runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Det er for os Kristendemokrater vigtigt, at landbruget får nogle gode rammer, der betyder, at erhvervet kan opretholde
en god konkurrenceevne.
Det er også vigtigt at sikre bosætning og udvikling i landdistrikterne.
Vi er enige med regeringen i den målsætning.
Men når det kommer til at afveje hensynet til bosætning på landet over for hensynet til landbrugets konkurrenceevne, mener vi, at regeringen er gået for langt i retning af at fremme meget store bedrifter.
Regeringen påstår indirekte, at meget store bedrifter er mere konkurrencedygtige end lidt mindre enheder.
Det er en påstand, vi gerne vil have dokumenteret.
Vi finder, det er vigtigt, at regeringen er opmærksom på at justere reglerne for maksimal arealstørrelse i forhold til landbrugets behov for større bedrifter og god konkurrenceevne, men vi mener, at regeringen med det forslag er med til at forcere en udvikling i retning af væsentligt større bedrifter.
Kristendemokraterne er især betænkelige ved lempelsen, der gør, at der ikke er nogen begrænsning af det areal, landmændene må eje, hvis landmanden ikke køber mere end fire ejendomme, når blot ejendommen ikke ligger længere væk end 10 km i luftlinje fra landmandens bopæl.
Vi er bekymrede for, at især denne lempelse vil føre til, at der på lidt længere sigt kun bliver ét til to landbrug i et sogn, og det mener vi er en meget uheldig udvikling. Kristendemokraterne finder det vigtigt at sikre liv på landet.
Vi mener, at lov om landbrugsejendomme skal være med til at sikre bosætning på landet. Vi noterer os med tilfredshed, at der med lovforslaget ikke umiddelbart ændres på bekendtgørelsen om dyrehold og arealkrav, men at regeringen vil afvente resultaterne af Vandmiljøplan III.
Det kunne da være interessant at høre, i hvilken retning regeringens overvejelser går på dette område. For os er det vigtigt, at produktionen skal være der, hvor jorden er, ellers bliver der åbnet op for de meget store, fabriksagtige landbrug.
Vi noterer også, at afstanden mellem de landbrugsejendomme, der erhverves, som noget nyt opgøres i fugleflugtslinje, hvor det før blev opgjort i vejafstand.
Specielt når det gælder lokaliteter, der ligger ved f.eks. søer, fjorde og lign., betyder de ændrede regler, at landmanden kan komme til at køre mellem 30 og 50 km for at komme til sin tilkøbte ejendom. Vi vil også under udvalgsarbejdet have belyst nærmere, i hvilket omfang der med lovforslaget åbnes op for, at selskaber kan drive landbrug.
På den positive side tæller, at der med lovforslaget sker en forenkling, idet tre love samles i en lov, en ændring, der forhåbentlig kan reducere den megen administration, der i forvejen er på området.
Hvis der skal være regler om fortrinsstilling, mener vi, at de skal have et reelt indhold.
Alternativt kunne man overveje at lade yngre landmænd få fortrinsstilling til jord og derved lette deres muligheder for at etablere sig.
Vi finder det også problematisk, at bopælspligten fjernes, hvis landbrugsejendommene tilplantes med mindst 30 ha skov.
Vi vil selvfølgelig deltage konstruktivt i det videre udvalgsarbejde og håber på at kunne få forslaget forbedret på en række områder.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-21:
Jeg tror, at hr. Jens Kirk måske lidt nærmere skal studere den form for tvangskollektivisering, som fandt sted i Sovjetunionen.
Det var faktisk et forsøg på at gennemføre en industriel stordrift i landbruget, ligesom vi nu oplever, bare under kapitalistiske former, her i Danmark.
Desværre går det i samme retning som det, der var i Sovjetunionen.
Der er lidt anderledes ejendomsforhold, men ellers er det den samme form for produktion i strid med befolkningens interesser, i strid med naturen.
Så jeg tror sådan set, at jeg kan sige til hr. Jens Kirk, at det hverken er den sovjetiske model eller hr. Jens Kirks model, som Enhedslisten går ud fra.
Vi ønsker f.eks. at få mindre enheder på slagterier, mejerier osv.
Det kan også give mere beskæftigelse, bedre produkter og - jeg tror, det var hr. Touborg, der var inde på det - mere varierede produkter, som kan give flere beskæftigede netop i mejerier og slagterier osv. i stedet for den monopolindustri, vi har i dag.
Men det er den vej, det går med partiet Venstre.
Det er i retning af monopoliseringer og koncentration i hele landbruget og den tilknyttede industri.
Jens Kirk (V), 2004-01-21:
Jeg skal nok lade være med at stille mere end ét spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen.
Det er heller ikke sikkert, jeg får et svar på det, men hvor er det, udover i primærlandbruget at der bliver færre beskæftiget i landbrugserhvervet?
Det næste er: Jeg hører næsten på hr. Keld Albrechtsens tale, at man ønsker de samme tilstande indført her i Danmark, som man havde ovre østpå før Murens fald.
Det skal være fælles, det hele, og så skal vi se, hvad der kommer ud af det: I praksis skal vi tilbage til roehakken igen.
Charlotte Antonsen (V), 2004-01-21:
Det er naturligvis o.k., og så må vi jo se ved andenbehandlingen, om Socialdemokraterne har fået læst det så grundigt, at de måske kan ændre synspunkt.
Lene Jensen (S), 2004-01-21:
Jeg har fuld tillid til, at der er socialdemokrater, der har læst det så grundigt, at de har ulejliget sig med at skrive en ordførertale, som jeg har læst op.
Men jeg tør godt love på ordførerens vegne, at han vil være lykkelig for at stille op til en debat under andenbehandlingen, så det kan blive illustreret, hvad det er, vi helt præcis har af pointer i denne her sammenhæng.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Det kan jo ikke siges at være verdens største lovforslag, som vi her behandler, men ikke desto mindre har det stor betydning for de forældre, som måske ønsker at tage børnepasningsorloven.
Lovforslaget sikrer, at de forældre, der i dag har mulighed for på et senere tidspunkt at tage en børnepasningsorlov, fortsat bevarer denne mulighed, selv om vi stopper muligheden fra den 1. april.
Det gør vi jo for at sikre vore velfærdsordninger i forbindelse med EU-udvidelsen
med de ti nye lande.
Som reglerne hidtil er skruet sammen ville borgere fra de nye lande have mulighed for at benytte børnepasningsorloven, hvis vi ikke gjorde noget.
Det vil de fleste vist finde urimeligt.
Det gør vi i hvert fald i Venstre.
Jeg finder, at det er en meget fin løsning, vi her har fundet, forligspartierne tilsammen.
Vi undgår utilsigtet brug, og samtidig sikrer vi, at de familier, som i dag vil være berettiget, også fortsat har muligheden for at benytte børnepasningsorloven.
Vi sikrer det på en ret simpel måde, nemlig ved at vi skriver ud til alle de berørte familier - det bliver også annonceret - og det eneste, de skal gøre, er at give en tilbagemelding, så bevarer de rettigheden.
Enklere og sikrere kan det ikke gøres.
Venstre støtter selvfølgelig forslaget.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Jeg anerkender selvfølgelig, at man laver en finanslovaftale, som indebærer, at man skal ændre loven.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, om hr. Bent Bøgsted virkelig mener, at to så store, komplicerede områder som Den Sociale Ankestyrelse og Arbejdsmarkedets Ankenævn får en enklere sagsgang og en hurtigere sagsbehandling, ved at man lægger sekretariaterne sammen, altså får to ministeriers ressortområder ind under et.
Jeg tror, det er meget få steder, man kan forestille sig, at det, at man fordobler sagsmængden, skal give en forenkling, medmindre man vil komme flere penge i det, og så er det jo ikke en besparelse, for så skal der
flere ressourcer til.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-21:
Det Radikale Venstre vil som altid satse på selv at sidde i redningsbåden.
Men jeg vil sige det sådan, at nej, vi svømmer under ingen omstændigheder hen til det nuværende forslag.
Det kan jeg love hr. Christian H. Hansen.
Jeg kan også love ham, at det forslag, vi nu lægger frem med et loft på arealet, er, så langt vi har kunnet komme med vores beskedne ressourcer.
Og jeg hører jo i og for sig fra alle partier her, at man også er interesseret i ligesom at undersøge alle muligheder, og jeg vil derfor hverken udelukke nogle eller love noget her.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Jeg vil godt benytte anledningen til at kvittere for den brede tilslutning til aftalen.
Aftalen er et stærkt signal til de nye EU-lande om, at vi åbner det danske arbejdsmarked for deres borgere, men er samtidig udtryk for rettidig omhu i forhold til at undgå misbrug af sociale ydelser.
De spørgsmål og problemer, som lovforslaget giver anledning til, er jeg selvfølgelig indstillet på at drøfte under udvalgsbehandlingen.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Da vi Kristendemokrater er en del af forliget omkring østeuropæernes adgang til det danske arbejdsmarked, er vi selvfølgelig også for det forslag, som nu foreligger.
Vi kan sagtens se, at der er nogle problemer sådan rent administrativt i den måde, som det her skal håndteres på, og derfor havde vi egentlig også ønsket, at i stedet for at man skulle melde aktivt til, så skulle man melde aktivt fra forstået på den måde, at hvis ikke man reagerede, oppebar man sin ret til orloven.
Men vi støtter forslaget, for det var det, der var enighed om, og det var det, der også var juridisk mulighed for at få sammenskrevet.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
Også i Det Radikale Venstre er vi glade for den aftale, som ligger til grund for det lovforslag, vi behandler i dag.
Der var på et tidspunkt tendenser i retning af, at Danmark nærmest skulle opbygge en ny berlinmur for at undgå et eller andet skræmmescenarie, som blev opstillet fra Dansk Folkepartis side.
Det undgik vi heldigvis, og det er vi meget, meget glade for. Den her del af det er selvfølgelig, kan man sige, en del af prisen for at få lavet noget, som også vi tror på er holdbart i fremtiden, så man ikke kommer ud i en situation, hvor det på baggrund af bare et par enkelte dårlige eksempler, det må vi jo erkende, ville blive fremstillet i pressen mere eller mindre som en katastrofe, en nationaløkonomisk katastrofe, som kunne ødelægge en hel masse mere end det, som vi risikerer ved at gennemføre det her lovforslag.
For selvfølgelig er der nogle hjørner i et lovforslag som det her, som kan være problematiske, altså det med, at man på forhånd skal melde sig til en sådan ordning.
Men vi mener alt i alt, når man vejer tingene op imod hinanden, at det er oplagt, at det her er den rigtige måde at gøre det på, og vi vil også godt ligesom SF sige tak for nogle gode og konstruktive forhandlinger i forbindelse med indgåelse af den her aftale.
Vi har været meget glade for forløbet og støtter med glæde også den her del.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Jeg vil gerne starte med at udtrykke en tak over de forhandlinger, der har været omkring hele aftalen som sådan, som vi finder er rigtig, og jeg synes også, det er godt, at der er lavet en bred politisk aftale omkring åbningen af det danske arbejdsmarked på reguleret vis i forbindelse med optagelsen af de nye medlemslande.
Men som det også fremgår af aftalen, har SF taget et forbehold i forbindelse med netop dette lovforslag.
Det er ikke et udtryk for, at vi uenige i intentionerne, for vi har som sagt den opfattelse, at vi selvfølgelig skal værne om de skattefinansierede velfærdsydelser, sikre, at de bliver brugt efter hensigten, men vi mener, at der i forbindelse med lovforslaget her bliver skudt gråspurve med kanoner, og at vi kan komme i en række uheldige situationer, hvor folk ikke får meldt sig til og så først opdager det senere, f.eks. hvis de er udstationerede og ikke er i Danmark inden lovens vedtagelse.
Derfor har vi taget et forbehold i forbindelse
med det konkrete lovforslag, men vi betragter det som et lille hjørne i den store helhed, som vi i øvrigt støtter.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
For Det Konservative Folkeparti er der ingen tvivl om, at udvidelsen af Den Europæiske Union med en lang række østeuropæiske og centraleuropæiske lande vil betyde enorme fordele for Europa og ikke mindst for Danmark, det vil skabe fred og stabilitet i vores del af verden, og det vil ikke mindst øge det økonomiske fællesskab, det indre marked, som vi har bygget op i Den Europæiske Union, og det vil komme alle europæiske borgere til gode, også danske borgere.
Men der er selvfølgelig også en pris, vi skal betale for at få alle de mange fordele, der er forbundet med udvidelsen af Den Europæiske Union.
En af dem er altså, at det bliver en lille bitte smule mere besværligt nu at få sin børnepasningsorlov, for det er jo det, det her lovforslag går ud på.
Jeg kan godt forstå, hvis der er nogle forældre, som ryster lidt på hovedet over, at de nu skal melde sig til,
hvis det er således, at de ønsker at benytte sig af denne orlovsmulighed på et eller andet tidspunkt i de kommende 9 år
Men forklaringen er altså den, at det er en nødvendighed for at sikre, at vores velfærdssystem på det her område er robust nok, hvis det skulle ske, at der kommer mange borgere fra de nye medlemslande til Danmark for at få et arbejde, og at de i et stort omfang kunne have et ønske om at benytte sig af børnepasningsorloven; så kunne vi risikere, at vi fik udgifter og problemer på det her område i et for stort omfang.
Der er jo ingen af os, der ved, om det er en ordning, der overhovedet ville blive misbrugt, det kan godt være, at det ville være helt uden problemer; de fleste af os forventer jo, at der kun vil være et trods alt beskedent antal borgere fra de østeuropæiske lande, som kommer til Danmark for at få et arbejde.
Men vi er nødt til at sikre vores velfærdssystems robusthed over for den risiko, der kan være ved at etablere denne her ordning, og det er nu engang den bedste ordning, vi kan gennemføre.
Det er nemlig sådan, at det ikke på nogen måde forringer danskernes mulighed for at benytte sig af ordningen, hvis de bare tilmelder sig, og samtidig er det så en ordning, der er fuldt i overensstemmelse med EU-regler og med folkeretlige forpligtelser, som vi har her i landet, nemlig således at vi ikke diskriminerer mellem forskellige nationaliteter, alle er stillet ens, blot de inden den 1. april melder sig til ordningen og siger, at de agter at benytte sig af børnepasningsorloven.
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-21:
Da vi indførte den udvidede barselorlov den 25. marts 2002, blev lov om børnepasningsorlov ophævet for børn født efter den 1. januar 2002.
Derfor er det en lov, der er under udfasning.
Loven om barsel trådte i kraft den 27. marts 2002, og i den forbindelse er der en overgangsordning for børn og adoptivbørn født mellem den 1. januar og den 27. marts, hvor man frit kan vælge, hvilken ordning man vil ind under. Grunden til, at regeringen sammen med Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne nu indfører en lov om, at hvis man vil have børnepasningsorlov, skal dette meddeles inden den 1. april 2004, er at sikre, at der ikke efter udvidelsen af EU med Østeuropa vil ske et pres på børnepasningsorloven, eftersom det er muligt at tage den med ud af landet.
Det kan også være meget godt, at der sker en sikring, hvilket vi også sætter pris på, men er det ikke urimeligt at forlange, at forældre skal tage stilling før den 1. april? Der er ganske vist en dispensationsregel, men hvor mange skal der kunne komme ind under den dispensationsregel?
Det kan også virke urimeligt, hvis forældrene har overset, at de skal meddele den her pasningsorlov - det var det, jeg var inde på før - og hvis de så 2 eller 3 år efter, at de skulle have meddelt det, ser, jamen hov, der er noget, der hedder børnepasningsorlov.
Det er de her dispensationsregler, hvor der måske kan være lidt tvivl om, hvor meget der nu også må gøres i forhold til EU-love om forskelsbehandling, som partierne også går ind for.
Men efter vores mening burde det jo være unødvendigt.
Og det ville det sådan set også være, hvis regeringen havde satset på det mere fornuftige, nemlig at indføre Dansk Folkepartis ønske om en 7-års-overgangsordning, så kunne vi nemlig have styret tilgangen til det danske arbejdsmarked.
Da børnepasningsorloven er under udfasning og stopper helt den 1. juni 2011, passer det jo meget godt med en 7-års-overgangsordning, hvilket vil være det mest fornuftige.
Vi tror ikke på, at når vi har haft den 7-års-overgangsordning, vil der komme det helt store pres, og under alle omstændigheder har vi styr på, hvem der så kommer ind i landet.
Dansk Folkeparti kan derfor heller ikke støtte forslaget.
Vi kan godt se, at som tingene står nu med aftalen mellem regeringen, Socialdemokratiet, De Radikale, Kristendemokraterne og Socialistisk Folkeparti, som står uden for ændringerne vedrørende børnepasningsorloven, er det nødvendigt med dette lovforslag, som efter Dansk Folkepartis opfattelse er en del af sikkerhedsmekanismen, der burde have været en 7-års-overgangsordning i stedet for.
Lene Jensen (S), 2004-01-21:
Det er meget beklageligt, men vores ordfører, hr. Jan Petersen, kan heller ikke være til stede i dag.
Derfor skal jeg på hans vegne fremlægge Socialdemokraternes synspunkter. Vi støtter selvsagt forslaget, da det er en udmøntning af den aftale, som bl.a. Socialdemokraterne har indgået med regeringspartierne om vandrende arbejdstagere i forbindelse med EU-udvidelsen.
Lovforslaget indebærer, at et ønske om at anvende retten til børnepasningsorlov skal anmeldes inden den 1. april 2004.
Forslaget er efter vores vurdering enkelt i sin praktiske virkning over for de borgere, der har retten til børnepasningsorlov.
Man får et brev, man tilkendegiver, at man ønsker at anvende retten, og så er den sådan set ikke ret meget længere, før retten eventuelt skal anvendes konkret.
Desuden er der indarbejdet en dispensationsadgang, sådan at de, der reelt ikke har mulighed for at anmelde ønsket inden den 1. april, alligevel kan få deres forældreorlov.
I forbindelse med forhandlingerne med regeringspartierne stod det klart for os, at netop børnepasningsorloven er en af de ydelser, der er sårbar over for utilsigtet brug.
Orloven kan nemlig anvendes i udlandet, og det er ganske let at få adgang til den ved kort ophold i Danmark.
I Danmark er ydelsen ikke særlig stor, mens den i en række andre lande udløser ganske megen købekraft. Socialdemokraterne ønsker at sikre de skattefinansierede velfærdsordninger mod spekulation.
Vi ved af gode grunde ikke, hvor stort potentialet er, men vi ønsker at forebygge.
Derfor er dette indgreb en del af aftalen, og derfor har
lovforslaget altså vores opbakning.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Jeg takker for tilslutningen til forslaget.
Jeg vil godt lige præcisere, at der jo ikke er tale om, at Ankestyrelsen skal være ankeinstans, men alene, at sekretariatsfunktionen lægges sammen med Ankestyrelsen, og at medarbejdere fra de to ankenævn følger med over i Ankestyrelsen.
Der sker altså ingen ændring i ankenævnenes uafhængighed eller i arbejdsmarkedets parters indflydelse i nævnene.
Så har det været drøftet, at det er aparte, at Beskæftigelsesministeriets sagsområde nu skal afgøres i Ankestyrelsen.
Jeg vil bare gerne sige, at 74 pct. af Ankestyrelsens sager ligger inden for Beskæftigelsesministeriets ressort.
Så ekspertisen på beskæftigelsesområdet findes altså allerede i dag i Ankestyrelsen.
Endelig behandler Ankestyrelsen en række sager på andre ministeriers områder, uden at det har givet anledning til kritik.
Vi skal jo huske, at Ankestyrelsen er en juridisk institution.
Så vil jeg gerne takke hr. Ole Sohn for tilslutningen
til forenklingsforslagene i denne pakke.
Jeg håber, at alle i salen kan være enige om, at det er en god idé at give borgerne en hurtigere og enklere sagsbehandling.
I hvert fald er forenklinger på a-kasseområdet jo noget, der hele tiden efterspørges.
I dag er det sådan, at der for medlemmer i de decentrale a-kasser kan være tre klageinstanser: Kassens hovedledelse, Arbejdsdirektoratet og Arbejdsmarkedets Ankenævn.
Der er altså nogle, der skal have deres sager behandlet i fire instanser, før der foreligger en endelig afgørelse. Forslaget her vil blive gennemført ved en bekendtgørelsesændring, der betyder, at man kan klage direkte til Arbejdsdirektoratet over en afdelings afgørelse.
Dermed kan der ske en afkortning af sagsbehandlingstiden i klagesagerne.
Klagen skal sendes via kassens hovedledelse, der derfor fortsat har mulighed for at afslutte sagen ved at give medlemmet medhold.
Men der ligger altså en regelforenkling på det her område, der også vil give kortere sagsbehandlingstider, og jeg kvitterer for tilslutningen til den del af forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
Vi har det egentlig på mange måder i Det Radikale Venstre som Kristendemokraterne i denne sag.
Overskrifterne om at gennemføre nogle regelforenklinger og effektiviseringer lyder sådan set meget godt, men vi er noget bekymrede over de betænkeligheder, som vedrører flytningen af Arbejdsmiljøklagenævnet til Den Sociale Ankestyrelse, som LO, DA og AC bl.a. har udtrykt, nemlig en bekymring over, om det faktisk opvejer de fordele, som måtte være.
Derfor har jeg egentlig den samme konklusion som Kristendemokraterne: at det tilsyneladende kan se ud, som om der kan være nogle økonomiske effektiviseringer, men hvorvidt det også i den sidste ende kommer dem, det omhandler i denne her sag, til gavn, er vi noget mere tvivlende over for.
Derfor vil vi ikke gøre vores stilling endeligt op nu, men vil gøre den op i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Kristendemokraterne kan også godt lide forenkling, men vi er bare ikke sikre på, at det her forslag giver reelle forenklinger.
En gennemgående idé har jo været at forsøge at samle beskæftigelsespolitikken i Beskæftigelsesministeriet, hvor lovforslaget her nærmest går den modsatte vej ved at gøre overlappet mellem de ministerielle områder større.
I den sammenhæng medfører lovforslaget jo i en vis grad flere arbejdsgange mellem instanserne.
Forenklingen ser primært ud til at være en økonomisk effektivisering, hvilket selvfølgelig er positivt nok, men det betyder ikke nødvendigvis, at opgavehåndteringen bliver mere effektiv og for den sags skyld bedre.
Som sagt kan vi godt lide forenklinger, men vi er ikke overbevist om, at det her forslag medfører sådanne.
Line Barfod (EL), 2004-01-21:
Enhedslisten går ind for forenklinger, for begrænsninger af bureaukrati og unødig administration, som angiveligt skulle være intentionen bag det her forslag, men der er ikke i forslaget angivet noget, som reelt vil betyde forenklinger.
Det er en frygt, som såvel FTF som AC og LO giver udtryk for i deres høringssvar, og det er en frygt, som vi mener bør tages alvorligt.
Samtidig betyder flytningen af de to sekretariater, at de samles i en styrelse under Socialministeriet, nemlig Den Sociale Ankestyrelse, og vi mener ikke, at vi skal gå ind og flytte Arbejdsmiljøklagenævnet og Arbejdsmarkedets Ankenævn over til Socialministeriet.
Så er jeg fuldstændig enig med hr. Ole Sohn i, at hvis man virkelig ville forenkle, så burde man se på regelforenkling og noget, der virkelig kunne medføre forbedringer for borgerne, i stedet for at gå ind og se på flytning af sekretariater.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Det sidste burde være bekymrende for hele Folketinget, også for regeringspartiernes arbejdsmarkedsordførere
Vi har så komplicerede regler, og det har jeg forsøgt at råbe op om
i snart 30 år, men desværre uden held, for reglerne bliver mere og mere komplicerede.
Det, jeg sagde om sammenlægningen af de to ressortområder, var sådan set med henvisning til de høringssvar, der er kommet.
Her lytter jeg til folk, som arbejder med det til hverdag.
Det er mange år siden, jeg selv arbejdede med det til hverdag, så derfor lytter jeg til dem, der har fingeren på pulsen, og når de er betænkelige ved det, så mener jeg, at der er al mulig grund til at tage det alvorligt.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Hvis jeg har forstået det rigtigt, er det således, at det ikke er selve det, at man i dette nye ankenævns regi behandler sager, der til tider er under Socialministeriets ressort og til tider under Beskæftigelsesministeriets ressort, der vurderes af hr. Ole Sohn som problematisk.
Det er mere et spørgsmål om, hvorvidt man er i stand til i dette regi, hvor der samlet set er flere sager, at opnå nogle rationaliseringsgevinster af det, der er det bekymrende.