Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Regeringen har fremlagt sit finanslovforslag, som regeringen jo selvfølgelig skal.
Det har regeringen gjort ved udgangen af august måned, og vi har altså haft lidt tid til at kigge på det.
Vi har også i forbindelse med arbejdet i Finansudvalget haft lejlighed til at få en gennemgang af det, hvor minister for minister er kommet og har redegjort lidt for sit område, og det har alt sammen været vældig nyttigt og har givet os et bedre overblik over, hvad finanslovens mange tusinde sider egentlig indeholder.
Den umiddelbare konklusion af den gennemgang er for os at se, at det er en meget forventelig finanslov.
Finanslovforslaget har fået mange forskellige karakteristikker, men det, man vel kan sige som det altafgørende, er, at det er en meget forventelig finanslov.
Sagen er jo, at regeringen med finanslovforslaget åbenbart gerne vil videreføre udmøntningen af sine valgløfter, og der er jo egentlig ikke noget at sige til, at regeringspartierne gerne vil det.
Det næste, man kan sige, er, at der i finanslovforslaget er indarbejdet de forlig og aftaler, som regeringen har indgået med forskellige partier, specielt Dansk Folkeparti.
Det er lige fra forsvarsforlig, strukturreform, aftaler med kommuner og regioner og senest selvfølgelig umiddelbart før sommerpausen velfærdsforliget og konsekvenserne af det.
Også den efterfølgende udmøntning af globaliseringsaftalen er en del af finanslovforslaget, og sådan må det jo også være.
Så siger nogle, der har set forslaget: Har vi ikke set alt det før?
Er det ikke bare en lidt kedelig finanslov?
Til det er der at sige, at det kan godt være, vi har arbejdet med de ting tidligere, men mange af de ting, vi skal arbejde med her i efteråret og føre ud i livet, er jo ikke noget, som borgerne har mærket nogen som helst konsekvenser af.
De kommer først i forbindelse med de aftaler, der i givet fald måtte blive indgået om finansloven, og derfor er det et meget, meget spændende arbejde, der skal finde sted her i efteråret med alle de ting.
Derfor ser vi også meget frem til de forhandlinger, der bliver om finanslovforslaget, og vi går ind i arbejdet fulde af fortrøstning, idet vi selvfølgelig regner med, at der igen i år bliver indgået en finanslovaftale, som Dansk Folkeparti kan være med i.
Et andet hovedemne, jeg lige vil komme ind på, er noget, der ligger lidt uden for finanslovforslaget, men som ikke desto mindre er kommet frem til debat nogenlunde samtidig med finanslovforslaget.
Det er regeringens bebudede serviceeftersyn af den offentlige sektor.
Det har vi også reageret på, i den forstand at vi har sagt, at vi ikke vil finde os i, at de ældre ikke bliver behandlet med værdighed og respekt overalt i vort land.
Derfor har vi også valgt at tage det bebudede serviceeftersyn af den offentlige sektor meget positivt, forstået på den måde at vi bestemt mener, at der er behov for, at man kritisk gennemgår, hvordan den offentlige service er: hvordan den virker, hvor vi får nok ud af pengene, og hvor vi kan få mere ud af pengene til gavn for de mennesker, der skal nyde godt af den offentlige service.
Det er et arbejde, som vi har forstået skal løbe ganske længe, helt frem til næste sommer, og det betyder jo, at arbejdet godt nok går i gang, men at der ikke bliver noget med at reagere her og nu over for nogle af de helt åbenlyse mangler, der kan ses i den offentlige service.
Derfor finder vi – og det er derfor, det har relation til finanslovdebatten – at der må tages hånd om nogle af de ting, som vi allerede nu kan se mangler i den offentlige service, i forbindelse med finanslovbehandlingen.
Vi synes simpelt hen, at der i forbindelse med finanslovforhandlingerne skal kigges meget kritisk på, hvor den offentlige service ikke fungerer tilstrækkelig godt, og få gjort noget ved det, og jeg vil gerne nævne nogle helt konkrete områder, som det for Dansk Folkeparti er vigtigt at sætte fokus på i forhandlingerne og få skabt bedre forhold på.
Som jeg netop var inde på, er der i ældreplejen forhold, som er uacceptable.
Der er steder, hvor tingene ikke fungerer, som de skal, og det skyldes mange steder en kombination af dels for dårlig styring og for dårlig ledelse, dels at der er for få ressourcer.
Der er behov for at gribe ind over for begge dele.
Det kan godt være, at styringen er et kommunalt ansvar, men det kan også godt være, vi skal kigge på, hvordan vi kan sikre, at styringen er tilstrækkelig god.
Ressourcerne er derimod noget, vi rent umiddelbart kan kigge på i forbindelse med finansloven.
Regeringen har i sit finanslovforslag afsat nogle penge til ældreområdet, og det er klart, at vi skal diskutere, hvordan de kan blive bragt rigtigt i spil til gavn for de ældre.
Men vi ser gerne, at der bliver lagt flere penge oveni, som kan bruges til en bedre ældrepleje.
Det er den ene del af diskussionen om de ældre.
Den anden del er de ældres egen økonomi.
Vi har også megen fokus på den ældreydelse, som jo har været diskuteret meget de seneste år.
Det er jo ikke nogen herregård at give ældre mennesker, der mangler penge, men det er et lille, beskedent bidrag til at få tingene til at hænge lidt bedre sammen i hverdagen.
Vi er gået efter at få ældreydelsen forhøjet fra år til år, så den bliver mere og mere værd for de par hundredtusinde ældre, der modtager ydelsen, men vi er også helt på det rene med, at ældrechecken kan gøres bedre, at den kan blive forbedret, og derfor vil vi også gerne i finanslovforhandlingerne finde penge til en forbedret ældrecheck.
Vi skal huske, at der stadig væk er mange ældre mennesker, som faktisk ikke har særlig mange penge at gøre godt med, og for hvem det er et spørgsmål om, hvorvidt der er penge til at købe en julegave til børn og børnebørn, og vi kan godt gøre det bedre for dem.
Når vi taler om de ældre, er der også et specielt hensyn, som er relateret lidt til sundhedsområdet, og det handler om de ældre medicinske patienter.
Vi har meget bevidst fokuseret på, at der skal behandles flere mennesker i vores sundhedssektor, at sygehusene simpelt hen skal kunne behandle flere mennesker, og at flere syge skal kunne blive behandlet hurtigere.
Vi ved også godt, at der skal tages et særligt hensyn til de ældre medicinske patienter, og derfor har vi på de finanslove, der har været gældende til og med i år, fået afsat nogle særlige midler, der skal gøre gavn her.
Det er penge, der ikke er med på forslaget for næste år, men vi har stadig fokus på, at der skal være bedre forhold for de ældre medicinske patienter, og derfor mener vi også, at finanslovforhandlingerne skal bruges til at finde penge til næste år, der kan give et løft, så vi stadig kan gøre mere for de ældre medicinske patienter.
Når det så gælder sundhedsområdet mere generelt, er der flere håndtag inden for sundhedssektoren, vi bliver nødt til at dreje på.
Vi har regionsaftalen fra i sommer, som giver regionerne mulighed for nu at komme i gang med at drive sygehusene.
I de meldinger, der er kommet fra Regionsforeningen, har der været rimelig tilfredshed med den aftale, der blev indgået i sommer, fordi man kan fortsætte på det høje aktivitetsniveau, man er nået op på i år, og det er også nødvendigt, for som jeg nævnte før, skal vi behandle de syge hurtigt og godt – dels af hensyn til det enkelte menneske, der bliver sygt, men selvfølgelig også af hensyn til, at det er den rigtige måde at skrue tingene sammen på.
Hvorfor lade syge mennesker gå i lang tid med sygdommene, uden at vi sætter ind og hjælper de mennesker til hurtigt at blive raske?
Der er nogle specifikke ting, vi bliver nødt til at se på i finanslovforhandlingerne, og her vil jeg nævne kræftområdet som et helt særligt område.
I juni 2005 indgik vi en aftale om kræftbehandling her i landet, og det gjorde vi med udgangspunkt i, at vi syntes, behandlingen simpelt hen var for dårlig.
Folk blev behandlet for sent, og der blev ikke sat ind på den rigtige måde.
Når vi sammenlignede Danmark med andre lande, var vores kræftramte mere udsatte end i mange andre lande, og derfor udmøntede vi kræfthandlingsplan II i nogle penge, der gjorde, at man kunne give kræftområdet et løft i 2006.
På mange måder er det løft bygget ind i regionsaftalen, så det kan videreføres, når regionerne nu skal drive sygehusene.
Men der er også andre områder, hvor vi helt specifikt har ydet et ekstra bidrag til en forstærket indsats på kræftområdet, som vi bliver nødt til at fortsætte med og gerne vil løfte i 2007, så vi er sikre på, at de kræftramte her i Danmark ikke på nogen måde har en ringere chance for at komme positivt igennem sygdomsforløbet end i andre lande.
Vi skal fortsat forbedre os på alle områder, når det drejer sig om at behandle kræftramte.
De psykiatriske patienter er jo et helt kapitel for sig, i den forstand at de ofte er blevet diskuteret i forbindelse med satspuljen.
Der er indgået flerårige aftaler, og vi ved godt, at også her skal der findes holdbare løsninger for de kommende år, så vores psykiatriske patienter får den håndsrækning fra samfundet, som de har en helt berettiget forventning om.
På sundhedsområdet er der også initiativer angående forebyggelse.
Vi har grebet forebyggelse an på mange måder, bl.a. ligger det jo i kommunalreformen, at kommunerne nu får et større ansvar for at udføre forebyggelsesarbejde, simpelt hen for at undgå, at folk bliver indlagt på sygehuset, fordi der kan sættes ind med nogle tiltag forinden.
Vi har understøttet det arbejde med nogle statslige midler, bl.a. til oprettelse af sundhedscentre rundtomkring.
Men det er jo et arbejde, der stadig er i sin vorden, det er et arbejde, der stadig skal pågå, og derfor vil vi selvfølgelig også have fokus på, hvordan vi fortsat kan understøtte forebyggelsesarbejdet.
Vi har også gennemført noget i virkeligheden banalt, men også vigtigt, nemlig influenzavaccination til vore ældre medborgere.
Risikoen for at blive indlagt på sygehuset, fordi man får influenza, kan være ret så alvorlig for et ældre menneske, der er svækket, og med en lille, beskeden indsats i form af et tilbud om gratis influenzavaccination, som mange gudskelov har taget imod, kan vi forebygge, både til gavn for samfundsøkonomien – det er jo banalt, for selvfølgelig er det tilfældet – og i særdeleshed, og det er jo det vigtige her, til gavn for de ældre mennesker, som har en større chance for at komme igennem en vinter, hvor der ellers kunne blive meget, meget store problemer for dem.
Forebyggelse er jo mange ting, og vi skal udføre forebyggelse ud fra forskellige indgangsvinkler og med de ressourcer, der skal til på de forskellige områder.
Det sidste, jeg vil nævne angående sundhedsområdet, er et langt, sejt træk, som vi bliver nødt til at forholde os til.
Det er
angående de ansatte i sundhedssektoren og socialsektoren, og det handler om, hvordan vi sikrer, at der i alle dele af landet kan tiltrækkes det personale, der er brug for.
Vi ved godt, at med et arbejdsmarked, hvor der er stadig større kamp om arbejdskraftressourcerne, er noget af det vigtigste at sikre, at der f.eks. i vores plejesektor er veluddannet personale, som kan hjælpe de ældre.
Det gælder i alle dele af landet, men allerede nu er der yderområder, der vil få problemer med at tiltrække kvalificeret personale.
Det er noget, vi bliver nødt til at gøre noget ved, bl.a. med det lange, seje træk med et servicetjek af hele den offentlige sektor, men det ville jo også være vældig godt, hvis vi allerede nu kunne tage nogle initiativer, der kunne forbedre mulighederne for at få f.eks. det plejepersonale, der er nødvendigt i ældresektoren.
De to helt afgørende hovedområder for os i forbindelse med forhandlingerne om næste års finanslov er altså ældreområdet og sundhedsområdet.
Det er områder, vi vil prioritere meget kraftigt, men vi vil selvfølgelig også bringe andre områder ind i billedet.
Bl.a. mener vi, at der til stadighed skal gøres noget for at få grænsehandelen ned ved målrettede afgiftsnedsættelser, der kan få folk overbevist om, at det er lige så fornuftigt at købe deres varer i Danmark som i Tyskland eksempelvis.
Det skal der fortsat gøres noget ved.
Med hensyn til politi- og terrorsituationen skal vi jo diskutere udmøntningen af en politireform i forbindelse med efterårets forhandlinger.
Men ud over det skal vi også tage stilling til, hvad det er for en terrortrussel, vi står over for.
De seneste dages diskussion har igen givet os anledning til at indskærpe, at vi har altså en løbende opgave, når det gælder om at finde af, om vi har de rigtige redskaber til at forebygge terrortrusler.
Med hensyn til overvågningsindsats koster det nogle penge at gøre nogle forskellige ting, og det er jo også i finanslovforhandlingerne, det skal diskuteres, om der skal flere ressourcer til her.
Der er nogle hængepartier på jernbanerne og på fødevareområdet, som det er vigtigt for os at få afklaret.
Der arbejdes på forskellige bidrag, der kan give os et bedre overblik over, hvad der i givet fald præcis mangler af ressourcer, og det er klart, at inden finanslovforhandlingerne er tilendebragt, skal der også være taget stilling til de to meget væsentlige spørgsmål.
Set i lyset af satspuljen skal vi diskutere vores indsats over for de udsatte grupper.
Vi tror, det er nødvendigt, at man ud over satspuljemidlerne giver nogle penge til de udsatte grupper, fordi vi hele tiden skal huske, at satspuljemidlerne er penge, man kradser ind fra overførselsindkomstmodtagerne og deler ud igen.
Derfor er det vigtigt, at vi også med finansloven, som vi alle sammen bidrager til, giver et ekstra bidrag til de mest udsatte grupper i vores samfund.
Vi ser frem til forhandlingerne og håber at få stor indflydelse ud fra disse grundtanker, og vi ser frem til, at der igen må blive lavet en finanslovaftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti og muligvis flere partier – hvem ved?