Jørn Jespersen (SF), 2000-03-28:
Da debatten i dag jo i høj grad er en opvarmning til en kommende debat om regeringens redegørelse, er der nogle ting, som jeg ikke nåede i første runde, jeg gerne lige vil have nævnt.
For det første hæftede jeg mig ved, at ministeren snakkede om en holdbar landbrugs- og fødevarepolitik.
Her vil jeg da godt ved lejlighed have en forklaring fra regeringen på, om der ligger noget indholdsmæssigt her, eller om det bare er sådan noget rent sprogligt.
Man kan sige, at begrebet bæredygtighed jo også er meget bredt og kan fortolkes på forskellig måde, men der er dog efterhånden opnået sådan en rimelig fælles og også international forståelse af, hvad det betyder, hvorimod begrebet holdbar indtil videre blæser meget i vinden.
Så jeg synes nok, at det kunne være interessant at få en melding fra regeringen om, hvad den ændring i sprogbrugen indebærer, når det kommer til stykket.
Så er der spørgsmålet om økologi.
Dér vil jeg opfordre til, at den nye minister tænker meget grundigt over, hvordan strategien er på lidt længere sigt.
Efter min opfattelse er der nogle hængepartier fra regeringens side i henhold til Aktionsplan II, som man på lange stræk har tilkendegivet velvilje over for, men hvor der stadig væk er en række punkter, hvor man ikke har taget stilling eller ikke umiddelbart vil gå i gang med at realisere planen, på trods af at der er en meget bred opbakning bag den.
Det tredje punkt er forskningsindsatsen.
Jeg er meget med på at øge og kvalificere forskningsindsatsen, men det er mit indtryk, at den hidtidige forskning inden for landbrugs- og fødevarepolitikken i meget høj grad har støttet en meget traditionel, gammeldags produktion og ikke i tilstrækkeligt omfang har været fremadrettet. Og her synes jeg, det er meget væsentligt, at vi både i regeringen og i Folketinget får arbejdet med, hvordan forskningsmidlerne bruges. Og det sidste punkt, som jeg vil bede ministeren om at tænke over i den kommende tid og lægge op til debat om, er sammenhængen mellem vores fødevareproduktion og folkesundheden.
Jeg tror, det er et område, som vil blive sat meget i fokus i den kommende tid, og hvor vi i virkeligheden ved at beskæftige os mere med emnet vil opdage, at der er en meget tættere forbindelse mellem folkesundheden og vores fødevareproduktion og den måde, den bliver indrettet på, end vi har gjort os klart, og dermed også en politisk forpligtelse til at tænke styringsmidlerne bedre igennem.
Så vil jeg endelig sige om de forslag til vedtagelse, der ligger, at jeg går ud fra, at man fra regeringens side er indstillet på, når redegørelsen foreligger, at tage en drøftelse i form af en forespørgselsdebat og dermed også give
en mulighed for at forhandle om, om der er forskellige planer og initiativer, som et flertal i Folketinget i fællesskab skal vedtage på det pågældende tidspunkt.
Når vi ikke umiddelbart kan støtte de forslag, der ligger, så er det af samme grund, som er nævnt i forbindelse
med Kristeligt Folkepartis forslag.
Det er nemlig et løfte om at afholde udgifter i en totalt ukendt størrelsesorden og på et uklart grundlag.
Hvorimod Enhedslistens forslag langt hen ad vejen rummer ting, som vi er meget enige i, og som vi håber vi i fællesskab kan arbejde videre med, f.eks. i forbindelse med den kommende fødevarepolitiske redegørelse.