Jan Petersen (S), 1997-12-02:
Enhver arbejdsskade er én for meget.
Derfor skal der forebygges, og en af vejene er at motivere arbejdsgiverne til at tilrettelægge arbejdet og ledelsen af arbejdet på en sådan måde, at skader undgås.
Derfor mener vi også i Socialdemokratiet, at det bør være en del af forebyggelsen, at der er en økonomisk fordel for virksomhederne i at lade være med at påføre medarbejderne arbejdsskader.
De giver tilsammen et stort bidrag til en faldende fratrædelsesalder fra arbejdsmarkedet.
Mange af vores førtidspensionister er arbejdsskadede, og ethvert bidrag til at forbedre forebyggelsen er dermed også et bidrag til, at vi får færre på førtidspension og dermed færre danskere på overførselsindkomst. Disse realiteter burde spille en stor rolle og også en større rolle i samfundsdebatten, og vi bør være langt mere offensive over for de her problemer i fremtiden, for der er store samfundsmæssige gevinster - økonomiske og ikke mindst menneskelige - ved, at vi stopper den høje grad af førtidspensionering og de mange arbejdsskader og dermed antallet af mennesker, vi skader.
Det er faktisk i det lys, vi ser dette lovforslag.
Det er et lovforslag, som lægger grunden til, at der nu kan introduceres en særlig belønningsordning, som er det næste punkt på Folketingets dagsorden.
Derfor er det et godt forslag for de arbejdsskadede, og det her lovforslag skaber en administrativ og lovgivningsmæssig ramme, som gør det muligt at indarbejde en belønningsordning.
Samtidig sikrer vi med lovforslaget, at EU's tredje arbejdsskadedirektiv kan implementeres.
Vi kan ikke bevare det nuværende arbejdsskadeforsikringssystem, for så vidt angår erhvervssygdomme, fordi det ikke længere er muligt at bevare de nuværende udligningsordninger i privat regi.
Derfor har regeringen valgt en model, hvorved erhvervssygdommene udskilles fra den almindelige arbejdsskadeforsikring, og i stedet får vi lavet en særlig sikringsordning for erhvervssygdommene.
Den model er vi enig i, og lovforslaget indeholder da også hovedsagelig en lang række konsekvensrettelser begrundet i dette skifte til en sikringsmodel.
Vi har ikke flere kommentarer til det.
Vi kan se, at for den arbejdsskadede som individ vil der ikke ske ændringer i retstilstanden, i de ydelser, man kan få, og i de veje, man skal gå for at få ydelserne.
Det interessante er dernæst, hvordan bidraget beregnes, og dér er vi også enige i den model, der er lagt op til, og håber, at den også kan bære det perspektiv, at de omkostninger, der er ved at påføre sine medarbejdere arbejdsskader, også videst muligt rammer den virksomhed, der producerer arbejdsskaderne.
Så langt er vi ikke nået endnu, fordi der er store vanskeligheder med at få statistisk materiale, der kan vise, hvordan man skal lave den sondring.
Tilsvarende er der også problemer med at få inddraget de egentlige arbejdsfunktioner, sådan at vi kommer tættere på det virkelige liv på arbejdspladserne, hvor arbejdsskaderne forekommer.
Men der er i bemærkningerne rejst det håb, at det må vi kigge på i fremtiden, når vi er blevet noget klogere.
Derfor kan vi støtte dette lovforslag, som det ser ud nu, og vi håber, at vi hermed solidt får fastlagt en ny retning i forebyggelsen af arbejdsskader, og vi ser frem til, at Folketinget behandler det her lovforslag hurtigt og velvilligt.