Ole Sohn (SF), 2006-02-21:
Når det er sagt, vil jeg også sige, at der er en række spørgsmål, som jeg synes, at vi er nødt til at tage fat på under udvalgsarbejdet også for at få en sådan mere stringent linje.
Hvis vi skal gennemføre en promillegrænse på 0,2 ved erhvervssejlads, så tror jeg, at vi gør klogt i også at tage en drøftelse med justitsministeren, om det er rimeligt at have en forskel til kørsel med lastbil, hvor der er en promillegrænse på 0,5.
Eller man kunne måske også fedte sig over det og sige, at når vi nu accepterer, at 0,5 er grænsen til lands, burde det måske også være grænsen til søs.
Jeg siger det bare for at problematisere det, så vi får nogle ensartede regler, som er enkle at kontrollere.
Jeg mener, at der skal være regler for sejlads i det hele taget.
Et af de spørgsmål, som jeg ikke ved om ministeren har overvejet, er, hvordan der kan føres kontrol.
De fleste af de skibe, vi henvender os til, sejler jo ikke op igennem Storebælt, men på Atlanten og Stillehavet, hvorimod mange af dem, der sejler op igennem Storebælt, jo er Panamaskibe eller russiske skibe eller lignende, og i internationalt farvand er de vel ikke omfattet af de danske alkoholregler.
Det er klart, at der ligger megen signalpolitik i at sige til de danske redere, at vi gerne ser, der bliver gennemført en alkoholpolitik.
Men omvendt mener jeg, at vi er nødt til at skelne mellem de personer, som fører skibene, og de personer, som har andre arbejdsopgaver.
Det er også nævnt af flere ordførere, at vi skal prøve at se på, hvordan vi kan passe det ind i lovgivningen, så vi får lavet et regelsæt, som indfører nogle alkoholregler til søs og samtidig er skruet sammen på en ordentlig måde.
Det sidste, jeg vil sige, er, at jeg tror, at i hvert fald mange af os er blevet kontaktet angående spørgsmålet om de frivillige redningsfolk.
Det er klart, at vi er nødt til at forholde os til, at nogle melder sig frivilligt til at påtage sig nogle funktioner, for det er jo lidt svært at lave en alkoholpolitik, som kan virke, hvis frivillige skal deltage i redningsaktioner.
Når man er om bord på skibet, er det nul eller 0,2 eller 0,5 promille alkohol, men kommer man fra land, kan man godt komme dinglende fra en frokost og gå direkte ud på havet.
Vi kan ikke have to forskellige regelsæt.
Det vil ikke være rimeligt, så derfor er vi nødt til at finde en løsning, der opfattes som fair, uanset om man er ansat om bord på et skib eller udøver redningstjeneste fra landbaseret udgangspunkt.
Jeg siger det bare, fordi jeg mener, det er vigtigt, at vi får skruet reglerne sammen på en sådan måde, at alle opfatter dem som reelle og fair.
Det er jeg helt med på, når der er tale om erhvervssejlads.
Men hvad er begrundelsen for, at det skal være lidt lempeligere, når man har erhvervskørsel, hvor man kører rundt på landevejene, hvor der dog trods alt er flere mennesker og flere børn, man kan komme i karambolage med, flere broer, man kan komme i karambolage med, end der er til søs?
Hvad er egentlig grunden til, at når der snakkes erhverv til søs, indfører vi en meget skrap regel, som kan være meget fornuftig, hvorimod vi lukker øjnene lidt for, hvad der sker til lands?
Eller er der en faktuel forskel?
Det er muligt, at der er en saglig begrundelse for, at man godt må drikke en ekstra øl eller to, når man kører lastbil, men ikke når man skal sejle et skib.