Kristen Touborg (SF), 2004-10-28:
Jeg vil gerne begynde med at sige tak til ministeren for nordisk samarbejde for redegørelsen i dag.
Danmark står jo for tur som formandsland i Nordisk Ministerråd, og 2005 bliver et spændende år at se frem til.
Vi ser frem til at høre, hvilke visioner regeringen har for det nordiske arbejde.
Den giver mange detaljer, men den viser, at politisk kursskifte er tiltrængt i det nordiske samarbejde.
Vi skal med vore nordiske værdier og med vores nordiske velfærdsmodel gå mere aktivt ud i verden.
Det skal vi på det område, hvor nordisk samarbejde har sin første og største succes: på arbejdsmarkedet.
Med EU's østudvidelse er hele Norden kædet sammen med ti nye medlemslande.
Folketinget har lavet et forlig om arbejdsmarkedsåbningen sammen med arbejdsmarkedets parter.
Nordisk Råd og ministerrådet samlede for nylig arbejdsmarkedets parter i Norden og Baltikum, men det forbigås helt i redegørelsen.
Er det af hensyn til Dansk Folkeparti og deres frygt for invasion af udenlandsk arbejdskraft på vore marker og byggepladser, der slår igennem?
Jeg fik ellers indtryk af, at ministeren lagde vægt på dette område, da han besvarede skriftlige spørgsmål fra den danske delegation her i eftersommeren.
SF deler ministerens ønske om mere nordisk samarbejde også i EU-regi, og det vil jeg gerne uddybe lidt senere.
Men ministeren har fuldstændig glemt FN.
Danmark har skilt sig ud fra alle nordiske lande med sin indvandrerpolitik, ikke mindst med 24-års-reglen.
Vil Danmark nu droppe alt samarbejde med FN på alle niveauer og i alle sammenhænge og netop nu, hvor vi er medlem af FN's Sikkerhedsråd?
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ikke der er nogen som helst områder, hvor han mener, at nordisk samarbejde i FN kan bruges.
Arbejdet med grænsehindringer har givet nogle fremskridt.
Der er også sket nogle fremskridt her i Øresundsregionen.
Det er godt, men vi er slet ikke ved målet.
Og som flere ordførere allerede har været inde på, så er erhvervslivets grænsehindringer et spørgsmål, som i høj grad må bearbejdes.
På minussiden er igen i år ministerrådets administration af støtteordninger.
Det kan de skoler jeg hører fra altså heller ikke.
Men værre, ja, helt slemt er det, at ministerrådet nu holder priser og aftaler på administrationsopgaverne hemmelige.
Det må man faktisk ikke i Lemvig Kommune, hvor jeg kommer fra, eller i den danske stat.
Må man så i Store Strandstræde hos Nordisk Ministerråd?
Der henviser man til offentlighedsreglerne, som samarbejdsministeren har indført den 16. august 2004.
Så må jeg spørge ministeren: Har ministeren godkendt offentlighedsregler i nordisk regi, som er i modstrid med reglerne i Danmark eller for den sags skyld i andre nordiske lande?
Hvem kan egentlig give mig tavshedspligt om ministerrådets licitations aftaler, når jeg ser dem som medlem af Nordisk Råds kontrolkomité?
Ministeren har en klar og fornuftig holdning til samarbejdet med Rusland.
Det skal være, »hvor Nordisk Ministerråd i særlig grad har ekspertisen.«
Det er bl.a. inden for offentlig forvaltning og retslige spørgsmål.
Hvad med så at bruge den ekspertise i ministerrådet?
På plussiden og på mit udvalgsområde med miljø, fiskeri og fødevarer ser det allerede inden sessionen i næste uge ud til, at der kommer et positivt samarbejde med ministerrådet i det danske formandsår om initiativer for kystfiskeriet i Norden.
Faktisk synes jeg, at redegørelsen på dette område er for beskeden.
Så til vores egen parlamentariske verden.
Jeg er orienteret om, at formanden for Folketinget har været med i diskussioner om det mellemparlamentariske samarbejdes fremdrift.
SF ønsker, at Folketinget går aktivt ind i den debat.
Vi mener, at nordisk samarbejde er vigtigt, at parlamentarikersamarbejdet i Østersøen og Arktis er vigtigt.
Det giver behov for regionalt samarbejde i vores del af Europa, behov for at inkludere Rusland, at rense Østersøen, at samarbejde om klima og miljø i det allernordligste Europa.
SF har ikke et facit i den debat, der nu er startet, men vores udgangspunkt er bedre samarbejde, bedre samordning af de internationale forsamlinger i regionen, mere politik og mindre repræsentation.
Vi er skeptiske over for at starte nye parlamentarikerforsamlinger og over for, at alt skal blive ved det gamle, men vi ser frem til det kommende år med stor spænding, idet det jo givetvis vil være sådan, at vi vil komme til at se nogle organisatoriske ændringer i det kommende år.