Line Barfod (EL), 2006-03-30:
Vi synes, det er godt, at vi nu får lempet reglerne om studiegæld yderligere, og jeg håber, at man denne gang vil sikre, at det også administrativt kun bliver lempelser.
Sidst, da man ændrede loven for 8-9 år siden, var det jo også meningen, at der kun skulle være lempelser, men desværre lavede man administrativt en forringelse, kan man sige, for nogle, hvor de fik dårligere mulighed for at få eftergivet gæld, hvis de på et tidspunkt ikke havde været i stand til at betale nok af på studiegælden.
Jeg håber, at det, at man nu giver større mulighed for at få genoptaget også de gamle sager, betyder, at vi snart kan få nogle af de sidste lån ud af verden.
Det synes jeg ville være rigtig godt.
Så til den anden del af forslaget.
Jeg ville aldrig selv tænke på at kigge i lov om studiegæld, når jeg skulle finde regler for en forsøgsordning om eftergivelse af gæld for socialt udsatte.
Der synes jeg, vi skal kigge på under udvalgsarbejdet, om ikke man kan gøre det lidt mere logisk for folk, hvor man finder lovregler henne.
Realiteten bliver jo primært, at man flytter offentlige penge fra den konto, hvor man ville have afskrevet dem som nogle penge, man alligevel aldrig kunne få ind, og så over til, at det nu hedder en forsøgsordning, fordi de fleste af de mennesker, vi taler om her, alligevel ikke vil være i stand til at betale – især ikke efter de nye inddrivelsesregler, som jo desværre slet ikke er med i den rapport, som er udarbejdet i forbindelse med den her forsøgsordning.
Rapporten har slet ikke taget højde for, at der er kommet de nye regler om inddrivelse, der jo fastsætter nogle minimumsbeløb for, hvad man skal have at leve af.
Og de fleste af de mennesker, vi taler om, ville alligevel ikke skulle betale af på offentlig gæld, fordi de ligger under de beløb, som man skal have, før man skal begynde at betale.
Men selve det, at man nu anerkender gæld som et samfundsproblem, er jo et kæmpefremskridt.
Det har vi arbejdet for i adskillige år og har også flere gange fremsat forslag om det i Folketinget.
Så jeg synes, det er utrolig positivt, at regeringen, regeringspartierne og Dansk Folkeparti nu anerkender, at gæld er et samfundsproblem.
Det gør jo, at vi kan komme i gang med at løse det problem.
Nøjagtig ligesom vi tidligere har taget hul på at se på, hvad vi kan gøre i forhold til folk, der har alkoholproblemer, narkoproblemer, ludomani eller meget andet, så er det vigtigt, at vi politisk begynder at diskutere gæld som et samfundsproblem, og hvad vi kan gøre for at forebygge, at folk kommer ud i så stor gæld, og hvad vi kan gøre, hvis de er kommet ud i det, for at hjælpe dem ud af det igen.
Derfor håber jeg da også, at vi under udvalgsarbejdet kan diskutere videre, hvad vi kan sætte ind af rådgivning.
For når folk skal have den her eftergivelsesordning, vil der forhåbentlig også være noget rådgivning, så man også ser på al deres private gæld og på, hvordan de får deres budget til at hænge sammen, så de ikke bare begynder at stifte ny gæld.
For problemet for mange af de her mennesker er jo, at de ikke er i stand til at overskue deres økonomi.
Det er jo derfor, de tit møder op de steder, hvor de trods alt kan få rådgivning i dag, med to plastikposer fyldt med uåbnede rudekuverter.
Derfor er det, der først og fremmest er brug for, det, der for alvor ville kunne hjælpe folk, at få noget ordentlig gældsrådgivning.
Det håber jeg vi kan få med under udvalgsarbejdet, og at man vil se på, hvordan man rent praktisk skal gennemføre det her forslag – at der altså også skal være noget rådgivning med.
Så håber jeg, at vi efterhånden kan få det udvidet, så det også kommer til at gælde andre grupper end dem, der er omfattet her, så de også kan få en ordentlig gældsrådgivning.
For det er det, der for alvor vil kunne afhjælpe problemerne og også vil kunne gøre, at flere ikke har gælden som barriere for at komme i gang med uddannelse eller arbejde.
Vi støtter forslaget her som et skridt i den rigtige retning.