Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Det overordnede indtryk er efter vores opfattelse, at det her lovforslag enten ikke er særlig gennemarbejdet, eller i hvert fald ikke er særlig velargumenteret.
F.eks. har flere høringssvar påpeget det ulogiske i, at blankbåndsordningen ikke udvides til at omfatte optageudstyr, hardware, herunder lagringsmedier.
Kulturministeriet svarer så, at ønsket ikke kan imødekommes og henviser fromt til en kommende revision i 2005.
Men hvorfor har man så ikke skelet til nabolandene med erfaringer på området: Tyskland, Spanien, Italien, Belgien, Slovenien, Finland, Østrig, Ungarn, Tjekkiet, Rumænien, Island, Grækenland, Portugal, Polen?
Hvorfor har man ikke gået ind og set, hvordan det tyske erhvervslivs erfaringer med afgrænsning og med administrationen er?
Er der ikke bare ét sted, hvor man har formået at lave nogle afgrænsninger, som man kunne lære en lille smule af i Danmark?
Eller er det sådan, at ministeren følgagtigt har valgt at støtte industriens synspunkter uden at efterprøve, om der var andre muligheder? Et andet eksempel, som kunne antyde en voldsom berøringsangst, er problemerne i forbindelse med ophavsrettigheder.
En væsentlig del af piratkopieringen sker som bekendt fra tv, radio og internettet - fuldt lovligt, og uden at rettighedshaverne får en øre.
Det konstateres også fra ministerens side, men konstateringen bruges ikke til noget som helst.
Jeg er enig med SF's ordfører i, at der er positive elementer i det her forslag.
På nogle punkter gør man noget, men desværre er der også en række punkter, hvor det, man gør, eller det, man ikke gør, er forkert. For det første: nedsættelsen af blankbåndsafgiften; for det andet: friholdelsen af optage- og lagringsudstyr; for det tredje: at man tager et fast vederlag på dvd-skiver og ikke tager hensyn til kapaciteten; og for det fjerde: at man ignorerer rettighedshavernes problemer ved radio-, tv- og internetkopiering.
Enhedslistens principielle holdning og udgangspunktet for hele vores deltagelse i denne debat er, at kunstnerne skal sikres.
Nye og allerede etablerede kunstnere skal sikres et eksistensgrundlag for fortsat at kunne producere, og vækstlagene skal støttes for at komme i gang af hensyn til borgerne, af hensyn til dem, der gør brug af den kulturelle produktion.
Men når det er sagt, er det også klart, at der til stadighed er nye tekniske udfordringer, som man pinedød må forholde sig til.
Enhedslisten mener, at adgangen til brugen af bøger, kunst, film og musik skal være nem og smertefri, men det er da tankevækkende, at min søn f.eks. kan kriminaliseres, hvis han kopierer et edb-program, men han må gerne kopiere min cd med C.V. Jørgensen.
For os er det klart og tydeligt, at bag edb-programmerne står der stærke kapitalinteresser, der er i stand til at sætte sig igennem, åbenbart i modsætning til kunst- og kulturinstitutionerne.
Kunstnerne har spøgefuldt foreslået, at hvis der på hver udgivelse lægges et edb-program, så ville det løse problemet, for det ville sikre dem mod piratkopiering, for her gælder hundrede procents overholdelse af ophavsrettighederne.
Enhedslisten mener, at vi skal overtage den model, de efter oprindelig dansk inspiration har indført i Sverige.
Det, der er det gode ved den svenske model, er, at den i modsætning til den danske indeholder en fremtidssikring, ikke ved en revisionsbestemmelse, men ved at tilpasse sig den digitale udvikling.
Kombinerer man afgifterne på dvd efter svensk model og afgifterne på optage- og lagringsudstyr efter tysk model, så er jeg sikker på, at vi både vil være i stand til at sikre en ordentlig model, der kan fungere, og også yde ophavsretshaverne den kompensation, de fortjener for deres arbejde.