runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2003-01-07:
På hvilket tidspunkt har Dansk Folkepartis ordfører fået besked fra regeringen på, at den ikke kan acceptere, at regeringen kommer i mindretal i denne her sag?
Det drejer sig om beskyttelse af børn mod seksuelt misbrug.
Dansk Folkeparti har det kun i ord, men ikke i gerning.
Hvornår var det, at Dansk Folkeparti fik at vide, at regeringen ikke kunne acceptere at komme i mindretal her?
Vil hr. Per Dalgaard forklare Tingets medlemmer det?
Det er jo egentlig svaret, at Dansk Folkeparti simpelt hen fik forbud mod at stemme for det, og det synes jeg er pinligt.
Per Dalgaard (DF), 2003-01-07:
Først til hr. Jann Sjursen, som jeg ikke fik svaret i første omgang: Nu skal det jo ikke opfattes sådan, og jeg håber heller ikke, hr. Jann Sjursen vil udlægge det sådan, at hvis ikke det her bliver vedtaget her og nu, så er alle børn, der er seksuelt misbrugte, fuldstændig lost, at så sker der ingenting.
Der findes jo i dag heldigvis centeraktiviteter til netop at tage sig af de børn, som er seksuelt misbrugt og udnyttet.
Men det, det handler om nu, er at få lavet en overordnet national handlingsplan, og det er vi fuldt ud tilfredse med sker i foråret 2003, fordi der jo så trods alt bliver indsamlet lidt flere data om, hvordan og hvorledes man bedst kan varetage disse børns interesser og helbredelse.
Til fru Sandy Brinck og SF's ordfører, fru Anne Baastrup: Dansk Folkeparti har ikke lyst til at deltage i og blive brugt i det politiske spil, som oppositionen i dag fremfører ved en stribe beslutningsforslag af den ene eller den anden art, som lynhurtigt skal vedtages, og som man, dengang man havde en regering, der hed Socialdemokratiet og De Radikale, kunne have gennemført, hvilket man ikke gjorde.
Det spil vil Dansk Folkeparti ikke være en del af.
Sandy Brinck (S), 2003-01-07:
Altså det er meget, meget svært at finde hoved og hale i det her.
På den ene side siger hr. Per Dalgaard, at der ikke sker noget ved, at vi ikke gør noget fra Folketingets side, for der eksisterer allerede gode ting, og på den anden side siger hr. Per Dalgaard, at den tidligere regering ikke gjorde noget som helst.
Altså de ting er sådan set ikke ligesom opstået af ingenting.
Jeg er stadig væk meget, meget i tvivl om, hvad det er
Jeg havde vitterlig håbet, at vi her kunne have haft en konstruktiv drøftelse af det, jeg troede vi var enige om, nemlig at vi skal yde
den bedst mulige beskyttelse.
Når hr. Per Dalgaard bliver ved med at tale om politiske spilfægterier, må jeg bare gøre opmærksom på, at hr. Per Dalgaard ikke indtil nu sagt har en eneste ting om det, det drejer sig om, ikke én, og jeg har endda spurgt: Hvad er det i det beslutningsforslag, som ligger her, og som konkret giver otte tiltag, Dansk Folkeparti ikke kan lide?
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
Også jeg hæftede mig ved, at hr. Per Dalgaard sagde, at der intet var i dette forslag, som nogen kunne have noget imod.
Derfor undrer det mig også, at hr. Per Dalgaard har valgt at stemme imod med den begrundelse, at det her dog er et fantastisk hastværk.
Det fremgår jo tydeligt af regeringens og Dansk Folkepartis betænkningsbidrag, at man vil fremsætte et forslag allerede i foråret 2003, og det vil sige allerede inden for få måneder.
Hvordan kan hr. Per Dalgaard så være sikker på, at der ikke også i det tilfælde foreligger hastværksarbejde?
Kan vi ikke få et indtryk af bare en lille smule selvstændig tænkning fra Dansk Folkepartis repræsentants side?
Jann Sjursen (KRF), 2003-01-07:
Jeg vil da sige, at det er Dansk Folkeparti, der lader sig bruge i denne her sammenhæng af regeringen, for det var Dansk Folkeparti, der ved førstebehandlingen meddelte, at man ville støtte det her beslutningsforslag, men nu lige pludselig vender rundt på en tallerken og ikke vil støtte det uden på nogen som helst måde at give en plausibel politisk begrundelse for, hvad det er, der gør, at man i dag i modsætning til ved førstebehandlingen ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Selvfølgelig er børn ikke ubeskyttet mod seksuelt misbrug lovgivningsmæssigt, hvis det her forslag ikke bliver vedtaget, men når hr. Per Dahlgaard siger, at nu drejer det sig om, at vi får en national handlingsplan, så må vi andre jo altså bare sige, ja, det er det, det gør, og det er det, det her forslag går ud på.
Det er derfor, Dansk Folkeparti
også bør stemme for det, sådan som man i øvrigt ved førstebehandlingen sagde, man ville gøre det.
Det, der sker nu, er, at Dansk Folkeparti deltager i et politisk spil om, hvem der skal have mulighed for at sætte fingeraftryk på et lovforslag om, hvordan børn bedre kan beskyttes mod seksuelt misbrug, og det synes jeg er uværdigt.
Anne Baastrup (SF), 2003-01-07:
Jeg er lidt usikker på, hvad Dansk Folkepartis politik rent faktisk er på dette punkt.
I sit sidste indlæg sagde hr. Per Dalgaard, at nu skal vi have en national handleplan om beskyttelse af børn mod seksuelt misbrug.
Der ligger her et forslag, som skal til afstemning om kort tid, og Dansk Folkeparti sagde under førstebehandlingen, at man naturligvis støttede det og tilsluttede sig det.
Så er det, jeg gerne vil have svar på det spørgsmål, som jeg ikke fik svar på sidste gang: Har Dansk Folkeparti fået besked af regeringen om, at den ikke vil acceptere, at Dansk Folkeparti stemmer for dette beslutningsforslag om etablering af den nationale handleplan for beskyttelse af børn mod seksuelt misbrug, som jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti gerne vil have?
Eller er Dansk Folkeparti blot et stemmekvægsparti, der bare følger regeringen, uden at det får decideret indflydelse på, hvad det er, regeringen kommer frem med?
Hvad er det, Dansk Folkeparti har fået for at lade være med at stemme for dette beslutningsforslag?
Per Dalgaard (DF), 2003-01-07:
Efter at fru Sandy Brinck spurgte, om vi kunne støtte forslaget eller ej, sagde jeg, at vi kunne tilslutte os forslaget med den passus i de afsluttende bemærkninger om, at det bør opfattes som et oplæg til en samlet og bred diskussion om, hvordan vi bedst beskytter børn mod seksuelt misbrug.
Dansk Folkeparti opfatter forslaget som netop det, det er, nemlig et oplæg til en diskussion, som bl.a. for Dansk Folkepartis vedkommende har udmøntet sig i, at vi sammen med Venstre og De Konservative har lavet et betænkningsbidrag, hvori der står, at i løbet af foråret 2003 vil regeringen fremkomme med en national handlingsplan for beskyttelse af børn mod seksuelt misbrug.
Jeg kan måske spørge justitsministeren, om det ikke er regeringens agt at fremkomme med en sådan handlingsplan, som tager fat om alle de aspekter og alle de problemstillinger, der måtte være i denne sag.
Hvorvidt Dansk Folkeparti er blevet presset eller ej: Jeg kan berolige SF med, at det er Dansk Folkeparti ikke.
Vi lader os ikke presse eller klemme til noget som helst.
Vi fører vores egen politik og forsøger at komme igennem med den så godt som overhovedet muligt.
Anne Baastrup (SF), 2003-01-07:
Jamen så var min analyse jo korrekt.
Dansk Folkeparti skal ikke engang have noget som helst af regeringen for at lade være med at bringe regeringen i mindretal. Dansk Folkepartis ordfører sagde - det er ikke helt præcist det, hr. Per Dalgaard citerede - at selvfølgelig tilslutter vi os forslaget med den bemærkning, osv.
Når man her fra talerstolen siger, at man tilslutter sig forslaget, handler det om, at man ved andenbehandlingen trykker på den grønne knap.
Men det har hr. Per Dalgaard jo ikke tænkt sig at gøre, og når hr. Per Dalgaard og Dansk Folkeparti ikke har tænkt sig at gøre det uden overhovedet at have fået noget som helst for det, er man stemmekvæg og intet andet.
Per Dalgaard (DF), 2003-01-07:
Hvad ved fru Anne Baastrup om, hvad vi har fået for det eller ej?
Intet!
Intet!
Det er heller ikke det spilfægteri, det handler om.
Vi ser frem til, at justitsministeren vil bekræfte, at der kommer en sådan handlingsplan i løbet af foråret 2003, og det er vi meget godt tilfredse med.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-01-07:
Jeg vil godt spørge statsministeren igen: Forsker på Roskilde Universitetscenter Leif Hansen påpeger, at den øgede brugerbetaling, man lægger på VUC-fagene, vil få konsekvens for de lavtuddannedes incitament til at tage uddannelse.
Mener statsministeren, at det gør det nemmere at gå fra bistandsklient til bankdirektør, hvilket statsministeren i sin åbningstale sagde, at regeringen ville gøre lettere, eller mener statsministeren, at det vil gøre det sværere, da de lavtuddannede vil have sværere ved at tage uddannelse på grund af brugerbetalingen?
Helge Adam Møller (KF), 2003-01-07:
Det er jo sådan, at der er 162 medlemmer af Folketinget, som ikke er medlemmer af Retsudvalget.
Jeg er sikker på, at de af de 162, der har siddet og hørt debatten, specielt da den socialdemokratiske ordfører fru Sandy Brinck holdt sit indledende indlæg, må have troet, at vi er voldsomt uenige på dette område.
Det var os, der i Folketinget kæmpede for en national handlingsplan, der skal beskytte børnene endnu bedre mod seksuelt misbrug, end de er i forvejen.
Men ved I, hvem der stemte imod?
Det gjorde de onde Venstrefolk, de onde fra Dansk Folkeparti og de endnu ondere fra Det Konservative Folkeparti.
Det var jo det, der stod tilbage efter ordførertalen.
Men det er jo ikke sandheden.
Det er langt fra sandheden, det er faktisk det direkte modsatte, og det ubehagelige ved det er, at det ved fru Sandy Brinck godt, ligesom de øvrige partiordførere, der har været heroppe og sige noget, godt ved, at det ikke er sandheden.
Sandheden er jo, at regeringen, i hvert fald med støtte af de tre »onde partier«, ønsker at fremlægge en national handlingsplan og har bundet sig til at gøre det i dette forår.
Lad mig nu fortælle, hvad det er, beslutningsforslag nr. B 7 fra Socialdemokratiet med fru Sandy Brinck som talsmand for forslagsstillerne, går ud på.
Der står: »Folketinget opfordrer regeringen til i indeværende samling« - det vil altså sige inden begyndelsen af juni måned - »at udarbejde en national handlingsplan til beskyttelse af børn mod seksuelt misbrug.«
Det er den første sætning, og jeg kan godt fortælle både de 162 medlemmer, der ikke sidder i Retsudvalget, og den undrende befolkning, at det har regeringen sagt ja til.
Det kan godt ske, at justitsministeren vil gå herop og bekræfte det en gang til, men det blev der sagt, da vi førstebehandlede forslaget, og det står i betænkningsbidraget.
Jeg sagde også lidt senere, hvor jeg roste endnu mere - meget imod min natur, men sådan kan det jo gå indimellem, og jeg var i julehumør - at jeg er overbevist om, at de forslag, de tanker og de ideer, som Socialdemokratiet har gjort sig, og som de har argumenteret for i dette beslutningsforslag, kan tjene som god inspiration til det arbejde, der foregår på regeringsplan.
For at skrælle alt overflødigt væk vil det sige, at alle partier i dette Folketing er enige om, at der er brug for en national handlingsplan.
Her er der er kommet et godt bud på den, og jeg er sikker på, at når regeringen kommer med sin i dette forår, vil den bare være endnu bedre, fordi man har haft de ekstra ressourcer, den ekstra power og den ekstra tid til lige at få de sidste to-tre ting med, så den bliver helt perfekt.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
Hr. Per Dalgaard siger, at Dansk Folkeparti ikke vil bruges i et spil om denne nationale handlingsplan mod seksuelt misbrug af børn.
Det handler jo om at få en national handlingsplan.
Det er vi alle sammen enige om, men Dansk Folkeparti vil ikke lade sig bruge i et spil, og så er det, jeg spørger: Hvad er det, Dansk Folkeparti vil her i Folketinget?
Det roser sig af, at nu har de fået mulighed for at spille den rolle, som Det Radikale Venstre har spillet i masser af år, og det er glad for, at Det Radikale Venstre ikke spiller den rolle mere.
Hvorfor bruger Dansk Folkeparti så ikke sin position til at få indflydelse?
I stedet for opfører man sig blot som en flok stemmekvæg, giver regeringen den ene livsforsikring efter den anden og siger: Gør hvad I vil, regering, vi skal nok støtte jer.
Jeg siger: Velbekomme for en indflydelse!
Sandy Brinck (S), 2003-01-07:
I 2000 etableredes ligeledes et videnscenter.
Det er jo ikke sådan, at der intet skete, men det er sådan, at der skal ske mere, og det vil der altid skulle.
Så må jeg spørge, hvorfor i alverden Dansk Folkeparti stemmer imod.
Så er det vist næppe Socialdemokratiet, der laver politiske spilfægterier.
Så er det vist et spørgsmål om, hvem det er, der står som forfatter til forslaget. Det synes jeg er utrolig ærgerligt, når det her faktisk handler om så alvorligt et emne, og hvor vi fra Folketingets side kunne have sat dagsordenen for, hvad vi syntes, der skulle til af beskyttelse.
Thomas Adelskov (S), 2003-01-07:
En stor del af dem, som i dag går på VUC, går f.eks. på VUC for at forbedre en dårlig studentereksamen og tage nogle ekstra fag, eller for at forbedre en gammel folkeskoleeksamen, som de ikke syntes var tilstrækkelig god.
Det er jo dem, man rammer med det her forslag.
Det er jo nogle af de kortest uddannede i det danske samfund, som nu bliver pålagt en ekstremt stor brugerbetaling for at forsøge at opnå et højere uddannelsesniveau. Men mit spørgsmål til statsministeren er: Er det så en politik, som statsministeren mener skal indføres på alle uddannelser, at gennemfører man ikke uddannelsen, så skal man betale et ret højt brugerbetalingsgebyr for at have gået på uddannelsen?
Man kunne jo forestille sig, at det var unge, som ikke har afsluttet studentereksamen.
Man kunne forestille sig, at det var nogle, som ikke afsluttede deres universitetsuddannelser, der her kom på tale.
Er det forslag, som vi vil se fra regeringen i den kommende tid, at der skal brugerbetaling til, hvis ikke man afslutter sine uddannelser?
Og hvad vil statsministeren gøre for den gruppe, som bare stille og roligt forsøger at forbedre den gamle studentereksamen, som måske ikke var så god, som de ønskede sig?
Sandy Brinck (S), 2003-01-07:
Vi havde dog ikke troet, at Dansk Folkeparti ville bruge sit dobbeltspil over for børn, som var blevet misbrugt seksuelt.
Når vi samtidig er dybt forundrede over Venstre, De Konservative og Dansk Folkepartis modstand mod forslaget, skyldes det, at ingen har gjort sig den ulejlighed at fortælle os, hvad det er, man ikke kan støtte, og hvorfor man ikke kan støtte det.
Er det dét, som flertallet synes er unødvendigt?
Er det psykologhjælpen til børn, som har oplevet de her overgreb, som Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti synes er på rette niveau, her er ikke behov for at gøre mere?
Er det behandlingen af forbryderen, så han ikke gør det igen, som V, K og DF er imod?
Eller synes Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, at institutionerne rundt om i landet forholder sig rigeligt til problematikken, sådan at det er helt overflødigt mere systematisk at forholde sig til forebyggelse og en fælles holdning til, hvilke signaler man skal reagere på?
Vi ved det ikke.
Det er vi helt enige i fra socialdemokratisk side, og derfor inviterede Folketingets Retsudvalg faktisk flere organisationer ind med kendskab til området, og de sagde samstemmende, at intet i det forslag, vi nu behandler, er irrelevant.
Faktisk var det meget svært at høre andet end opbakning til forslaget.
Vi har under førstebehandlingen og under udvalgsbehandlingen gang på gang sagt, at hvis der var enkelte punkter, som nogle partier ikke kunne leve med,
var vi villige til at pille dem ud, lige så vel som vi var åbne over for andre ønsker.
Vores ønske var, at Folketinget kunne sætte en dagsorden for en handlingsplan, fastsætte det minimum af indhold, den skulle have, og at Folketinget kunne samarbejde, sådan at vi havde en samlet indstilling til regeringen.
Vi finder det altså helt utroligt, at her står vi med så alvorligt et emne, at ikke én i denne Folketingssal vil sige andet, end at vi må yde den allerbedst mulige beskyttelse mod seksuelt misbrug af børn, ikke én eneste af alle 179 ville sige andet, end at det er den værst tænkelige forbrydelse næst efter drab, og så må vi nu stå med en fornemmelse af, at det er regeringens forfængelighed, der afholder dem fra at stemme, fordi de ikke er forfattere til forslaget.
Enhver saglig begrundelse er udeladt.
Det er simpelt hen til at tude over.
Vi har selvfølgelig noteret os, at regeringen vil komme med sin egen plan, og vi kan kun håbe på og appellere til, at regeringen får øjnene op for, at dette voldsomt komplekse emne ikke alene løses med højere straffe eller ændringer i praksis i retssalene. Der er i høj grad brug for psykologhjælp, der er i høj grad brug for forholdsregler, så vi undgår, at det overhovedet sker.
Der er brug for viden, der er brug for rådgivning og forskning.
Der er kort sagt brug for en bred og samlet indsats, og det er det, Venstre, De Konservative og DF nu stemmer ned.
Jeg vil godt takke Enhedslisten, SF, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti for et konstruktivt samarbejde og et fælles ønske om at gøre noget for disse børn.
Det er et ønske, vi troede og håbede hele salen kunne være enig om, men nej.
Tilbage sidder vi blot og undres.
Anne Baastrup (SF), 2003-01-07:
Jeg vil godt spørge fru Sandy Brinck, om hun ikke snart kan forstå, at når Dansk Folkeparti siger ja til noget, er det ikke rigtigt, hvis regeringen ikke giver dem lov.
Sagen er jo den, at hr. Per Dalgaard under førstebehandlingen helt klart sagde, at de ville støtte det, men så har han fået at vide af justitsministeren, at det må han ikke, og så vender Dansk Folkeparti på en tallerken, 180 grader. Fru Sandy Brinck må da efterhånden kunne forstå, at man ikke kan regne med Dansk Folkeparti, så derfor forstår jeg ikke, hvorfor hun er så skuffet.
Hun burde måske i højere grad have taget højde for det under førstebehandlingen og vidst, at vi ikke kunne stole på, hvad hr. Per Dalgaard sagde.
Per Dalgaard (DF), 2003-01-07:
Socialdemokratiet i opposition har en utrolig masse beslutningsforslag på bedding, havde det i slutningen af sidste år, og et af de beslutningsforslag, som Socialdemokratiet havde fremsat sidste år og nu gerne lynhurtigt vil have vedtaget, er det her beslutningsforslag nr. B 7. Under den tidligere regering var der mange borgerlige politikere, der spurgte om at få lavet en national handlingsplan for seksuelt misbrugte børn, uden at det lykkedes at komme igennem hos den daværende justitsminister, hr. Frank Jensen.
Men nu med Socialdemokratiet i opposition kan tingene lige pludselig ikke gå hurtigt nok, og i det spil er det jo utrolig smart at lægge sig op ad nogle tanker og ideer, som ingen herinde overhovedet kan være uenig i.
Det betænkningsbidrag, som Dansk Folkeparti har lavet sammen med regeringen, er et fint og godt betænkningsbidrag, som vi selvfølgelig fuldt ud bakker op om, og i det står der bl.a., at regeringen vil fremlægge en handlingsplan i foråret 2003
Det passer meget fint med det projekt, der blev sat i gang, og som var 1½ år gammelt i slutningen af 2002, hvor man skulle opsamle en masse data omkring præcis det her emne.
Jeg sagde dengang i min ordførertale, at jeg syntes, det var utroligt, at man lige pludselig, da det projekt kun var 1½ år gammelt, nu ville have det forslag igennem huhej vilde dyr og inden jul sidste år.
Jeg kan kun konkludere, at Socialdemokratiet forsøger at bruge bl.a. Dansk Folkepartis gode vilje til at se på netop det her emne med positive øjne i et politisk spil, der ligesom over for befolkningen skal fortælle, at nu kan Socialdemokratiet alt det gode, som det, dengang det var i regering, ikke ville, og den leg deltager Dansk Folkeparti ikke i.
Sandy Brinck (S), 2003-01-07:
Jo, som jeg også sagde i mit ordførerindlæg, er det jo et mønster, vi kender.
Men jeg havde faktisk ikke i min vildeste fantasi troet, at Dansk Folkeparti ville bruge børn; børn, som er seksuelt misbrugt, som gidsler i Dansk Folkepartis parlamentariske spil sammen med regeringen, det havde jeg ærlig talt ikke troet. Så må fru Anne Baastrup gerne rende rundt med en mening om, at jeg måske er naiv i den forstand, men jeg havde faktisk en opfattelse af, at vi alle 179 mener, at lige nøjagtig på det her område burde der være mulighed for at samarbejde på tværs af alle partier, og der burde være mulighed for, at vi kunne sætte Christiansborgfnidderet til side til fordel for de børn, som lider overlast.
Irene Simonsen (V), 2003-01-07:
Der skal overhovedet ikke herske spor tvivl om, at Venstre synes, det her er et utrolig vigtigt spørgsmål.
Det er en utrolig vigtig opgave, vi står over for.
Derfor har det også en meget høj prioritering, at vi får hele problematikken omkring seksuel mishandling af børn virkelig godt gennemarbejdet, gennemtænkt i mindste detalje, får undersøgt ud i alle kroge, hvorledes vi håndterer det her på bedst mulig måde.
Og når fru Sandy Brinck siger, hun er skuffet, er det da synd for fru Sandy Brinck, at hun er skuffet nu, men jeg kan love hende, at jeg tror, hun kan vente det bedste i fremtiden.
For det kan godt være, vi skal leve med, at fru Sandy Brinck er skuffet i dag, men jeg er ret sikker på, at hun inden for en meget kort tidshorisont vil blive meget glad, fordi der så netop er lavet noget, der er så dækkende, så bredt og så godt gennemarbejdet, at vi alle kan stå inde for det.
Det er netop, hvad det her handler om: at vi har et område, hvor vi skal i dybden, hvor vi skal have alle aspekter med, så vi er sikre på, at vi handler rigtigt nu.
Det er også rigtigt, som fru Sandy Brinck siger, at der har været eksperter inde i billedet.
Ja, der har været nogle eksperter inde, og jeg kan kun sige for mit vedkommende og på vegne af resten af Venstres medlemmer i Retsudvalget, at vi har lyttet intenst til disse eksperter, men vi ser det ikke som nok med de få, vi har haft inde, vi vil meget videre omkring.
Vi vil sætte vores lid til, hvad der er lovet
fra denne talerstol af justitsministeren: at der arbejdes på højtryk med det her, og at det bliver en bred vifte.
Det vil være tåbeligt nu at stemme et beslutningsforslag
Det kan vi ikke leve med, det her er simpelt hen for alvorligt og seriøst et arbejde, der skal laves, til at vi kan gå ind og lave nogle fodfejl nu.
Derfor kan Venstre ikke støtte forslaget nu.
Men samtidig gør vi opmærksom på, netop ved at lave det betænkningsbidrag sammen med Dansk Folkeparti og De Konservative, at det her er et arbejde, der skal opprioriteres, også hastigheden af arbejdet.
Og der har justitsministeren fra denne talerstol lovet, at det har en høj prioritering, og inden for kort tid vil vi have en færdig national handlingsplan for det her.
Så synes jeg, når fru Sandy Brinck taler om at slå plat på det her emne, at fru Sandy Brinck skulle passe lidt på.
Det er jo netop det, der er vigtigt, at vi ikke slår plat på det her emne.
Det er noget, vi alle er følelsesmæssigt berørt af.
Så her skal vi ikke have et politisk slagsmål.
Her skal vi have et bredt samarbejde om, at vi får tingene gjort rigtigt.
Så ville det være dejligt, hvis fru Sandy Brinck og Socialdemokratiet og SF kunne lytte til justitsministeren, der siger: Det her har højeste prioritet for mig, jeg arbejder seriøst med det; i løbet af den her samling har vi en national handlingsplan, der er godt gennemarbejdet.
Sandy Brinck (S), 2003-01-07:
Det lyder, som om vi nu skal til at genopfinde den dybe tallerken.
Der er faktisk også under den tidligere regering taget en lang række af initiativer, og vi siger så: Skulle vi så ikke komme videre ad den vej?
Det er det, vi har lagt op til.
Jeg ved snart ikke, om det har nogen relevans, men jeg bliver nødt til med det indlæg, som Venstres ordfører kom med, at spørge: Hvilke punkter i det her forslag er det, Venstre er usikker på?
Så bliver jeg også nødt til at sige til almindelig oplysning, at når Retsudvalget inviterer eksperter, har alle Retsudvalgets medlemmer mulighed for at komme med forslag til, hvem der skal inviteres, og dermed havde samtlige Venstres medlemmer også mulighed for at bede om at få dem ind, som fru Irene Simonsen åbenbart har manglet.
Det synes jeg er ærgerligt, for muligheden var der.