runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
I Det Konservative Folkeparti har vi ikke ændret holdning til spørgsmålet siden sidst, og vi kan på den baggrund ikke støtte forslaget, fordi vi mener, at hensynet til barnets tarv altid må veje tungere end hensynet til homoseksuelles rettigheder.
På verdensplan er antallet af dem, der ønsker at adoptere, højere end antallet af børn, der er frigivet til adoption, som ministeren også var inde på.
Det er faktisk sådan her i Danmark, at der er op til 2 års ventetid på at få adoptivbørn, hvilket jo er et klart udtryk for, at der er væsentlig flere, der gerne vil adoptere, end der er adoptivbørn.
Forholdet er også, at f.eks. i et land som Vietnam adopterer man i højere grad inden for landets grænser og sikrer dermed, at børnene får et nyt og trygt hjem i den kendte kultur og inden for kendte rammer, og det er selvfølgelig en tendens, der også er medvirkende til, at der er færre adoptivbørn, end der er adoptanter.
Det må altid være i barnets interesse, at man først og fremmest sikrer det så optimale muligheder som overhovedet muligt, og derfor bør man også undgå at søge de konflikter, som vil forekomme, hvis barnet vokser op i en homoseksuel familie.
Dermed ikke sagt, at homoseksuelle ikke kan være kærlige og velfungerende forældre, men når det gælder disse børn, som vi ved har fået en hård start på livet, skylder vi altså at sikre dem de bedst mulige vilkår.
Erfaringer fra Sverige viser imidlertid, at det ikke er muligt at opnå bilaterale aftaler med donorlandene.
Det svenske udenrigsministerium har foretaget en undersøgelse i de 17 lande, som leverer børn til svenske adoptanter, og alle de lande, som også leverer børn til Danmark, svarede, at de ikke vil sende børn til homoseksuelle par.
Jeg forstår egentlig godt, at Socialdemokraternes ordfører ikke ville forholde sig til spørgsmålet, da jeg spurgte, hvor mange homoseksuelle par der reelt ville få glæde af forslagets gennemførelse.
Svaret er nemlig, at forslaget er ren signalpolitik, og at det i praksis ikke kommer til at betyde, at homoseksuelle par kan få adoptivbørn.
Dermed bliver beslutningsforslaget symbolsk, og det mener vi i Det Konservative Folkeparti er uhensigtsmæssigt
, ikke mindst for de homoseksuelle par, der ønsker at adoptere, da de kun kan nære falske forhåbninger
Jeg mener desuden, at man heller ikke kan se bort fra den mulighed, der trods alt er for, at forslaget kan skade alle danske familiers mulighed for at få adoptivbørn fra udlandet.
Til sidst vil jeg gøre opmærksom på, at der kan være enkelte medlemmer af den konservative folketingsgruppe, som vil støtte beslutningsforslaget, for vi er jo ifølge grundloven kun forpligtet til at stemme efter overbevisning.
Men den overvejende del af Det Konservative Folkepartis folketingsgruppe vil ikke støtte forslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-23:
Jeg synes, det er urimeligt, at den konservative ordfører, hr. Per Ørum Jensen, bliver ved med at fremlægge oplysninger, som taler imod bedre vidende.
Under den tidligere debat med justitsministeren blev der læst op af et svar fra ministeren, som jo er hr. Per Ørums partifælle.
Med hensyn til hvad der sker, hvis et land gennemfører mulighed for homoadoption, har Justitsministeriet undersøgt, om det påvirker andres muligheder for at adoptere.
Det var hr. Per Ørum inde på, og jeg skal citere justitsministerens svar: »... viser undersøgelsen, at lovændringen ikke har givet anledning til problemer eller forringelser af det internationale adoptionssamarbejde.«
Og svaret fortsætter: »Lovændringen har ikke ført til nedgang i antallet af internationale adoptioner.«
Vil hr. Per Ørum Jensen ikke nok lade være med at blive ved med at gentage, at det vil påvirke andres muligheder for at adoptere børn, hvis der gives tilladelse til homoadoption, når det ikke er korrekt?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg vil godt gentage, hvad jeg sagde.
Jeg rundede af med, at man i en eller anden sammenhæng ikke kan se bort fra, at det kan komme til at skade danske familiers muligheder, og det mener jeg faktisk er korrekt.
Jeg kan ikke sige definitivt, om det er således, men jeg synes ikke, man skal se helt bort fra muligheden for, at det kan være tilfældet.
Jeg ved godt, at man henviser til en enkelt undersøgelse, men vi må altså tage hensyn til, at der foreligger meget, meget lidt dokumentation på området.
Der er en enkelt undersøgelse fra Sverige, og derfor mener jeg, at det stadig må indgå i debatten, at det ikke kan udelukkes, at det vil få konsekvenser for danske familiers muligheder for at adoptere.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-23:
Jeg synes, det er urimeligt, at man prøver at skræmme danske ansøgerfamilier med en trussel om, at hvis forslaget bliver gennemført, kan det betyde, at deres mulighed for at adoptere børn bliver forringet, når alle undersøgelser viser, at det ikke har nogen betydning.
Det synes jeg er urimeligt.
Jeg synes, det er skræmmepolitik, og jeg synes især, det er urimeligt, fordi Justitsministeriets svar og andre undersøgelser viser, at det ikke passer.
Jeg synes simpelt hen ikke, det er fair at sige det, men lad det nu ligge.
Så vil jeg gerne spørge om noget andet.
Kan hr. Per Ørum Jørgensen oplyse, hvor mange fra Det Konservative Folkeparti ud over fru Pia Christmas-Møller der vil støtte forslaget?
Jeg kan forstå, at der er andre end fru Pia Christmas-Møller, der godt kunne finde på at støtte et forslag om at tillade danske homoseksuelle familier at adoptere.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Til spørgsmålet om, hvor mange i den konservative folketingsgruppe som vil støtte dette beslutningsforslag, må hr. Kamal Qureshi trods alt tilgive mig.
Det forholder sig jo således, at ifølge grundloven er enhver forpligtet til at stemme efter sin overbevisning, og jeg har altså ikke været i gang med et stort krydsforhør af mine partikollegaer og mener derfor heller ikke, at det er mu ligt at svare på, hvor mange der eventuelt vil støtte dette beslutningsforslag.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Tak til hr. Per Ørum Jørgensen for talen.
Der foreligger en svensk undersøgelse med en klokkeklar konklusion, men den ønsker man åbenbart ikke at forholde sig til, fordi man af uransagelige årsager stadig frygter nogle forskellige ting.
Men det, jeg i virkeligheden vil spørge hr. Per Ørum Jørgensen om, er: Var det ikke noget for regeringspartierne, om ikke andet for Det Konservative Folkeparti, at afgive en fælles beretning med forslagsstillerne om, at der skal foretages en dansk undersøgelse?
Hvis man ikke er tilfreds med kvaliteten af den svenske undersøgelse, eller hvad ved jeg, så lad os dog få en dansk undersøgelse af, hvordan tingene forholder sig.
Det må da være noget for et seriøst parti som Det Konservative Folkeparti.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg er meget enig med spørgeren i, at Det Konservative Folkeparti er et seriøst parti.
Når det gælder undersøgelser, vil jeg sige, at den svenske undersøgelse dog drager nogle konklusioner, bl.a. at der kan opstå konflikter, som er relateret til forældrenes seksualitet, og det synes jeg egentlig er en vigtig pointe i denne debat.
Der findes af gode grunde overhovedet ingen undersøgelser af, hvordan det påvirker børn, at de er blevet adopteret af og skal leve deres liv i en homoseksuel familie, og det synes jeg egentlig også er meget relevant.
Grunden til det er, at donorlandene ikke vil sende børn til homoseksuelle familier, og det synes jeg er væsentligt.
Jeg mener ikke, at en undersøgelse, der er baseret på, hvordan børn, som ikke er adopterede, lever i homoseksuelle familier, er brugbar.
Der er en væsentlig forskel, og der er altså ikke foretaget undersøgelser, der viser noget om adoptivbørns vilkår i homoseksuelle familier.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Man kan jo ikke undersøge noget, der ikke er sket endnu, og derfor vil Det Konservative Folkepartis ordfører jo vinde enhver diskussion om et hvilket som helst tiltag, der bliver foreslået i det danske Folketing.
Alle nye forslag vil jo nærmest kunne modargumenteres med, at vi ikke kan vide, hvad der vil ske.
Hr. Per Ørum Jørgensen gentog, at der er tvivl om, hvordan børn, der bor hos homoseksuelle, har det, men i det stykke, som hr. Per Ørum Jørgensen har forelsket sig i, står der: Forskningen viser, at børn formår at håndtere sådanne konflikter.
Om de gør det beror på, hvordan relationen til forældrene er.
Børn, som vokser op i et kærlighedsfuldt miljø, hvor barnet står i centrum for forældrenes kærlighed og omsorg, har gode forudsætninger for at håndtere kriser og konflikter af denne slags.
Vil hr. Per Ørum Jørgensen bekræfte, at det er en korrekt udlægning af den svenske undersøgelse?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jamen jeg vil meget gerne bekræfte, at der opstår kriser og konflikter.
Det er jo faktisk det, der står i bemærkningerne, og det tror jeg egentlig alle er klar over vil blive konsekvensen, hvis forslaget gennemføres.
Jeg kan ikke læse det anderledes.
Så siger hr. Simon Emil Ammitzbøll, at man ikke kan undersøge noget, der ikke er sket.
Nej, det er rigtigt, men derfor er det har jo også noget, der minder om et eksperiment.
Vi aner intet, vi har ingen baggrundsviden om, hvordan hverdagen for adoptivbørn, som har fået en hård start på livet, ville forme sig, hvis de skulle leve i en homoseksuel familie.
Vi har ingen dokumentation, og jeg vil altså ikke være med til at spille hasard med børn, som er blandt de allersvageste, når vi reelt ikke ved, hvilke konsekvenser det vil få for dem.
Det må først og fremmest være barnets tarv, det drejer sig om.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Bare for at gribe fat i, at ordføreren sagde, at det er at spille hasard med børnenes trivsel at placere dem i en homoseksuel familie.
Mener hr. Per Ørum Jørgensen virkelig, at der er tale om hasard?
Mener hr. Per Ørum Jørgensen, at homoseksuelle ikke er gode forældre?
Mener ordføreren virkelig det?
Så bør det jo få konsekvenser.
Der må ændres i reglerne for, at to kvinder kan have et barn hos sig, der må ændres i reglerne for stedbørnsadoption, og der må ændres i reglerne om, at et homoseksuelt par kan få tilladelse til at være plejefamilie.
Der er en række regler, der bør rettes til, hvis hr. Per Ørum Jørgensen virkelig mener, at det er at spille hasard med børnenes trivsel at placere dem i en homoseksuel familie.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-23:
Det er jeg da meget glad for at høre fra fru Charlotte Dyremose, for der er ikke nogen tvivl om, at vi jo mener, at alle voksne, der ønsker at blive godkendt som adoptivforældre, skal igennem den samme proces som alle heteroseksuelle familier.
Derfor vil de selvfølgelig kun blive godkendt, hvis de bliver fundet egnede, altså hvis de er egnede til at varetage børns tarv.
Og det er selvfølgelig et bærende kriterium i alt det her, at vi jo ikke tillader nogen som helst voksne mennesker at blive godkendt som adoptivforældre, som vi ikke mener er egnede til at varetage barnets tarv.
Så derfor kan man sige, at det her jo handler om at finde nogle ansøgere blandt de voksne, som gerne vil være forældre, der er i stand til at kunne varetage børnenes tarv og på den måde give muligheder for de adoptivbørn, der er rundtomkring i verden på børnehjemmene, for at blive sendt til disse forældre.
Derfor vil det være sådan, at vi vil have hensynet til børnene lagt som frontlinje.
Jeg må sige, at jeg er ret sikker på, at de børn, der skulle blive mobbet i skolegården i Danmark, fordi deres forældre er homoseksuelle, vil foretrække det frem for at leve på et børnehjem i Colombia eller i Korea eller i Kina eller nogen af de andre steder, de her børn bliver adopteret fra.
Jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at de vil foretrække, at der er to voksne forældre, der forstår, hvordan det er at være anderledes, der forstår, hvordan det er at være udsat, fordi man lever på en anden måde.
Jeg tror ikke, at hr. Per Ørum Jørgensen behøver fortælle mig, hvordan det er at blive mobbet på grund af hudfarve.
Det tror jeg i al ydmyghed jeg måske har lidt bedre kendskab til end hr. Per Ørum Jørgensen.
Jeg tror, at vi til enhver tid vil foretrække, at børn kommer under trygge voksnes omsorg frem for at være på et børnehjem i udlandet.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Det vil sige, at jeg kun kan tolke det den vej rundt, at SF’s ordfører ikke er bekymret over, at et barn, som har haft en hård start på livet, som måske har en anden hudfarve, skal vokse op i et homoseksuelt miljø, hvor der er en risiko for, at det kan blive mobbet yderligere på grund af de her ting, der kan dog være forskellige opfattelser af, hvilke konsekvenser det har.
Jeg vil godt spørge hr. Kamal Qureshi: Hvor mange børn har homoseksuelle familier i Sverige, som vi jo gerne vil sammenligne os med, for mået at adoptere, siden man har gennemført den her lov?
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-23:
Det er da muligt, at det barn ikke vil blive udsat for mobning på grund af forældrenes seksuelle orientering, men verden er jo så grusom, at børnene nok skal finde noget andet at mobbe hinanden med.
Sådan er det jo.
Hvis vi skulle følge den logik, hr. Per Ørum Jørgensen giver udtryk for, så skulle man jo fratage mange forældre muligheden for at adoptere, hvis man mener, at deres udseende, deres væremåde, deres hobbyer, eller hvad det i øvrigt kan være, børn kan finde på at mobbe hinanden med, skulle være gældende for, om børnene bliver mobbet i skolegården.
Der er jo mange ting, børn mobber hinanden med: om de er rødhårede, går med briller, eller hvad det nu kan være.
Jeg tror, at både hr. Per Ørum Jørgensen og jeg vil kunne nævne nogle af de eksempler, som vi kender fra vores egen tid i skolegården.
Børn er jo sådan lidt barske over for hinanden.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg synes faktisk, det er urimeligt, at SF’s ordfører fortsat drager den konklusion, at det er et spørgsmål, om børnene skal være på et børnehjem eller i en homoseksuel familie.
Virkeligheden er jo, at der er 2 års ventetid, simpelt hen fordi der ikke er børn nok til de familier, der søger adoption.
Lissa Mathiasen (S), 2006-02-23:
Nu er forudsætningen jo selvfølgelig, at man giver mulighed for det, og når jeg vil anholde undersøgelsen, er det, fordi den faktisk er ret uaktuel set i forhold til det forslag, der ligger her.
Nu fik vi da heldigvis en accept af og et ja til, at vi alle sammen bygger på det grundlag, at det er barnets tarv, der er udgangspunktet.
Men den konservative ordfører siger, at svenskerne gør noget, der er imod barnets tarv, englænderne gør noget, der er imod barnets tarv, og hollænderne vil gøre noget, der er imod barnets tarv.
Er det ikke interessant, at vi er et land, hvor man siger nej fra konservativ side, selv om vi intet grundlag har for at sige nej, men alligevel rister de andre lande og siger, at de gør noget, der taler mod barnets tarv?
Er det ikke en lidt for flot konklusion fra den konservative ordførers side?
Man har ikke noget som helst belæg for det, der er ingen dokumentation, der er ingen, der har foretaget nogen undersøgelser af det, der bliver sagt fra konservativ side, så er det ikke lidt urimeligt at hæfte det op på Sveriges, Englands og Hollands beslutninger?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg betvivler sådan set ikke nogen politikeres motiver her i Folketinget, jeg tror faktisk, at man generelt er interesseret i barnets tarv.
Der kan måske være forskellige udgangspunkter for, hvad barnets tarv er, og hvordan man skal vurdere tingene, men jeg tror faktisk, at alle mine kolleger her i Folketinget som udgangspunkt tænker på barnets tarv.
Men jeg mener selv, at hvis valget står mellem at lade barnet vokse op i en homoseksuel familie eller en heteroseksuel familie, varetager man bedst barnets tarv ved at lade det ske i en heteroseksuel familie, så man undgår den mobning og de konflikter, der kan opstå, hvis det andet bliver tilfældet.
Når det gælder spørgsmålet om, hvor gammel undersøgelsen er, kender jeg ikke det eksakte årstal.
Men faktum er – og det tror jeg også fru Lissa Mathiasen kan bekræfte – at det stort set er umuligt for homoseksuelle par at få børn fra donorlandene, også fra de donorlande, der donerer børn til Danmark.
Det tror jeg fru Lissa Mathiasen kan bekræfte.
Lissa Mathiasen (S), 2006-02-23:
Det er egentlig lidt apropos det, der netop blev sagt af hr. Per Ørum Jørgensen.
Har nogen partier, forslagsstillerne eller andre, på noget tidspunkt sagt, at det ikke er barnets tarv, som er altafgørende?
Der er gentagne gange givet udtryk for, at det er afgørende for De Konservative, men er vi ikke enige om, at det er det, hele lovgivningen hviler på?
Derfor synes jeg, det er meget væsentligt at få bekræftet, at også fra konservativ side respekterer man det, vi alle sammen har som udgangspunkt for lovgivningen, nemlig at det er barnets tarv, der tæller.
Jeg kan forhåbentlig få et meget kontant og hurtigt svar, og uanset om det er ja eller nej, er det i hvert fald kort.
Det andet, jeg godt vil høre om, er om den undersøgelse, der blev henvist til.
Udenrigsministeriet skulle have fået det svar, at man ikke kunne levere svar og så fremdeles.
Jeg vil godt høre, hvornår den undersøgelse egentlig er foretaget, for det forekommer mig, at den blev lavet lige efter, at lovgivningen var vedtaget i Sverige, og det vil sige, at den faktisk er dybt forældet.
Kan det bekræftes, at undersøgelsen er så gammel?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Det var vist mere en kommentar end et spørgsmål, men jeg vil alligevel godt replicere, for jeg mener faktisk, at der er forskel, og jeg mener heller ikke, at sammenligningen med plejebørn er helt reel.
Vi taler om børn, som kommer fra en anden kultur, og som måske har en anden hudfarve eller skiller sig ud på en anden måde.
Vi ved, at der er 2 års ventetid, og at der er for få børn i forhold til det antal familier, der ønsker at adoptere, så valget står jo ikke mellem f.eks. et børnehjem og en homoseksuel familie.
Det, jeg forholder mig til, er barnets tarv og barnets mulighed for en god opvækst, og det er altså vigtigere for mig end den rettighedskamp, som føres af homoseksuelle.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Det er helt sort snak for mig.
Når vi taler om plejebørn, der bliver placeret i en homoseksuel familie, må vi altså også antage, at plejebørnene har haft hårde vilkår, men her har man ikke fra ministeriets side fundet nogen grund til at sige, at homoseksuelle ikke kan være plejeforældre – netop fordi det ville være ren og skær diskrimination af homoseksuelle.
Det er præcis det, hr. Per Ørum Jørgensen taler for fra talerstolen.
Hvis man virkelig mente, at det handlede om børnenes trivsel, ville der være stillet krav i adoptivreglerne om, hvordan familien skulle være struktureret, og forældrene skulle have været igennem nogle dybgående interview for at sikre, at børnene fik det godt, når de blev placeret i den familie.
Det var de kriterier, man skulle gå ud fra, og ikke noget i virkeligheden mere eller mindre ligegyldigt som folks seksualitet.
Det ville være et spørgsmål om barnets trivsel, og om den danske stat kunne sikre, at forældrene er kærlige, omsorgsfulde og har tid til deres børn.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg mener, som jeg også sagde i min ordførertale, at homoseksuelle godt kan være kærlige og gode forældre, men i denne situation er der tale om adoptivbørn – udsatte børn, der har haft en hård opvækst.
Vi ved, at det i sig selv er en vanskelig hurdle at overvinde, og vi ved også, at der vil opstå konflikter med mobning osv. som den næste hurdle.
De konflikter, der opstår på grund af forældrenes homoseksualitet, opstår ikke i heteroseksuelle familier.
Det giver sig selv, og derfor er der altså forskel.
Jeg synes, det er meget naturligt at kigge på Sverige i denne sammenhæng, for selv om det trods alt må blive en pejling, er det den bedst mulige pejling, vi har på området, og jeg vil godt lige citere fra bemærkningerne til beslutningsforslaget, hvor der står: »I den forbindelse har det typiske svar desværre været, at donorlande ikke ønsker at bortadoptere til homoseksuelle, men at Sveriges regler på den anden side ikke vil få konsekvenser for heteroseksuelles mulighed for adoption.«
Det viser jo, at donorlandene ikke vil være med til det, og derfor synes jeg faktisk, det er synd for en homoseksuel familie, hvis den skal igennem en masse undersøgelser for at komme i betragtning til at blive adoptivforældre, og det egentlig bare er at stikke de mennesker blår i øjnene, fordi de reelt ikke kan få et barn.
Derfor mener jeg ikke, der er behov for lovgivning.
Anne Baastrup (SF), 2006-02-23:
Jeg vil godt høre hr. Martin Henriksen, om han har set forsikrings- og pensionsoversigter over, hvilke komplikationer man kan lande i, hvis man vælger kompensationsordningerne, således som lovforslaget lægger op til, hvor det faktisk er meget, meget svært for den enkelte pensionskunde at finde ud af, hvordan ens situation kommer til at være i tilfælde af en skilsmisse.
For det er en meget kompliceret gennemgang i en konkret skilsmissesituation, man skal ud i, for at finde ud af, hvad ens pension bliver.
Per Clausen (EL), 2006-02-23:
Jeg vil bare stille et enkelt spørgsmål i forbindelse med debatten om transport af masseødelæggelsesvåben, hvor justitsministeren sagde, at det var godt og vigtigt og fornuftigt, at der også var mulighed for, at Danmark kunne deltage i transport af masseødelæggelsesvåben med henblik på deres destruktion.
Det er jeg sådan set helt enig med justitsministeren i, men det er, så vidt jeg kan se, ikke det, forslaget går ud på.
Forslaget går ud på, at man skal kunne transportere masseødelæggelsesvåben for de nationer, der har lov til at have dem, hvis det ikke strider mod de regler, der er, om spredning af masseødelæggelsesvåben.
Hvis justitsministeren ville reducere tilføjelsen til spørgsmålet om, at Danmark skulle kunne medvirke til destruktion af masseødelæggelsesvåben, herunder også transport af dem, så kan justitsministeren være fuldstændig sikker på, at Enhedslisten ville støtte det.
Lene Espersen (KF), 2006-02-23:
Det skal man have en sikkerhed for.
Hr. Per Clausen er selvfølgelig velkommen til under udvalgsbehandlingen at spørge mere dybtgående til, hvad der så ligger i den undtagelse fra forbudsbestemmelsen.
Per Clausen (EL), 2006-02-23:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Enhedslisten synes, at det er godt, at Danmark med det her lovforslag opfylder FN-konventionerne på området.
Det er klart, at det er godt.
Vi synes bare, regeringen var ude i et ærinde, som var betydelig bedre, da man fremsatte sit oprindelige forslag, nemlig at Danmark her skulle gå i spidsen og vise vores modvilje mod masseødelæggelsesvåben ved at sige, at dem vil vi generelt ikke transportere.
Det er det, jeg synes er forsvundet ud af forslaget efter høringen, og jeg har jo indimellem bebrejdet regering og ministre, at de lytter for lidt til høringssvar, men her synes jeg faktisk, at man har lyttet for meget.
Det kan måske også hænge lidt sammen med, hvem der er kommet med høringssvaret.
Jeg synes altså, at regeringen havde nogle langt bedre intentioner i sit oprindelige forslag.
Det er blevet reduceret skammeligt, og det er vi kede af i Enhedslisten.
Lene Espersen (KF), 2006-02-23:
Jamen det har jeg noteret mig, og jeg vil blot sige til hr. Per Clausen, at der gælder et forbud mod transport af masseødelæggelsesvåben, men altså med den undtagelse, at så længe det sker inden for rammerne af konventionerne, jeg nævnte f.eks. FN’s konvention om forbud mod kemiske våben, hvor man skal destruere de kemiske våben, synes jeg, at det er fornuftigt, at man lægger op til, at der er en undtagelse.
Jeg er da ked af, at hr. Per Clausen synes, at vi har været for lydhøre i høringsfasen.
Som sagt medvirker jeg gerne til under udvalgsbehandlingen, hvis Enhedslisten måtte have et ønske om det, at uddybe nærmere, hvad denne undtagelsesbestemmelse retter sig imod.