Morten Helveg Petersen (RV), 2000-11-24:
Trods gode prognoser for beskæftigelsen for færdiguddannede ingeniører og trods direkte mangel på arbejdskraft inden for visse specifikke tekniske brancher er det ikke lykkedes at få tilstrækkelig mange unge til at vælge ingeniøruddannelserne.
Ud over det nationale problem med truende mangel på højt kvalificeret, teknisk specialiseret arbejdskraft har udviklingen også betydet, at den vigtigste institution for uddannelse og forskning inden for de tekniske videnskaber, Danmarks Tekniske Universet, har fået voksende problemer.
Dels har de vigende studentertal betydet dårlig økonomi, dels er den store bygningsmasse på DTU efterhånden både nedslidt og utidssvarende med behov for betragtelige investeringer til modernisering og renovering til følge, og endelig har der vist sig et stort behov for at få fornyet det traditionsrige samarbejde med industrien, således at både fællesskab med hensyn til visse bygninger og med hensyn til DTU's ledelsesorganer kan komme på tale.
Ideen var DTU's egen, og hensigten med den ændrede ejerform skulle være at skabe større råderum med hensyn til disponering, herunder eventuel udlejning af bygningerne, og gennem det øgede samarbejde med industrien skabe et mere spændende studie- og forskningsmiljø.
Siden ideen blev lanceret, har der været arbejdet med det lovforslag, vi behandler her i dag.
Ved første gennemsyn af modellen meldte der sig straks en del spørgsmål: Hvordan vil forholdet blive mellem en udpeget bestyrelse og et valgt konsistorium?
Hvordan skal sammensætningen af bestyrelsen være?
Hvilke beføjelser skal bestyrelsen have?
Hvordan bliver medarbejdere og studenter repræsenteret?
Hvordan vil overgangen fra en valgt til en ansat ledelse fungere?
Hvordan sikres forskningsfriheden på den rekonstruerede institution?
Man når imidlertid ikke langt ved blot at stille bekymrede spørgsmål, og fra radikal side har vi efter nøje at have sat os ind i forslagets detaljer besluttet at give DTU grønt lys til denne nye livsform.
Det har vi ikke mindst gjort, fordi vi har indtryk af, at der er arbejdet både seriøst og ansvarligt med at udforme alle de praktiske detaljer, og der er taget hensyn til de mange forskellige grupper og interessenter omkring og på DTU.
Men vi vil følge udviklingen tæt.
DTU's nye status som selvejende er en forsøgsordning, og det er ingenlunde sikkert, at den model, der her er konstrueret, er den rigtige.
Som det ofte er tilfældet, lyder lovens ord tilforladelige, mens det virkelige liv kan vise sig at være ganske anderledes.
Et af de problemfelter, vi er særlig interesserede i at følge, er ledelsen på institutplan.
Det har hidtil været en valgt ledelse, men bliver efter dette lovforslag til en ledelse udpeget af rektor efter drøftelse med medarbejderne. Vi går naturligvis ud fra, at denne drøftelse med medarbejderne bliver reel, således der fortsat bliver tale om indflydelse på instituttets ledelse, og vi vil gerne have en kommentar til denne problemstilling fra ministeren.
Der vil være adskillige andre problemfelter, vi fra radikal side vil følge tæt, når DTU får sin nye status som selvejende.
Men med alle disse forbehold skal jeg sige på vegne af Det Radikale Venstre, at vi kan anbefale forslaget.