolen.
Jeg kan til gengæld glæde mig over, at med de dyreværnsregler, der kommer fra justitsministeren, ville det nok, hvis det var foregået her i landet, have været lige før vi havde ramt loftet på 2 års fængsel i de her sager.
Det både tror og håber jeg så sandelig.
Jeg blev af den sidste ordfører i den foregående debat beskyldt for at forsøge at finde hår i suppen.
Det er altså ikke meningen med det forbehold, jeg kommer med nu,
vil jeg sige med det samme; det er at være konstruktiv. Der står kæledyr i beslutningsforslaget, og vi har snakket hunde og katte.
Vi skal lige sikre os, at der ikke er andre dyregrupper, der skal med i beslutningsforslaget eller i et kommende lovforslag, for rent faktisk er de begreber jo desværre ikke entydige.
Jeg ved, at i Grønland er en hund ikke et kæledyr, og i Indien er en ko hellig og ikke et produktionsdyr.
Så der er altså nogle tekniske ting, vi skal have bragt på plads.
Dette ikke sagt for at trænere, men for at være konstruktiv.
Omkring selve det at sælge katteskind som et andet dyrt skind: Det er jo for det første en overtrædelse af markedsføringsloven, og i større stil vil det være omfattet af straffelovens bedrageribestemmelser.
Personlig vil jeg sige, at jeg ikke har stor medlidenhed
med dem, som køber noget forkert skind.
Det er ulovligt.
Dem, jeg har medlidenhed med, er de dyr, der må lide på grund af de måder, det foregår på, med disse forfærdelige aflivningsformer.
Derfor er vi fuldkommen enig med Dansk Folkeparti med hensyn til aflivningsformerne.
Det er så bestialsk, som noget kan være, i ordets værste betydning.
Justitsministeren fremsætter lovforslag om skærpning af straffene for dyremishandling.
Det er fuldkommen utilgiveligt. Nu håber jeg, at vi får lagt et pres på EU, så det ikke bare bliver lille Danmark, der lukker sig inde og trækker skodderne for og som sådan renser op i eget hus alene.
Det er nok heldigvis sådan, at det ikke er Danmark, der importerer det meste.
Derfor skal vi bruge vores indflydelse i EU og få bestemmelser, som dækker hele EU, og der vil vi meget gerne hjælpe Dansk Folkeparti, som jo ikke er den helt store tilhænger af EU, men jeg tror, vi kan blive enige om, at jo større et forum, vi kan få med til at lukke af, jo bedre er det.
Derfor kan jeg sige, at vi bakker op om dette beslutningsforslag, og så må vi se at komme så langt som muligt uden for EU, hvis EU halter for langt bagefter.
Det er vi også villige til.
Men summa summarum: Det størst mulige marked til at lukke det her er bedre end kun ensidigt at lukke for lille Danmark.
Frank Jensen (S), 2003-01-30:
Jeg vil gerne sige tak for ministerens besvarelse her i anden runde også.
Når det drejer sig om strafniveauet i forhold til gældende dyreværnslovgivning, så er det jo uomtvisteligt, at ministeren har ret i, at straffebestemmelsen under skærpede omstændigheder kan komme helt op på 2 år i de meget alvorlige dyrplagerisager, men det, som vi har diskuteret, og det, som vi forholdt os til i formiddags, var de bestemmelser, der hørte til overtrædelse af § 28 stk. 5. Jeg forståd ministeren sådan, men det kan ministeren måske så besvare nu, at de sager, vi taler om her, når det gælder overtrædelse i forbindelse med transport af dyr, bliver pådømt efter den bestemmelse.
Og der er det så, jeg sætter spørgsmålstegn ved det, og vi vil godt drøfte nærmere med ministeren, når vi nu kommer til at forhandle ministerens lovforslag senere i den her samling: Er det tilstrækkelig afskrækkende, at vi her taler om op til 4 måneders frihedsstraf?
Det var blot det, og det håber jeg ministeren måske vil kaste lys over nu.
Christian H. Hansen (DF), 2003-01-30:
Nu fik vi det så igen bekræftet, og det var jeg egentlig glad for at vi fik, at de regler aldrig har været brugt.
Det kommer så først frem her godt et års tid efter.
Så var der et lille spørgsmål til justitsministeren
Nu var der mange spørgsmål, så jeg tror, det var ren forglemmelse, men det var selvfølgelig, om det flertal af partier, der står bag vedtagelsen i dag, vil blive inddraget til nogle møder i det videre arbejde.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-30:
Det er helt tydeligt, at vi har en uenighed om, hvad der er sket i det sidste års tid i denne her sag.
Ministeren nævner, at ministeren har opregnet en lang række punkter, hvor ministeren har gjort noget.
Mit synspunkt har været det, at på de afgørende spørgsmål har ministeren ikke foretaget sig det, der var nødvendigt. Men det er så hele den debat om, hvad der er sket.
Lad os så kigge fremad på baggrund af det, der nu bliver vedtaget i Folketinget.
Derfor vil jeg så godt simpelt hen, også i forlængelse af det spørgsmål, hr. Chrstian H. Hansen stillede, spørge ministeren, om ministeren meget hurtigt i den ene eller den anden form vil tage kontakt til partierne i Folketinget, det vil sige regeringspartierne plus det flertal, der om lidt vedtager forslaget, så vi kan aftale en fremgangsmåde, der sikrer hurtig handling i denne her sag.
Lene Espersen (KF), 2003-01-30:
Til hr. Christian H. Hansen og til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sådan set gerne gentage, hvad jeg sagde før: Jeg er absolut indstillet på at tage kontakt.
Og som jeg sagde, så synes jeg måske ikke, at Folketingssalen er det mest velegnede forum til at diskutere, hvordan vi gør det på den mest hensigtsmæssige måde, hvorvidt det er i form af et samråd, eller det er en kop kaffe på mit kontor, men jeg er absolut indstillet på, at vi sætter os ned, så vi kan komme i gang med det her så hurtigt som muligt og får fundet ud af, hvordan processen skal køre. Jeg ønsker mindst af alt at komme i en situation, hvor jeg bliver beskyldt for ikke at efterleve Folketingets flertals vedtagelse eller at smøle med tingene. Jeg ønsker naturligvis og selvfølgelig det her, men jeg vil så bare gøre opmærksom på, at nogle af de ting, der ligger i vedtagelsen, vil medføre ret drastiske forandringer, ikke mindst på kontrolområdet.
Og der håber jeg, at man vil vise en vis forståelse for, at tingene skal gennemarbejdes og høres af de myndigheder, der skal føre det her ud i livet, så vi også har en sikkerhed for, at det fungerer.
Så jeg skal nok sørge for, at der sker en indkaldelse, så vi kan få drøftet det her hurtigst muligt.
Til hr. Kristen Touborg, der havde et spørgsmål omkring ruteplanerne: Jamen jeg har hørt de myter, er det næsten, om, at hvis man kørte hver dag mellem Danmark og Hamborg, kørte rundt i landet, så kunne man sådan set bare i princippet kopiere den samme ruteplan, blive ved med at køre og køre ad den samme vej og så undlade at betale mere end den ene gang.
Det er ikke det, der er hensigten.
Man betaler for hver gang, man har en transport.
Dér er det en ny ruteplan, der skal godkendes, stemples undervejs, sendes ind og efterkontrolleres.
Og det vil sige, at man i dag skal betale for ruteplanen.
Når dyreværnsloven forhåbentlig bliver vedtaget, skal man også betale for den efterfølgende kontrol
af den.
Så der bliver sådan set dobbelt bonet op, kan man sige, i forhold til de personer.
Og jeg er helt overbevist om, at det kommer til at give et væsentligt merprovenu, at det altså med andre ord bliver dyrere for de mennesker, der ønsker at transportere, bare ved at vi laver de her to ting.
Der er altså ikke tale om en overvæltning af ting, som ikke hører under det, men at man sørger for at betale for den ydelse, man får, en brugerbetaling kan man kalde det, på området.
Det har været min hensigt, og det er også den måde, det har været tilrettelagt på.
Så vil jeg for øvrigt sige omkring det: Der har været flere forskellige modeller for, hvordan man så udregner den her beregning af ruteplanerne, og vi har så valgt at sige, at det bliver et gennemsnit, så alle betaler den samme pris hver gang.
Man kunne jo vælge at sige, at i hvert enkelt tilfælde skulle man foretage en selvstændig vurdering.
Og de mennesker, der lever af at transportere, transporterer så mange gange, at det nok er meget fornuftigt at lægge sig fast på et fast beløb.
Men hensigten er, at det skal dække de faktiske omkostninger, og det er også det, både fødevareministeren og jeg har tilstræbt os på, når de gebyrer er blevet fastlagt.
Christian H. Hansen (DF), 2003-01-30:
Jeg vil sluttelig sige, at jeg faktisk synes, at vi har haft en rigtig god debat i dag, der er kommet nogle gode synspunkter frem, og der ligger også et rigtig godt forslag til vedtagelse, som et flertal står bag.
Så vil jeg også gerne oplyse lidt om, at det jo forholder sig sådan, at man med hensyn til de initiativer, der bliver lagt i det her forslag til vedtagelse gående på, at der skal tilføres regionerne nogle ekstra midler, selvfølgelig mener ekstra midler.
Og det vil sige, at når vi kommer til den næste finanslovaftale, så skal der jo sættes noget på plads i forbindelse med det; det er jo også derfor, der i vedtagelsen står januar 2004, så det berører jo ikke den finanslov, som ligger på nuværende tidspunkt. Ud over det er det min opfattelse, at det, som bliver vedtaget i dag, selvfølgelig ud over den beretning, der er lavet, også giver en bedre opstramning af det her med dyretransporter.
Det er vi yderst tilfredse med i Dansk Folkeparti, og vi er glade over, at der er et stort flertal, som er sammen om sådan en vedtagelse, således at der sker nogle opstramninger og nogle forbedringer på området.
Frank Jensen (S), 2003-01-30:
Jeg synes, at vi undervejs havde en meget konstruktiv, men også en ærlig debat, specielt debatten med den konservative ordfører, hvor det altså også drejede sig om prioritering af ressourcerne.
Det er jo nok her, vandene skilles, og ikke bare skilles vandene mellem regering og dele af oppositionen, men mellem regeringen og hele oppositionen, må jeg minde ministeren om.
Fordi det forslag til vedtagelse, der nu kommer til afstemning om lidt, det, der kommer først til afstemning, er jo fremsat af alle oppositionspartier mod Venstre og De Konservative.
Der, hvor jeg oplevede, at vandene skiltes mellem regeringen og oppositionen, var i spørgsmålet om, at vi skulle gøre det dyrere at gennemføre transporter af slagtedyr ud over landegrænserne og gøre det så dyrt, at det ikke kunne betale sig, sådan at vi fremmede det, at man slagter dyr ved det nærmeste slagteri og til gengæld så kører de dyr, der skal ud på eksportmarkedet, i frossen tilstand i kølevogne.
Hvis det er her, vandene skilles, så har vi altså et ganske alvorligt problem mellem oppositionen og regeringen, men det vil vi selvfølgelig holde fast i, og vi forventer, når nu et flertal i Folketinget har en vedtagelse, der lægger op til at gennemføre en hundrede procents rampekontrol, og som også gennemfører en række andre opstramninger i forhold til kontroller inden for dyrevelfærdsområdet, at det så i realiteten også fører til, at vi får den fordyrelse, der gør, at vi udhuler den profit, der i dag er forbundet med at gennemføre slagtninger langt, langt væk derfra, hvor dyrene er opvokset.
Med baggrund i dagens debat synes jeg, det er godt at konstatere, at det store flertal stadig væk er intakt, og at der fortsat vil være en meget stor årvågenhed over for, at regeringen lever op til det ansvar, regeringen har på feltet.
Kristen Touborg (SF), 2003-01-30:
Jeg vil gerne først sige tak til ministeren for svaret på mit spørgsmål vedrørende ruteplaner og tak for, at ministeren aflivede myten om, at man vil kunne fifle med den form for udgifter.
Så vil jeg gerne ind omkring transportbekendtgørelsens bestemmelser og spørge ministeren, om det er ministerens hensigt at holde fast i, at langt den overvejende del af det, der er i den bekendtgørelse, og hele sigtet med bekendtgørelsen fastholdes, også selv om der er høringsparter, der er dybt, dybt imod og dybt foruroligede over, hvad det kan få af økonomiske konsekvenser for dem. Jeg vil medgive, at der er områder i dansk landbrug og nærliggende områder, der får store problemer, hvis de her
ting kommer til at virke efter hensigten,
men det er sådan set meningen.
Det er sådan set meningen, at vi enten stærkt skal begrænse eller i virkeligheden helst helt ophøre med at levere levende slagtedyr langt ned i Sydeuropa.
Derfor har jeg ikke noget særligt samvittighedsnag
over, at høringssvarene giver udtryk for, at det er dybe indgreb i deres virksomhedsområder
Det er jeg enig i, men det er sådan set også hensigten efter min opfattelse.
Og det vil jeg egentlig godt høre om ministeren kan bekræfte.
Jeg har en enkelt ende i bekendtgørelsen, jeg godt vil tage fat i også.
Der er lagt meget vægt på, at man ændrer fristen for ruteplaner fra 4 døgn til 2 døgn.
Det vil jeg fraråde at man går ind i.
Så skal jeg sige, at hundrede procents rampekontrol, som vi snakker om i vores vedtagelse, ude på gårdene er gjort for at lukke et hul i lovgivningen, som er ved at blive udnyttet, ved at man læsser heste på direkte på gårdene, kører dem langt ned i Italien og lader dem gå en uges tid, hvorefter de bliver slagtet.
Og det var jo ikke hensigten med de regler, vi har.
Vedrørende velfærdskontrollen og stikprøver
er det jo sådan, som ministeren formodentlig ved, at det jo er stikprøvekontrol, der bliver foretaget, men vores hensigt er også, at man kan foretage begrundet kontrol.
Det vil sige, at hvis man har mistanke til et område, så er det rimeligt at gå ind specielt og lave flere kontroller af velfærden på de områder. Så skal jeg slutte med at sige, at når ministeren efterlyser lidt mere konkret omkring, hvad det her koster, ja, så er det meget vanskeligt for oppositionen, for når vi ringer over til ministerierne, kan vi ikke få at vide, hvad det nuværende velfærdskontrolbudget er.
Kunne vi bare have fået det, så kunne jeg såmænd godt finde ud af at gange op fra 2 pct. til 5 pct.
Det kan vi ikke få at vide.
Derfor kan jeg ikke hjælpe ministeren med at give de beløb, men må henvise til, at ministeren søger over i Fødevareministeriet.
Der må de kunne findes.
Jens Kirk (V), 2003-01-30:
Nu er det her vel for lange transporter, for hvis det ikke er det, så vil hr. Touborg vide, at det her som husdyrproducent jo kunne medføre, at hver eneste gang, hr. Touborg skulle levere et par grise eller undertegnede et par køer, så skal der være en, der holder øje med, om dyrene er i orden.
Og det vil sige, at nu får vognmanden altså ekstra hjælp med rundt.
Eller er det kun ved de helt lange transporter?
Kristen Touborg (SF), 2003-01-30:
Det burde være gået op for hr. Jens Kirk efter adskillige timers debat, at den her debat drejer sig om transporter over 8 timer.
Frank Jensen (S), 2003-01-30:
I besvarelsen sagde ministeren, at det jo ikke er en hensigtsmæssig måde, vi træffer beslutning på på et så vitalt område, nemlig i form af vedtagelser.
Det kan ministeren selvfølgelig godt mene.
Ministeren henviser til, at det burde finde sted i form af et beslutningsforslag.
Nu må jeg så minde ministeren om, at beslutningsforslag jo heller ikke kommer til høring, men bortset fra det så har vi jo prøvet den vej. I sidste samling fremsatte Socialdemokratiet, men også en række andre partier, beslutningsforslag netop også omkring transport, og vi fik også gennemført, fordi vi havde et flertal i Retsudvalget, en udmærket forhandling med regeringen, med justitsministeren og fødevareministeren og også med Venstre og De Konservative, der mundede ud i, at vi fik en beretning afgivet af Retsudvalget i enighed.
Det, som har vakt undren, er så, at Retsudvalget ikke løbende har været inddraget i de forberedelser, ministeren har foretaget, men det kan vi jo som sagt ikke blande os i.
Men vi havde en forventning om, at når vi var enige om, at det her var en sag, der skulle fremmes mest muligt, så ville vi også holde de tidsfrister, der var i vores fælles beretning.
Nuvel.
Nu er der fremsat lovforslag i Folketinget her i går, når det drejer sig om at sikre en mere effektiv håndhævelse og også et mere afskrækkende strafniveau i forhold til konkrete overtrædelser
Det ser vi frem til at vi får behandlet i Folketinget, og som sagt har vi også lovet her i dag, at vi vil give ministeren en meget, meget velvillig behandling, når vi er sikre på, at det til gengæld så også er egentlig afskrækkende og effektive retshåndhævende midler, vi bringer i anvendelse efter vedtagelse af ministerens lovgivning.
Jeg synes, at debatten...
Christian H. Hansen (DF), 2003-01-30:
Jeg kunne forstå, at hr. Karsten Nonbo tog forbehold for nogle små ting, der kunne blive drøftet under udvalgsbehandlingen.
Jeg vil så bare gerne have en bekræftelse på, at man vil støtte det her beslutningsforslag, som jo opfordrer regeringen til at udarbejde nogle regler, hvor nogle af de her spørgsmål kan blive indarbejdet, og at det betyder, at hvis det her får en hurtig udvalgsbehandling og hurtigt kommer til afstemning i salen, så kan jeg forvente, at Venstre stemmer for det her beslutningsforslag.
Jann Sjursen (KRF), 2003-01-30:
Jeg kan meddele på Kristeligt Folkepartis vegne, at vi også er for det af Enhedslisten fremsatte forslag.
Vi synes også, at småsagsudvalgsbetænkningen nu har ligget længe nok på hylden, og den afgrænsede problemstilling, som Enhedslisten tager fat på her med sit beslutningsforslag, var ikke genstand for vilde protester, da betænkningen blev fremlagt. Derfor synes vi, at det er fuldt ud forsvarligt at støtte den del af betænkningen, som Enhedslisten altså her har gjort til sit forslag, og gør det, uagtet at Retsplejerådet
selvfølgelig er i gang med yderligere overvejelser, og vi også ser frem til at få resultatet af disse.
På den baggrund er vi fra Kristeligt Folkepartis side indstillet på at støtte forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2003-01-30:
Ja, hr. formand, det er måske at pynte sig lidt med lånte fjer, for jeg skal udtale mig på hr. Freddy Dams vegne.
Venstre er enig i, at der trænges til en forenkling og en billiggørelse af såvel småsagsprocessen som inkassoprocessen, men Venstre er ikke enig i, at udgangspunktet for ændring af inkassoprocessen skal være Småsagsudvalgets betænkning nr. 1341 fra 1997, idet den i nogen grad sammenblander de to procesformer.
Desuden blev Småsagsudvalgets forslag kritiseret af både Advokatrådet, erhvervslivet, fagbevægelsen og nogle dommere.
Småsagsprocessen er som udgangspunkt beregnet for private, mens inkassoprocessen fortrinsvis henvender sig til erhvervsdrivende, og det er derfor lidt overraskende, at beslutningsforslaget fremsættes af netop Enhedslisten.
I december 2002 fremsendte Advokatrådet og Den Danske Dommerforening et fælles forslag til forenklet procesform for krav under 50.000 kr. til Justitsministeriet.
Forslaget adskiller sig fra Småsagsudvalgets forslag, både for så vidt angår småsagsprocessen og inkassoprocessen.
Med hensyn til inkassoprocessen foreslås en såkaldt påkravsmodel, der har stor lighed med forslaget i Retsplejerådets betænkning nr. 1201 fra 1990 om modernisering og forenkling af tvangsfuldbyrdelsen.
Forslaget er nu fremsendt til vurdering i Retsplejerådet i forbindelse med kommissoriet om en generel reform af den civile retspleje, og det er derfor Venstres opfattelse, at der ikke skal gennemføres nogen lappeløsning, men at Retsplejerådets indstilling bør afventes, inden der eventuelt lovgives.
Da Venstre således er enig i målet, men ikke i midlet, kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Morten Bødskov (S), 2003-01-30:
Den nuværende inkassoproces er temmelig omfangsrig, og Socialdemokratiet støtter derfor formålet med beslutningsforslaget, der som sagt er at forenkle inkassoprocessen.
Som det også er sagt tidligere, stammer forslaget fra det såkaldte Småsagsudvalg, der blev nedsat af SR-regeringen, og som afgav betænkning i 1997.
I dag skal både kreditorer og skyldnere omkring både civil- og fogedretten, før et eventuelt mellemværende kan blive afklaret, og det koster både tid og penge for både kreditorer og skyldnere og ikke mindst også masser af tid for vore domstole.
Et nyt inkassosystem, hvor fogedretten er omdrejningspunktet, og hvor civilretten eventuelt i tvistspørgsmål kan bruges, er derfor efter Socialdemokratiets mening at foretrække.
Som det også er nævnt i forslaget, vil det være billigere for kreditoren og billigere for skyldneren og samtidig frigive mange ressourcer ved domstolene.
Dermed kan forslaget også blive en hjælpende hånd til en regering, hvis politik heller ikke på dette område er præget af overvældende sammenhæng, for nu at sige det pænt.
Samtidig vil vi gerne understrege, at det måske bør overvejes at forfølge intentionerne i beslutningsforslaget og udvide denne småsagstanke til andre områder og eventuelt helt så langt, som det tidligere har været til debat, nemlig med en egentlig småsagsdomstol.
Socialdemokratiet støtter som sagt beslutningsforslaget.
Det er fornuftigt, og kan vi samtidig give domstolene lidt luft for regeringens besparelser, gør det bare det hele endnu bedre.
Det kan jeg bekræfte over for fru Line Barfod.
Per Dalgaard (DF), 2003-01-30:
B 66 er et beslutningsforslag om at gøre inkassosager vedrørende småbeløb mere smidige, så de kommer hurtigere gennem retssystemet og ikke mindst bliver billigere for kreditorerne.
Ligeledes kommer sager, som er afgjort af Forbrugerklagenævnet, ind under denne, og også erhvervssager, hvor den ene erhvervsvirksomhed skylder den anden penge, kan komme ind under denne proces, såfremt de er enige om det.
Det foreslås også, at autoriserede inkassobureauer ligestilles med advokater i disse småsager, når der ikke er tvister om skylden og udlægssagen.
Nye forenklede bevisformer såsom telefoniske afhøringer og skriftlige parts- og vidneerklæringer samt en forenklet form for syn og skøn ligger også i betænkningen.
Såfremt parterne alligevel ikke kan blive enige, skal sagen ikke kunne ankes, men kæres, hvorved der ikke er opsættende virkning.
Der er nogle økonomiske betragtninger i betænkningen, som helt klart bærer præg af, at det er en 1997-betænkning.
De betragtninger, som fremgår af kapitel 17 med engangsudgifter på 15 mio. kr. årligt, omkostninger på 2 mio. kr. årligt og et årligt provenutab på 14 mio. kr., går jeg ud fra refererer til de forhold, der var gældende i 1997.
Betænkningen foreslår, at der skal oprettes et sekretariat som en fælles modtage- og vejledningsfunktion for småsager, inkassosager og fogedsager, hvor standardblanketter og bistand kan udfyldes med hjælp og vejledning.
Jeg tror igen, det er udtryk for den måde, man tænkte på i 1997, hvor anvendelse af f.eks. internettet ikke var så udbredt i forbindelse med offentlige institutioner som i dag, og at etablere flere sekretariater er ikke lige Dansk Folkepartis politik.
Beslutningsforslaget som helhed falder godt i tråd med Dansk Folkepartis vedvarende arbejde for at mindske bureaukratiet i samfundet.
Vi er meget velvillige over for beslutningsforslaget
og er sikre på, at med de forhold, der gælder nu i 2003 med hensyn til internetadgang for både brugere og det offentlige, kan der komme noget godt ud af det, så vi stiller os positive over for forslaget.
Helge Adam Møller (KF), 2003-01-30:
Den konservative folketingsgruppe er også positiv - ikke direkte over for forslaget, men over for ideen om at få lavet en forenkling af inkassoprocessen. Derfor kan jeg sige, at de par ordførere og også ministeren, der har udtalt, at vi lige bør afvente overvejelserne i Retsplejerådet, der jo kigger på forslaget fra advokaterne og dommerne, er vi enige med.
Processen skal forenkles, men vi skal bare være sikre på, at vi gør det på den mest hensigtsmæssige måde, så derfor kan vi ikke støtte dette forslag, men arbejder meget stærkt på at få forenklet processen hurtigst muligt.
Anne Baastrup (SF), 2003-01-30:
Det, justitsministeren sagde i sin argumentation, er naturligvis rigtigt, nemlig at der var en lang række diskussionstemaer, da småsagsudvalgsbetænkningen blev fremlagt.
Men jeg oplever alligevel, at Enhedslisten med sit forslag lige præcis har skåret ned der, hvor der ikke var diskussion, hvor det virkelig var en klar forbedring og alle syntes, det var en hamrende god idé.
Så jeg skal ikke trække diskussionen her.
Jeg vil bare sige, at SF støtter.