runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-01-30:
Forslaget er jo en genfremsættelse af L 14 fra forrige samling, hvor SF i udgangspunktet var positiv, forudsat at alt affald blev omfattet, herunder skibe.
Forslaget går ikke ind i eksisterende definitioner af affald og ændrer ej heller på den nuværende kontrol.
Det handler udelukkende om at opgradere dem, der reelt handler affald over grænserne, til at kunne håndtere det optimalt, hvorved det grå marked for lyssky affaldsturisme alt andet lige skulle kunne minimeres.
Der skal gives ministeren hjemmel til udstedelse af bekendtgørelse om det tekniske indhold.
I forbindelse med behandlingen i efteråret og senere har især skibsmæglerne været på banen, ikke mindst fordi Venstre under førstebehandlingen udviste interesse for det problem, som de danske skibsmæglere havde påpeget.
Hvis danske skibsmæglere ville blive omfattet af certifikationsordningen, ville danske mæglere ikke blive anvendt i forbindelse med handel af skibe til skrotning.
L 44 er derfor ændret på to væsentlige punkter, da skibsmæglerne er fritaget, hvis de kun er mæglere, det vil sige formidlere af kontakt mellem køber og sælger, og i stedet for handel over grænserne fremgår det nu, at det er handel over den danske grænse.
Da SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne sige, at vi vil stille en række kritiske spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Nicolai Wammen (S), 2002-01-30:
I den forbindelse vil jeg gerne spørge, hvilket indtryk det gør på ministeren, at Danmarks Naturfredningsforening har betegnet regeringens nedskæringer på naturforvaltningsområdet som værende absurde i deres omfang.
Helle Sjelle (KF), 2002-01-30:
At passe godt på vort miljø kræver omtanke.
Det kræver, at vores handlinger hver eneste dag belaster miljøet mindst muligt.
Selv om det offentlige i vid udstrækning sørger for en hensigtsmæssig håndtering af det affald, der produceres, er vi også opdraget til at tage omfattende hensyn i vores adfærd.
Men det hensyn og den omtanke, vi udviser, skal faktisk følges op i vores håndtering af affald over grænserne.
Miljø er som bekendt også grænseoverskridende, og vi kan ikke være bekendt at kalde os selv miljøbevidste, hvis vi blot eksporterer vort affald uden interesse for, hvordan det rent faktisk foregår.
Det forslag, vi har til behandling her i dag,
skal være med til at sikre, at de allerede gældende regler for transport og behandling af affald over landegrænser i højere grad bliver efterlevet. Men en væsentlig forudsætning for det er naturligvis, at aktørerne på markedet også kender til reglerne. Derfor synes vi Konservative, at det er en rigtig god idé, når regeringen nu vil indføre et certificeringssystem i forbindelse med handel af affald; et certificeringssystem, der ikke stiller yderligere krav til behandling af affaldet, men som gennem et uvildigt kontrolsystem er med til at sikre, at forhandlere ved noget om gældende regler og derfor har bedre forudsætninger for at overholde dem; og et certificeringssystem, der medfører, at man på baggrund af en certificering opnår en godkendelse til at kunne handle med affald over grænserne.
Vi mener, at vi har en forpligtelse til at være med til at sikre en lovlig transport af affald, og derfor synes vi også, at det her er et godt forslag.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-01-30:
Transport af affald over grænserne er blevet et område af stigende interesse både for dem, der producerer affaldet og for mæglerne.
Det er også et område, hvor det er vigtigt, at eksisterende nationale og internationale regler bliver overholdt.
Lovforslagets formål er at skabe sikkerhed for, at handel og transport med affald sker korrekt.
Lovforslaget skal derfor skabe det nødvendige retlige grundlag for, at kun mæglerne, der er opført på Miljøministeriets liste, må foretage opgaven for virksomheder, der producerer affald, der kan eksporteres.
Ordningen skal således ses som en hjælp til de affaldsproducerende virksomheder, der ikke selv ønsker eller har forudsætning for at varetage handel over grænserne.
Det er samtidig en aflastning af kommunernes tilsynsopgave med handel med affald over grænserne.
Specielt for mindre affaldsproducenter er det vigtigt, at man med fuld tryghed kan anvende en sagkyndig mægler, idet affaldsproducenternes ansvar jo også gælder, efter at affaldet har forladt virksomheden.
På affaldsmarkedet med meget varierende virksomhedsstruktur
må en ordning med certificering til ISO 14001 eller verificering i henhold til den europæiske EMAS-forordning eller inspektion fra DANAK være at foretrække frem for de traditionelle myndighedsgodkendelser med udstedelse af autorisationer.
Det er store krav, der stilles til aktørernes viden om regler, affaldstyper m.v., hvor mæglerne jo bl.a. skal skabe kontakt til behandlingsanlægget i udlandet; de skal sikre en korrekt håndtering af affaldet og sikre, at nationale og internationale myndighedskrav overholdes.
Endelig skal de sikre, at den nødvendige dokumentation bliver tilvejebragt. På baggrund af disse forhold finder Venstre det hensigtsmæssigt, at man i lovforslaget har valgt en indfaldsvinkel, hvor kravene til aktørerne kan imødekommes ved, at en uafhængig tredjepart gennem certificering, verificering eller ved inspektion konstaterer, at affaldsmæglerne m.v. besidder den nødvendige viden og har indarbejdet de korrekte procedurer for grænseoverskridende affaldshåndtering.
På Venstres vegne skal jeg anbefale forslaget til positiv behandling i Miljø- og Planlægningsudvalget, for vi er helt klart nødsaget til at sikre kvaliteten af import og eksport af affald, så vi kan forebygge miljøproblemer på dette område i fremtiden.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-30:
Jeg kan altså godt forstå, at når man mangler argumenter, tager man lidt flere ministerier med.
Så kan jeg sådan set kun være glad for, at det da kun er Energiministeriet, jeg skal svare for i dag, men jeg synes bare, at det er en urimelig måde at diskutere på, at miljøministeren også skal udtale sig på andre ministeriers vegne. Jeg troede, at når vi skulle diskutere miljøforhold, blev det Miljøministeriets budget, og jeg er altså nødt til at sige: Jeg vil ikke og kan ikke svare for, hvad det er, der har gjort, at energiministeren har prioriteret, som han har gjort.
Så jeg vil ikke give et bud på det.
Men jeg vil gerne sige, at det, der bliver det helt afgørende, når vi engang skal ud at forklare det her, er jo, om oppositionen har modet til det. Gå nu ud, brug weekenden, brug, hvad man har af muligheder for at fortælle folk, at de skal vide og forstå, at forskellen til den regering, der sidder der nu, ud over at den gennemfører det, den lover, er, at den ikke vil bruge penge f.eks. på bæredygtige frisører, som jeg sagde, husbyggeri af halm, mobilt fårehold på Bornholm, et stort center til eksklusivt økologisk tøj, eller hvad det måtte være - altså man kan selv finde alle eksemplerne i Den Grønne Jobpuljes rapport om Den Grønne Fond.
Det er da at være modig og stå ved sit valg at sige: Kan I da ikke forstå, at det har en højere prioritet.
Så tager vi diskussionen.
Så ser vi hvordan og hvorledes, hvem har sagt hvad, og hvem det bedst er i overensstemmelse med.
Lad det komme an på en prøve.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-30:
Det undrer mig da, at miljøministeren ikke i al den research, han tilsyneladende har foretaget, har kunnet finde et eneste citat fra en Venstreperson, der har sagt noget om nedskæring på miljøområdet.
Det kan jeg godt forstå, for der nemlig ikke nogen, der har sagt noget.
Man har puttet med det, man har lusket med det, man har ikke sagt, hvordan det reelt hang sammen.
Så er det rigtigt, at der i forhold til det gamle Miljø- og Energiministerium sker nedskæringer op til 1,5 mia. kr., og det berører alt sammen miljøinitiativer, og det er væsentligt at tage med, for det er vel det, der skete under valgkampen og før valget, vi tager udgangspunkt i, og ikke i de fiksfakserier, ministeren her optræder med.
Det, der selvfølgelig er utrolig interessant, er: Hvorfor kan ministeren ikke finde et eneste citat?
Ja, det kan han ikke, fordi der er ikke nogen, der har sagt det.
Man har gemt det.
Det her betyder jo mindre penge til lokalt miljø, mindre penge til vandløb, mindre penge til skove, færre penge til kemikalier, færre penge til at se på miljø og sundhed
, men en attendobling af nogle af de bevillinger, som ministeren ønsker sig til skovbruget, til bønderne.
Det er da interessant miljøpolitik, når Venstre sidder i miljøministerstolen.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-30:
Til hr. Torben Hansen er svaret ja.
Til hr. Nicolaj Wammen, som har spurgt om Danmarks Naturfredningsforening, vil jeg gerne sige, at selvfølgelig gør Danmarks Naturfredningsforenings udmeldinger indtryk på miljøministeren.
Jeg ved jo ikke, hvordan andre er, men jeg er sådan indrettet, at det gør altid indtryk på mig, når der er nogen, der tilkendegiver synspunkter på de ting, jeg foretager mig.
Men det betyder ikke nødvendigvis, at jeg så derefter vil løbe rundt og rette mig efter dem.
Jeg vil lade mig påvirke af dem, og jeg afgør så med mig selv, hvordan jeg synes, at jeg vil lade mig påvirke.
Om Dansk Industri og Øststøtten vil jeg kun sige, at vi har jo anbragt, som jeg sagde før, 668 mio. kr. på § 35, og når det står klart, hvordan de penge vil blive fordelt, vil jeg gerne vende tilbage med oplysninger om det. Til fru Pernille Blach Hansen, som kører rundt med 1,5 mia. kr. på miljøområdet: Det kan jo være trist, men lad os lige tage de tal, så vi har dem sat på plads.
På den gamle finanslov var der 4,7 mia. kr. afsat på miljø- og energiområdet.
Forskel 2,9 mia. kr.
De 2 mia. af de 2,9 mia. stammer fra, at der har været nogle ressortændringer.
Rest 900 mio. kr.
Af de 900 mio. står 668 mio. på § 35 på finansloven.
Rest ca. 232 mio. kr.
232 mio. kr. taler vi om.
De 109,9 mio. kr. er råd, nævn og puljer.
Så har vi taget den rød-grønne finanslov for 2001 og skåret væk.
Vi har ladet noget stå tilbage på sundhed og miljø, fordi det er noget, vi prioriterer meget højt, og sådan er det jo så, og så er der nogle småting stående tilbage.
Jeg kan i øvrigt ikke forstå, hvorfor fru Pernille Blach Hansen er så overrasket over, at der skal ske afskedigelser.
Jeg ved jo, at i den finanslov, som fru Pernille Blach Hansens parti i den gamle regering opererede med, skulle der afskediges 120 personer i Miljøministeriet.
Jeg siger kun, at det har været noget, man selv har gjort sig nogle overvejelser om.
Nicolai Wammen (S), 2002-01-30:
Nu kan jeg forstå på ministerens svar, at selv den meget markante og skarpe kritik fra Danmarks Naturfredningsforening og de tunge og saglige miljøargumenter, der er kommet derfra,
ikke gør noget synderligt indtryk.
Det er jo i sig selv stærkt bekymrende.
Men når nu miljøargumenterne tilsyneladende preller af på ministeren, ja, så vil jeg i stedet prøve at appellere til kræmmeren.
Jeg vil derfor spørge, om det i det mindste ikke gør indtryk på ministeren, at også dansk erhvervsliv har været ude med en hård kritik af regeringens planer.
Eksempelvis kan man i Miljøministeriets eget nyhedsbrev af 30. januar læse, at erhvervslivet ser ministerens forslag på Øststøtteområdet som »en rigtig dårlig forretning for Danmark«.
Jeg vil i den forbindelse spørge ministeren, om man har gjort sig nogle overvejelser om, hvor mange arbejdspladser det vil komme til at koste i Danmark, hvis man nedsætter miljøstøtten, og også om netop de arbejdspladser ikke er med til at sørge for, at vi kan finansiere det velfærdssamfund, som ministeren er så optaget af.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-30:
Hvorfor har vi ikke hørt under valgkampen, at Miljøministeriet skulle beskæres med 1,5 mia. kr.?
Så er det jo et gammelkendt klassisk kneb i debatter, når man ikke rigtigt har de gode argumenter, at forsøge at latterliggøre ud fra udvalgte eksempler.
Jeg spurgte ikke til halmhuse.
Jeg spurgte, om ministeren kunne give ét eneste citat fra en Venstremand eller -kvinde, som under valgkampen havde sagt, at miljøpolitikken skulle beskæres med 1,5 mia. kr., 1 mia. kr. kunne såmænd også gøre det, bare vi kunne få ét eneste citat.
Så vil jeg gerne have ministeren til at forholde sig til det, ministerens egne ansatte siger i avisen i dag, nemlig at
væsentlig lavere aktivitet, uden at det også kommer til at gå ud over miljøpolitikken
Det er det, jeg beder miljøministeren om at forholde sig til.
Så store nedskæringer med så mange, der skal fyres, så mange stillinger, der bliver nedlagt, vil selvfølgelig få en konsekvens for miljøpolitikken, og det synes jeg ministeren i det mindste kunne anerkende og tone rent flag.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-30:
Nu synes jeg, vi skal prøve at holde fast i, hvad spørgsmålet sådan set præcist går ud på, nemlig om vi ikke synes, at miljøpolitik er velfærd.
Lad os prøve at kigge på, hvad vi giver penge til igennem Den Grønne Jobpulje og Den Grønne Fond.
Det, man skal huske, når man skal ud engang og forklare den danske befolkning, hvorfor denne regering kan finde på at tage penge fra råd, nævn og puljer og give dem til sygehusene, til de ældre og til børneområdet, er at sige, hvor man tog dem fra.
Det, man skal gå ud og sige, er: Vi finder, det er mere vigtigt at give 750.000 kr. til et center, der sælger eksklusivt økologisk tøj end at bruge dem på hofteoperationer.
Det er da en kamp, man skal tage, at sige: Man må kunne forstå, at det sætter vi mere pris på. Jeg stiller gerne straks op, så hvis nogen vil i debat, venter jeg.
Jeg skal komme med det samme.
Jeg synes, det er en god debat at få.
Af andre eksempler kan nævnes halmhuse.
Eller hvad med et mobilt fårehold på Bornholm?
Jeg siger kun, at det er alt sammen i orden, at man bruger penge til projekter, men så skal man dog stå ved det og sige, at det synes man er mere rigtigt at bruge penge til end at bruge dem på det, som jeg har sagt.
Vi bruger dem til at nedbringe ventelisterne, til de ældre, til børnefamilierne.
Det, jeg hele tiden siger, er, at det er det, som har gjort, at jeg har været inde og kigge på Den Grønne Fond og Den Grønne Jobpulje og har sagt: Jamen det er nogle projekter, hvor jeg meget værdsætter, at de mennesker, der har beskæftiget sig med dem, har gjort en stor indsats, men en minister må jo som en del af et hold prioritere. Er det mere vigtigt at give til de her ting, som jeg lige nævnte, eller skal man kunne se sig selv i øjnene bagefter og sige: Jeg vil hellere bruge pengene på de ældre, på at nedbringe ventelisterne, på børnefamilierne? Jeg har ikke været i tvivl, når jeg skulle foretage en prioritering og give mit bidrag.
Derfor har vi nedlagt råd, nævn og puljer for 109,9 mio. kr. i Miljøministeriet.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-30:
Så vil jeg gerne have miljøministeren til meget konkret at svare på: Er miljøpolitik ikke velfærd i regeringens tankegang?
Handler miljøpolitikken ikke om velfærd for kommende generationer?
Det giver en ringere naturbeskyttelse, det giver et ringere miljø.
Derfor vil jeg gerne spørge en gang til: Hvordan harmonerer det, miljøministeren nu har fremlagt i går, og som ministeren tilsyneladende er stolt over, med det, miljøministeren sagde under valgkampen?
Kan vi få ét eneste citat fra Venstres miljøordfører eller andre Venstrefolk - vi er såmænd ikke så kræsne - der under valgkampen har sagt, at der vil ske store besparelser på miljøområdet.
Bare ét.
Det vil være en stor hjælp.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-01-30:
Vi fra Dansk Folkeparti så også gerne, at vi kunne være med til at stoppe den voksende affaldsmængde, bl.a. ved en bedre genbrugsordning, for miljøets skyld.
Det er vigtigt, at man har et godt system, så man kan genbruge så meget af affaldet som muligt og gerne i samarbejde med andre lande.
Men det er også vigtigt, at det ikke er et alt for bureaukratisk system.
Vi er meget positive over for lovforslag nr. L 44, fordi det er vigtigt, at der bliver gjort op med de uheldige elementer, der har været på affaldsmarkedet, så vi får nogle bedre og mere ordnede forhold i affaldsbranchen.
Jeg er overbevist om, at der er mange, der hilser sådan en ordning med certificering velkommen, fordi det er let for et firma at overskue, hvem der kan og vil håndtere deres affald på den korrekte måde, også så et firma kan beholde sin grønne profil.
Som sagt er vi positive over for forslaget.
Naser Khader (RV), 2002-01-30:
»Hvad skal der ske med de resterende 5,9 mio. kr., når nedlæggelsen af Videnscenter for Ligestilling ifølge ministeren skaber en nettobesparelse på 4,1 mio. kr.?«
Skriftlig begrundelse
Der er på finansloven afsat 10 mio. kr. til Videnscenter for Ligestilling.
Ministeren pointerer, at Videnscenter for Ligestilling primært nedlægges af økonomiske årsager, og at »besparelsen ikke sigter på at ramme ligestillingsarbejdet, men derimod på at bruge ressourcerne bedre«.
Der foreligger derfor ingen saglig begrundelse for, at ressourcerne ikke allerede bruges optimalt.
Videnscenter for Ligestilling har desuden haft en betydelig indtægt på 11 mio. kr. i det forgangne år.
Kristen Touborg (SF), 2002-01-30:
Der er meget, der tyder på, at der foregår dyremishandling jævnlig, og jeg vil altså gerne efterlyse, hvad regeringen har af initiativer til at løse det problem.
Naser Khader (RV), 2002-01-30:
Mener ministeren, at man får større bredde, ved at diskussionerne om ligestilling kommer tættere på ministeren?
Flemming Hansen (KF), 2002-01-30:
Det er tæt på, at det nu er ved at blive humoristisk.
Hr. Jacob Buksti siger: Bare man ikke træffer beslutninger, så sker der ingenting.
Jeg har nu altså ikke hørt, at denne regering er blevet beskyldt for, at den ikke træffer beslutninger.
Jeg synes rent faktisk, at den træffer temmelig mange dygtige beslutninger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jeg husker meget ret, og det er jo også derfor, jeg er noget bekymret for DSB's brev, for svage sjæle kunne jo komme med det forslag, som den nuværende regering faktisk netop er kommet med.
Det, der bare er interessant, er, at dengang den nuværende regering var i opposition, havde man ingen som helst problemer med at bruge den.
Jeg har fuldstændig den samme oplevelse som den nuværende trafikminister.
Det er jo det, der gør det spændende.
Bare man ikke træffer nogen beslutning, så får man aldrig ballade, men lige så snart man gør, er der altid flere, der ville have haft, at pengene skulle have været brugt andre steder end der, hvor de bruges.
Det, jeg siger, er, at her går de bare ned i det store sorte hul, og så er de væk.
Det var hverken det, som den tidligere opposition gik ud fra, eller det, som DSB mente.
Det var nemlig, at den skulle bruges til at styrke jernbanetrafikken.
Det er det, der er mit ærinde, og det ser
jeg frem til vi kommer til at diskutere her om en uges tid.
Flemming Hansen (KF), 2002-01-30:
Jeg tror, hr. Buksti vil erindre fra sin tid som trafikminister, at det er dejligt at komme over i Folketinget, men at man desværre kommer det for lidt.
Og jeg vil så også korrigere hr. Jacob Buksti.
Man siger, vi tager en milliard.
I den finanslov, vi taler om her,
er der altså tale om 500 mio. kr. nøjagtig efter den recept, som DSB selv har foreslået, endda i et brev til hr. Jacob Buksti den 21. september, hvis jeg husker ret.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Det kan ministeren være helt tryg ved at vi nok skal vende tilbage til.
Når jeg interesserer mig lidt for denne sag, er det jo, som ministeren også er inde på, fordi det jo er en sag, der var oppe under den tidligere regering, da jeg havde fornøjelsen af at være minister.
Da var der også folk, ledende folk, som nu sidder i regeringen, ikke trafikministeren, men f.eks. skatteministeren og kulturministeren, som var fremme med meget vidtgående forslag om, hvordan og hvorledes denne her milliard kunne bruges til, at vi byggede dobbeltspor på Lejre-Vipperød, det var kulturministerens forslag, eller at vi lavede en opgradering af Sydbanen, det var skatteministerens forslag.
Da var man langt inde i, hvordan man skulle bruge DSB's milliard.
Nu kan jeg bare konstatere, at man har taget milliarden og puttet den direkte ned i statskassen, uden at der er kommet mere jernbane for pengene.
Det er sådan set i modstrid med, hvad disse folk sagde, før de blev ministre.
Flemming Hansen (KF), 2002-01-30:
Jeg vil understrege, at de spørgsmål, vi har her, og de svar, jeg har givet, intet har med hverken Arriva, med udlicitering eller med motorvejsinvestering at gøre.
De motorveje, vi har talt om at bygge i det vestjyske i stedet for motortrafikveje, er ganske almindelig sund fornuft.
Man kan for et meget, meget beskedent beløb som 500 mio. kr. få en langt, langt, langt sikrere trafik og en langt mere fornuftig trafikafvikling, som gavner et utroligt vækstområde.
At blande det ind i DSB-sagen finder jeg højst mærkværdigt, og det har intet med den sag at gøre.
Arrivaudliciteringen, som vi har skrevet under i dag, har heller ikke spor med denne overskudsfordeling at gøre.
Jeg vil foreslå hr. Jacob Buksti, og jeg forstod også, hr. Jacob Buksti var lidt enig i det, at vi tager den debat, når vi den 7. februar har en dobbeltdebat om DSB, om jernbanerne i Danmark.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jamen det er jeg sådan set ikke overrasket over.
Det er også derfor, vi har stillet den forespørgsel, for det giver os andre muligheder end spørgetiden her.
Det, som bare er pointen her, er, om ikke ministeren kan forstå, at det virker en lille smule provokerende, at i en situation, hvor man først har måttet give licitationen på de midt- og vestjyske baner til Arriva, samtidig med at regeringen har besluttet, at der skal laves flere motorveje, end det er aftalt, at man da går ud og bruger DSB som en pengemaskine til at finansiere skattelettelser og andre ting, som regeringen har forpligtet sig til, samtidig med at DSB, som ministeren siger, som man plejer, sætter priserne op.
Man kunne jo fra regeringens side tage en forhandling med DSB og bede DSB om at sætte priserne ned, så man faktisk fik flere tog, mere togtrafik og en bedre jernbanetrafik for pengene.
Flemming Hansen (KF), 2002-01-30:
Regeringen kommer med en samlet investeringsplan i løbet af et overskueligt tidsrum.
Selve diskussionen om DSB og banen vil jeg forbeholde mig ret til at komme tilbage til, når vi har en dobbelt forespørgsel om DSB's situation, om jernbanedriftens fremtid i Danmark.
Det har vi allerede om en uge, den 7. februar, og jeg vil finde det passende, at det indgår i den debat, vi har der.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jeg tror ikke, at det kan være trafikministeren ubekendt, at det tilsagn eller løfte, eller hvad man nu skal kalde det, der kom fra DSB's ledelse om, at de sådan generøst ville give samfundet en milliard mere, end man havde regnet med man skulle have, var ledsaget af et ønske om, at pengene skulle bruges til investeringer ikke mindst i skinnenettet i Danmark ud fra den betragtning, at skinnenettet er så nedslidt, at DSB udsættes for forsinkelser.
Så derfor var det sådan, at de gav et tilsagn om en milliard, men det var sådan, at milliarden skulle bruges til investeringer i jernbanen.
Det ser jeg ikke er heri.
Det er jo muligt, at jeg har misforstået noget, men som jeg har forstået både den brevveksling, der har været mellem trafikministeren og DSB's bestyrelsesformand, og som jeg læser regeringens finanslovforslag, så overføres der altså 500 mio. kr. fra DSB til statskassen i år.
Det, der stod på den tidligere regerings finanslovforslag, var 390 mio. kr.
Efter min regnebog er der altså en forskel på, at man tager 110 mio. kr. mere, end den tidligere regering ville have gjort, samtidig med at man ikke bruger pengene til de investeringer, som vi ville have gjort.
Derfor må jeg sige: Det er et interessant signal i en situation, hvor man annoncerer, at der skal være flere motorveje, og hvor DSB i øvrigt er inde i en stigende konkurrence, at man da vælger at bruge DSB som en pengemaskine.
Mit spørgsmål skal bare være, om det, at man også i fremtiden tager de her penge, betyder, at man er villig til, når vi skal finansiere nye jernbaneinvesteringer, så også at finansiere dem af den milliard, som man allerede har puttet i statskassen, eller skal de finansieres en gang til?
Kristen Touborg (SF), 2002-01-30:
»Vil ministeren arbejde for, at slagtedyr produceret i Danmark også slagtes i Danmark?«