runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torben Hansen (S), 2003-12-04:
Jeg skal til en start beklage, at regeringen ikke kan støtte det her forslag.
Der må vi sige, at om det, der ligger fra regeringens hånd indtil nu, har de aktører, der har med det at gøre, og det gælder både vindmølleindustrien og for den sags skyld også de store elproducenter, jo så sent som for 14 dage siden klart meldt ud i dagspressen, at det, der ligger for nuværende, det, de har hørt, gider de ikke engang at læse, for så rystende ringe er det.
Det, vi jo frygter at det her fører til, er, at vi ikke får den udbygning.
Gør det ikke indtryk på økonomi- og erhvervsministeren, at aktørerne med det, der ligger for nuværende, siger, at de ikke vil være med?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-04:
Nu kan det jo nok ikke komme som den helt store overraskelse, at regeringen ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Men regeringen ønsker som forslagsstillerne at fremme udbygningen af havvindmøller gennem afholdelse af udbud.
Regeringen arbejder hårdt på at få etableret, at havmøller kan fungere på markedsvilkår.
Forslagsstillernes forslag bygger derimod på en tankegang om, at det, der udbydes, er selve etableringen af havmøller.
Forslagsstillerne synes at anskue udbuddet som en form for offentlig investering.
Det kan jeg ikke være enig i.
Det er ikke regeringens politik.
Det harmonerer ikke med et liberaliseret elmarked.
Jeg er selvfølgelig opmærksom på, at der er behov for støtte for at tiltrække investorer, men det er nødvendigt at sætte et loft.
Regeringen har ikke færdiggjort sine overvejelser med hensyn til, hvordan udbuddet mere teknisk tilrettelægges bedst muligt.
Men jeg vil dog sige, at det ikke vil være hensigtsmæssigt at adskille VVM-vurderingen fra det konkrete havvindmølleprojekt, som forslagsstillerne foreslår.
Udbuddet bør tilrettelægges som et samlet udbud, hvor vinderen både gennemfører VVM-undersøgelser og etablerer
havvindmølleparken.
Det er først ved det konkrete projekt, der kan foretages egentlige forundersøgelser, for man kan ikke skille tingene fra hinanden.
Nu fremgår det ikke, hvordan forslagsstillerne forestiller sig finansieringen af de mange VVM-undersøgelser, der skal gennemføres i første runde.
I praksis kan det vel kun ske ved, at staten betaler, og det er vel ikke den rigtige vej at vælge.
Forslaget om en ekstra udbudsrunde med udarbejdelse af mange VVM-undersøgelser vil forsinke etableringen af den næste havmøllepark.
Jeg tror, det vil være muligt at gå mere målrettet til værks.
Vi bør udnytte den viden, vi allerede har om de forskellige placeringsmuligheder, og der er nok flere, der ved, at placeringen omkring Horns Rev vel er et af de steder, hvor det er mest givtigt.
Regeringen kan således ikke støtte det fremsatte forslag.
Kim Andersen (V), 2003-12-04:
Hr. Auken må dog give mig ret i, at når vi har så stor en elproduktion fra vindmøller, som tilfældet er; når vi har så stor en teknologi inden for området, som tilfældet er; når virksomhederne over årene har pæne resultater på bundlinjen, er det, fordi der har været en massiv politisk satsning direkte i statstilskud og i forbrugerstøtte til sektoren.
Det er det, der har medført denne rivende udvikling.
Venstre har ønsket en justering, så vi ikke belastede forbrugerne mere end nødvendigt, og sådan at det ikke gik unødigt ud over konkurrenceevnen i de erhverv, der er energiforbrugende og energiafhængige.
Det er den korrektion, vi er i gang med at gennemføre.
Men det er ikke det samme som at sige, at vi ikke i en industriel tankegang og ud fra et miljøpolitisk sigte er interesserede i at fastholde og udvikle den vedvarende energi, herunder vindmølleteknologien.
Naturligvis er vi det.
Det er jo også derfor, vi ser, at de markedsbaserede ordninger, vi har indført, stadig væk rummer incitament til en produktionsforøgelse, og det er også derfor, at Venstre står bag ønsket - ministeren har lovet at komme med det - om at få et forslag til udbud af endnu en havvindmøllepark omkring årsskiftet.
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Jeg prøver desværre ikke at male noget sort billede.
Jeg sagde, at det første, der skete, da regeringen tiltrådte, var, at man aflyste aftalen om tre vindmølleparker.
Det næste var, at man forringede vilkårene og i øvrigt brød indgåede aftaler om opstillingen af nye møller, men det kan vi jo drøfte ved en anden lejlighed.
Med hensyn til klimastrategien havde man i sine beregninger opstillet kriterier, der gjorde, at udbygningen med yderligere vindmøllestrøm ikke efter regeringens opfattelse var nogen omkostningseffektiv strategi.
Det er desværre ikke mig, der efterlader et indtryk i udlandet af, at man ikke satser på vindkraft.
Jeg tror heller ikke, at hr. Kim Andersen går rundt og siger noget negativt, men jeg tror, at gerningerne har den effekt og virkning i udlandet.
Når vi ikke selv vil satse, er der meget få, som føler sig overbeviste om at ville købe og gøre brug af noget, vi ikke selv vil gøre brug af, og det er den bekymring, som jeg deler.
Men jeg er meget glad for hr. Kim Andersens bemærkninger, for de giver jo håb om en positiv imødekommenhed under det næste punkt på dagsordenen.
Helga Moos (V), 2003-12-04:
Jeg vil indlede med at afvise forslaget, og det er på vegne af både Venstre og De Konservative.
Og vi er enige i, at der skal mere elektricitet fra havmøller; det er selvfølgelig derfor, vi laver det udbud.
Det er jo logik.
Derfor er det også fornuftigt, at vi har lagt udbygningen af havvindmølleparkerne på den måde, at der er et tidsrum imellem udbuddet af parkerne, sådan at udbygningen af havvindmøller på hjemmemarkedet kan få fordel af teknologiudviklingen. Vi skal ikke tage det i én klump, for så er vi ikke med
til at understøtte teknologiudviklingen.
Hvis vi bygger en havvindmøllepark med et par års mellemrum eller tre, så er vi med til at støtte en teknologiudvikling for vindmølleindustrien ved, at vi lægger et udbud ind. Hvis vi ser på beslutningsforslaget, så er der noget, vi er enige i, og noget, vi er uenige i, og derfor må vi igen vende tilbage til, at vi bliver nødt til at fritstille ministeren.
Vi kan ikke binde udbudsformen fast på de der 10 punkter, og vi er uenige i det med, at VVM skal udskilles som en særskilt udbudsprocedure, for det hører da sammen.
Selvfølgelig skal VVM da høre være med i det samlede udbud.
Vi kan heller ikke udskille fundamenterne og sige, at det er ét udbud og møllevingerne et andet.
Ethvert byggeri af den her størrelse og den karakter har på den ene side VVM-undersøgelse og på den anden side nogle fysiske ting, altså selve anlægget, og det hører altså sammen nu om dage.
Til gengæld er det sådan, at når det kommer til aftalestoffet, så er vi naturligvis 100 pct. enige.
Byggemodningen, altså det, der hedder tranformerstationerne og ilandføringskabler osv., skal betales af elforbrugerne over nettarifferne.
Vi er uenige, når vi når til det punkt, hvor der i beslutningsforslaget står, at vi frit skal kunne vælge imellem alle områder.
Selvfølgelig skal vi ikke det.
Vi skal beslutte, hvilke områder det er fornuftigt at lægge udbuddet omkring.
Så mener vi, at det er vigtigt, at udbuddet tilrettelægges efter de vilkår, som liberaliseringen og klimapolitikken former.
Der er jo ingen tvivl om, at når vi indlejrer efter 2005, så indlejrer vi CO2-omkostningerne i elprisen, det vil sige, at vi hæver elprisen.
Det vil det jo betyde.
Vi ved også, at vi har et pejlemærke på 120 kr. pr. CO2-ton.
Vi er i en omstillingsperiode fra planøkonomi til markedsøkonomi på energiområdet, og det er klart, at vi skal se fremad.
Vi skal altså ikke fastholde et gammelt regime, som var baseret på planøkonomi.
Derfor skal vi også huske, at vi nu skal til at forberede os på at få de decentrale kraft-varme-værker til at agere på markedsvilkår.
Vi bliver nødt til at tage den advarsel alvorligt, det skal på plads. Så jeg henstiller til, at det vil blive forstået.
Torben Hansen (S), 2003-12-04:
Jeg ved faktisk ikke helt, hvordan jeg skal forstå Venstres ordfører.
Man starter med at sige, at man vil afvise forslaget, og så siger man sidenhen, at man er enig i bemærkningerne bl.a. omkring vindmøllerne.
Jeg kan erindre, at fru Helga Moos tidligere har skrevet om solopgangsindustri og solnedgangsindustri, og det vil jeg da gerne erindre om i den forbindelse.
Når det så kommer til det konkrete, så vil man nok alligevel ikke rigtig være med.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Helga Moos, om det ikke gør indtryk, når der, som det er blevet sagt flere gange her sidst på eftermiddagen, rent faktisk intet er sket på vindmøllefronten i tredje kvartal i Danmark.
Hvis det fortsætter, som det er for nærværende, så sker der sandsynligvis heller ikke noget.
Det har industrien også selv skrevet til Folketingets Energipolitiske Udvalg, hvor fru Helga Moos er medlem.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-04:
Blot lige for at tilkendegive, at der er ingen ordførere, der har set noget som helst på nuværende tidspunkt.
Vi taler om et udbud, der ikke er færdigt, som ministeriet arbejder på.
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-04:
Det giver jeg da hr. Albrechtsen fuldstændig ret i.
Det giver da Dansk Folkeparti grund til omtanke, at vi overhovedet ikke har set noget på det her område, ikke et ord har vi hørt fra ministeren, ikke et ord. Jeg har ikke set noget konkret, og derfor er det da meget, at hr. Keld Albrechtsen med hensyn til Horns Rev kender ministerens planer bedre end Dansk Folkeparti.
Jeg kan bare melde pas; det har jeg ikke hørt spor om.
Med hensyn til etapeopdeling: Det er jeg da ikke i stand
til at vurdere her, men jeg kan forhåbentlig vurdere, at når ministeren siger nej til det, har det en eller anden økonomisk relevans eller en anden relevans, der gør, at der bliver sagt nej til det.
Jeg er aldrig blevet spurgt om det, og jeg er aldrig blevet involveret i de planer, som hr. Keld Albrechtsen kender, og så får jeg da mærkelige fornemmelser, det vil jeg da godt sige.
Men jeg kan ikke svare på det, for jeg har jo ikke set, hvad der ligger i ministerens udbud.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-04:
Det er jo politisk interessant, for man kunne kun tolke fru Aase D. Madsens indlæg som et opgør med ministerens planer.
Jeg bemærkede også kritikken af Horns Rev, men i det hele taget en kritik af regeringens udbudsplaner, og det er interessant.
så det giver jo en politisk situation, som må give anledning til eftertanke, formentlig også hos ministeren.
Torben Hansen (S), 2003-12-04:
Nu skal det her jo ikke blive en eksercits i brøkregning
, det har vi jo prøvet før,
men jeg vil da sådan lige af hensyn til fru Aase D. Madsen sige, at hvis det er isbjerge, vi taler om, er en tiendedel over vandet og ni tiendedele under vandet, men i forhold til det her forslag vil jeg sige, at der forholder det sig faktisk omvendt, for ved at man deler det op i etaper, har man fuldstændig klarhed over omkostningerne.
Og det får de, der byder ind, jo også, og i sidste ende er det dét, der giver den laveste pris for forbrugeren.
Jeg har et spørgsmål til fru Aase D. Madsen om Horns Rev.
Jeg forstod på fru Aase D. Madsen, at man bestemt ikke på nogen som helst måde er tilhænger af det her, og man latterliggjorde måske lidt projektet ude på Horns Rev.
Men er det ikke også korrekt, at der, hvor regeringen måske kommer med et forslag om udbygning, er eksempelvis på Horns Rev? Hvordan vil Dansk Folkeparti stille sig til det forslag, som økonomi- og erhvervsministeren har lovet kommer på et tidspunkt?
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-04:
Jeg vil med det samme sige, at Dansk Folkeparti ikke kan tilslutte sig forslaget.
Men jeg er glad for den debat, der udspiller sig i dag, for den debat har jo tilsyneladende foregået bag de lukkede døre i ministeriet eller andre steder, og det her forslag er måske et udslag af, at man ikke kunne blive enig, og derfor er det da dejligt, at vi for en gangs skyld får en debat her i Folketinget om det.
Det manglede da også bare andet.
Det har vi jo ikke været forvænt med, i hvert fald ikke i hr. Svend Aukens tid som minister.
Så det er helt i orden.
Så vil jeg sige, at i Dansk Folkeparti er vi meget bevidste om, at udbud af havvindmøller er forbundet med meget store milliardinvesteringer.
Derfor er det pinende nødvendigt, at projekterne skal hvile på gennemarbejdede samfundsøkonomiske analyser og konsekvensberegninger
, ikke mindst fordi det jo er elforbrugeren, der i sidste ende skal betale regningerne.
Det har vi lige fået hr. Svend Aukens ord
for er den måde, det skal investeres på.
Det er elforbrugerne, der skal betale. Så kan man jo undre sig over, at Horns Rev blev nævnt, når man i forvejen har kæmpeproblemer ovre vestpå med hensyn til, at decentral kraft-varme og det store kvantum af el fra vindmøller ikke kan arbejde sammen.
Men man ved jo, at vindmøllerne produceres, som vinden blæser, og det koster rigtig, rigtig mange penge, når meteorologerne ikke er enige med Vorherre om, hvor meget det skal blæse; så er der rigtig mange millioner på spil.
Det hører vi jo fra de systemansvarlige virksomheder.
Derfor må man jo så eksportere, og nogle gange er det til 0 øre, og det er jo økonomisk fuldstændig totalt uacceptabelt.
I 2003 har der måttet konstateres et meget stort milliontab på den konto.
Ligeledes medfører øget vindkapacitet jo tilsvarende stand by-kapacitet, der også skal betales for at være til rådighed, når vinden ikke blæser.
Og det skal selvfølgelig igen betales af forbrugerne, de skal betale en ekstra regning.
Ligeledes giver det problemer med en større kapacitet af vindmølleel, som man jo får gennem alle de her pakker - nu bliver der snakket om tre pakker fra fru Helga Moos' side.
Vi må jo så se i øjnene, at der altså bliver mindre og mindre el på det frie marked.
Man kan jo aldrig få en ordentlig konkurrence på et frit marked, når der ikke er noget at konkurrere om, når mere og mere vindmølleel er unddraget markedsmekanismerne. Men vi må så håbe, at ministeren meget hurtigt får lovforslaget om de decentrale kraft-varme-værkers el på markedsvilkår op af skuffen, sådan at der i hvert fald kan komme lidt mere volumen på elmarkedet.
I det her projekt, som ligger, er der så mange skjulte omkostninger med byggemodning og de øvrige netomkostninger, VVM-undersøgelser, betaling af risikopræmie, at forslaget kan sammenlignes med et isbjerg, hvor man kun ser den ene fjerdedel over vandet, mens de tre fjerdedele ikke er synlige.
Så derfor afventer Dansk Folkeparti, at regeringen skal leve op til sine løfter om, at havvindmølleparker skal udbydes på kommercielle vilkår, og at elproduktionen skal tilpasses det liberaliserede marked.
Helga Moos (V), 2003-12-04:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi nu får bevist, at man kan gå ind og lave nogle havvindmølleparker på markedsvilkår.
Det er der, hvor vi gør det allerbedst for vindmølleindustrien, at man viser, at det her kan komme til at fungere.
Det betyder så i øvrigt også, at vi skal have Vestdanmarks elsystem til at fungere med rigtig meget vind.
Så jeg håber, at man vil se positivt på det.
Så vil jeg sige, jamen teknologiudviklingen kører.
Med en havmøllepark hvert andet år er vi med til at skabe et hjemmemarked for en teknologiudvikling.
Men jeg har spurgt vindmølleindustrien: Kan I lave teknologiudvikling på møller, som har fundamentet placeret på fremmed jord?
Og så siger de: Det er da ligegyldigt, hvor vi bygger møllerne.
Bare vi får mulighed for at sælge dem, så kan vi sagtens lave teknologiudvikling.
Torben Hansen (S), 2003-12-04:
Jeg må sige, at jeg stadig væk betragter det som et povert svar fra Venstres ordfører til de 20.000, der er ansat inden for den her industri.
Vi er da enige om, at vi skal eksportere det her til hele verden.
Vi har næsten halvdelen
af verdensmarkedet.
Men det, der også kræves, for at man kan operere på verdensmarkedet, er altså, at man har et hjemmemarked, og der har vi konstateret, at i tredje kvartal
har det været ikkeeksisterende.
Det, som alle jo også siger, er, at man har behov for, at man også har nogle ting, man kan vise frem.
Det er svært at gå ud og fortælle andre, at sådan noget her skal I have, men vi har det for øvrigt ikke selv mere derhjemme.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Vi må have et svar fra Venstre på, hvad man vil sige til de mennesker.
Kunne det være en forlængelse af skrotningsordningen?
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Hvor ville jeg være glad, hvis hr. Kim Andersen havde ret, når han siger, at man ikke har noget ønske om at afvikle udbygningen af vindkraft i Danmark; hvor ville jeg være glad, hvis jeg kunne tro det. Sidste kvartal blev der ikke opsat en eneste mølle.
Efter den skrotningsordning, man overtog fra tidligere aftaler, som man ganske rigtigt forlængede, men som nu løber ud, er der ikke blevet opsat en eneste vindmølle i Danmark.
Den nuværende regering aflyste som noget af det allerførste - uden overhovedet at tænke på, hvilket signal det var til resten af verden - den aftale, vi havde med elselskaberne om at bygge yderligere tre vindmølleparker. Man har lovet her i efterået at ville komme med udbudsmateriale til en ny vindmøllepark.
Når man ikke er kommet med det, er det - det kommer vi også tilbage til under næste punkt - fordi alle har sagt, at de ikke vil medvirke til det.
Når der kommer folk rejsende til Danmark, får de at vide: Det er på vej ned.
I regeringens egen klimastrategi står der, at det ikke engang kan betale sig at bruge vedvarende energi, hvis man skal nedbringe: Det er for dyrt.
Jamen hvordan skal kinesere og andre få det indtryk, at vi selv helhjertet går ind for anvendelsen af vedvarende energi og energibesparelser, hvis vi siger, at det er for dyrt for Danmark?
Hvordan skulle det være godt for dem, hvis ikke det er godt for os selv? Det er problemet.
Jeg tror i virkeligheden, at hr. Kim Andersen er oprigtig, når han siger, at Venstre ikke ønsker at afskaffe det.
Det kan man jo næsten heller ikke ønske sig, for det er jo tusindvis af arbejdspladser, mange milliarder kroner i eksport, teknologiudvikling osv.
Teknologiudviklingen og forskningen er gået i stå, opstillingen er ophørt, og ingen vil byde på de betingelser, der nu bydes.
Det kommer vi jo tilbage til, for vi er kommet med et konkret forslag til, hvad man kan gøre, og der har hr. Kim Andersen mulighed for ved at svare imødekommende og positivt på det næste forslag på Folketingets dagsorden at vise, at det ikke bare er smukke hensigter, men at der er realiteter bag ordene.
Torben Hansen (S), 2003-12-04:
Fru Helga Moos kan ikke se nogen grund til, at man skal gå ind og røre ved de 150 MW.
Så vil jeg erindre fru Helga Moos om, at den her vindmølleudvikling jo rent faktisk er en meget dynamisk udvikling.
Jeg tror, den første park, der var i 1991 herhjemme, var på 5 MW.
Nu mener man så, at man kan få stordriftsfordele ved 150 MW.
Hvad er det helt saglige argument for, at man skal lægge sig fast omkring de 150 MW?
Hvis der nu er nogle, der kommer til fordel for forbrugerne og til fordel for miljøet og til fordel for industrien - måske på 250 MW - vil man så sige nej?
Det er jo en fuldstændig absurd tankegang. Kan man ikke anskue det her som en meget dynamisk udvikling i stedet for at holde sig fast i noget statisk?
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Elsam byggede Horns Rev Havvindmøllepark - altså den første.
Den er nu verdens største havvindmøllepark.
De sagde, at der er mere økonomi, hvis vi får lov til at bygge parker med en større kapacitet end 150 MW.
Så vidt jeg husker, er det 180 MW, men hæng mig ikke op på det.
Det er i hvert fald væsentlig mere end 150 MW.
Hvorfor vil fru Helga Moos afskære andre udbydere eller andre tilbudsgivere fra den frihed?
Er det virkelig rigtigt, at det eneste svar, fru Helga Moos og Venstre har til alle de mange mennesker, hvis beskæftigelse er truet inden for vindmølleindustrien - glem ikke, at det er over 20.000 menneskers tilværelse, det drejer sig om - den eneste besked, hun har til dem om, hvad den danske regering vil gøre, er et håb om, at Bushs energipakke med alle dens i øvrigt bizarre elementer går igennem i det amerikanske senat og Repræsentanternes Hus?
Er det rigtigt, at det er det eneste budskab?
Helga Moos (V), 2003-12-04:
Med hensyn til størrelsen er jeg af den overbevisning, at allerede ved de 150 MW har vi opnået stordriftsfordelene.
Jeg vil også sige, hvis vi vælger Horns Rev, at så tror jeg også, vi får nogle rationaliseringsgevinster ved at lægge det der, og vi tager hensyn til, at vinden faktisk blæser ret meget derude på Horns Rev.
Når det så handler om at få erhvervslivet til at blomstre omkring bygning af møller, er det, jeg allerhelst vil sige, at nu var vi jo på tur i Kina under det tidligere beslutningsforslag, så skulle vi ikke begynde at sende vores tanker til USA?
Det, jeg vil sige, er: Lad os arbejde for, at der bliver en skatteaftale til gunst for vedvarende energi i USA, det er det, det handler om.
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Der er den betydelige forskel mellem den aftale, jeg i sin tid indgik med elselskaberne om at bygge et antal megawatt i fem havmøller, og så den nuværende situation, at siden da har vi liberaliseret markedet, og det, vi nu taler om, er en udbudsforretning. Hvis det er sådan, at der er bedre økonomi i at bygge parker på mere end 150 MW, f.eks. på 200 MW, så er
mit spørgsmål til Venstre: Hvorfor så ikke give virksomhederne den frihed til at byde ind og vise, at de derved kan nedsætte deres omkostninger, fordi der er en stordriftsfordel ved det?
Et tillægsspørgsmål: Fru Helga Moos er jo nok bekendt med, at arbejdsløsheden er i vækst i Danmark, og ikke mindst udkantområderne føler sig ramt.
Hvad er egentlig Venstres positive budskab til de hundredvis af medarbejdere, der har mistet deres arbejde i vindmølleindustrien, nu taler jeg om Ringkøbing, nu taler jeg om Nakskov, nu taler jeg om andre steder, og de mange hundrede, der frygter at miste deres arbejde
Hvad er egentlig det positive budskab, vi skal komme med her i dag?
Hvad er Venstres besked?
Helga Moos (V), 2003-12-04:
Først vil jeg sige til hr. Torben Hansen, at Socialdemokraterne åbenbart har lidt svært ved at forstå nuancer, så det synes jeg bare må være svar nok.
Jeg nuancerede det; jeg nævnte, hvad vi kunne forstå, og hvad vi kunne give Socialdemokraterne ret i var rigtigt, og hvad vi afviste, og hvis ikke de nuancer blev forstået, er der ikke noget at gøre ved det.
Når det så handler om, at industrien siger nej, vil jeg sige: Jamen vent lidt, industrien siger nej til noget, som de ikke har set, så det giver jeg ikke så meget for.
Lad dem nu først se, hvad det er, vi kommer med i udbudsmateriale, og lad dem så sige nej.
Jeg har før set, at nogle har valgt at sige ja, når det så kom til stykket.
Når det gælder VVM-risikopræmien, vil jeg simpelt hen have, at det ligger samlet, for jeg synes ikke, vi skal vænne os til at lade VVM være noget særskilt.
I dag er VVM integreret i svinestalde, det er integreret i havneanlæg.
Med hensyn til det der med, at VVM er noget særligt og skal udskilles som en særlig omkostning, mener jeg, at det, der er vigtigt, er, at med den screening, vi har foretaget, vælger vi nogle pladser, som vi på forhånd mener er rimelige at gå i gang med, og så skal der selvfølgelig laves en VVM-undersøgelse.
Men det er ikke det vanskeligste; vi har styr på, hvad det er for nogle pladser, vi har screenet, og så vælger vi selvfølgelig den mest gunstige at arbejde videre med.
Til det med størrelsen: Jeg synes, det er fair nok.
Vi havde jo i forvejen delt det op i størrelser.
Altså vi havde Horns Rev - den, der er sat i gang - det var den størrelse, og vi havde Rødsand, det var den størrelse.
Vi er vant til at arbejde med størrelser, så det er bare en fortsættelse af den politik, vi har haft indtil nu.
Der er igangsat nogle på Samsø, der kører, der er nogle ved Frederikshavn; det er jo ikke sådan, at der er totalt lukket for udbygning af vindkraft, bare fordi vi laver et udbud af en havvindmøllepark.