runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-10:
Tænk, hvis alle unge kunne komme ind lige på deres drømmestudium, når de ønskede det, og at de unges ønsker ganske enkelt spredte sig som en vifte, så vi stadig væk havde læger, sygeplejersker, jordemødre, biologer, psykologer, arkitekter, dyrlæger, pædagoger osv. osv.
Men sådan er virkeligheden jo ikke.
Der er adgangsbegrænsninger.
Adgangsbegrænsninger er også en følsom sag: Hvem skal lukkes ind, hvordan, hvorfor og hvornår?
Det er begrænsninger, der også medfører en risiko for, at nogle superegnede ansøgere afvises ved døren.
Vi vil ikke forsvare at etablere et optagelsessystem, der risikerer at afvise flere egnede ansøgere, fordi vi kun vil måle egnethed i faglig opkvalificering og karakterer.
Regeringen vil nu øge gennemskueligheden i optagelsessystemet ved at indføre fire kvoter og ved at indføre det håndgribelige, nemlig flere eksamener og faglige opkvalificeringer.
Men det fokus skal ikke være på bekostning af den alsidighed i erfaring og livsanskuelser, som det eksisterende kvote 2-system sikrer på vore uddannelser.
Regeringen skriver i sin handlingsplan for bedre uddannelser, at man ønsker større fleksibilitet i uddannelsessystemet, og at kompetencer bl.a. skal kunne opnås på forskellige måder, når vi taler om de forskellige typer af uddannelser.
Jeg citerer fra det hæfte: »Fokus skal i højere grad lægges på »det man kan« frem for »det man har« i form af eksamensbeviser.«
Det er jo netop den filosofi, der ligger bag det eksisterende kvote 2-system, og jeg mener ikke, vi skal lukke af for, at processen frem mod at påbegynde et uddannelsesforløb også bør vægtes, og ikke kun de målelige resultater.
Det er klart, at det er et problem, hvis det er således, og det skal naturligvis håndteres og løses, men der er forskellige muligheder for at løse de udfordringer, der er i det nugældende system.
Man behøver ikke at løse alt ved helt at fjerne muligheden for at samle point gennem erhvervserfaring, studium eller højskoleophold.
Man kunne jo også vælge at sætte fokus på en forbedret vejledningsindsats, der dermed kunne tage hånd om nogle af de udfordringer, der er.
Er det eksisterende system ikke ideelt?
Nej, og derfor er vi jo også åbne over for at diskutere nogle muligheder for, at vi kan løse de udfordringer, der er.
Men for Kristendemokraterne er det helt centralt, at der tages højde for alternative kvalifikationer til karaktergennemsnit ud over studentereksamen og supplerende fag ved vurdering af en ansøger.
Der er mange muligheder, og vi skal også turde bruge de muligheder, der er, og de kvalifikationer, man kan få på anden vis end bare karakterer i gymnasiet eller suppleringskurser.
Vi er interesseret i at se på området, men vi er også interesseret i, at der også i fremtiden er mulighed for at få en uddannelse og komme ind på en uddannelse via andre kvalifikationer end bare det, der kan måles.
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-10:
Jeg skal i og for sig gøre det ganske kort.
Jeg vil naturligvis starte med at takke for en god debat, og jeg er specielt glad for, at videnskabsministeren og jeg forhåbentlig her har fået mulighed for at rydde nogle misforståelser og nogle eventuelle fejlfortolkninger af det forslag, som vi har lagt frem, af vejen.
Hvis jeg sådan skal gribe fat i nogle af de ting, der har været nævnt undervejs her i debatten, så vil jeg sige, jeg er helt enig med fru Pia Christmas-Møller i, at det her handler om, at vi skal sikre, at unge mennesker ikke får falske forhåbninger om, hvilke uddannelser de eventuelt ville kunne blive optaget på.
Jeg er også enig med fru Pia Christmas-Møller i, at det nok er umuligt at lave et fuldt retfærdigt system, men vi må selvfølgelig tilstræbe efter bedste evne at gøre det så retfærdigt som overhovedet muligt, og det er det, vi mener vi har gjort med oplægget her, hvor vi altså skrotter det forældede pointjageri, og dermed får vi det, som fru Louise Frevert kaldte et gennemskuelighedsforslag.
Der vil jeg blot minde fru Pernille Rosenkrantz-Theil om, at kvote 2 i dag bestemt ikke er nogen hovedvej til optagelse på en videregående uddannelse.
Det forholder sig rent faktisk sådan, at i 2001 blev 16 pct. af samtlige optagne på de videregående uddannelser optaget via kvote 2.
Så det er bestemt i mine øjne udtryk for en misforståelse at karakterisere den nuværende kvote 2 som en hovedlandevej til optagelse på videregående uddannelser.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil har også flere gange undervejs spurgt: Jamen hvad er det egentlig, det er relevant at lægge vægt på ved optagelse på f.eks. læreruddannelsen?
Det eksempel, fru Pernille Rosenkrantz-Theil har givet, vil jeg blot understrege er favnet af det nye regelsæt.
Det vil fortsat være muligt for et seminarium at lægge vægt på andet end den adgangsgivende eksamens karakterer; der vil altså være mulighed for at lægge vægt på f.eks. realkompetencer,
hvis man ønsker det.
Jeg tror i og for sig ikke, jeg har mere at tilføje.
at nu bliver oplægget her sendt i høring, og det er selvfølgelig med det sigte, at vi vil lytte til, hvad der måtte være af indsigelser, og har vi ikke ramt lige hundrede procent plet med det her forslag, jamen så vil videnskabsministeren og jeg naturligvis være lydhøre over for eventuelle justeringer.
Men jeg mener trods alt, at det her er et langt, langt bedre system end det, vi har i dag.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-10:
Det forstod jeg ikke helt.
Jeg antager, at ministeren mente, at kvote 1 skal være større.
Hvem er det »vi«?
Er »vi« ministeren, der fastlægger kvoterne,
eller er »vi« ministeren og uddannelsesinstitutionerne, eller er »vi« uddannelsesinstitutionerne?
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-10:
Jeg vil gerne sige, at for så vidt angår de fire supplerende GSK-fag, er det ikke noget, jeg forestiller mig vil blive brugt som kriterium for optagelse på en mellemlang videregående uddannelse, men det vil typisk være lange videregående uddannelser, hvor det vil blive introduceret.
Jeg kan ikke svare på, hvor meget det vil koste i udgifter til GSK, men vil naturligvis gerne gøre det skriftligt.
Så spurgte fru Margrethe Vestager, hvem der fastsætter fordelingen imellem de forskellige kvoter, og der er tanken jo, at vi overflytter, altså vi gør kvote 1 større, end den er i dag.
Vi har ikke lagt os fast på endnu, hvilket størrelsesforhold der skal gøre sig gældende, men oplægget er, at kvote 2 skal være større.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-10:
Jeg har to spørgsmål.
Det ene spørgsmål er: Det er jo udmærket og glædeligt, at et seminarium på den måde kan vægte andre ting end den adgangsgivende eksamen, men hvordan har seminariet indflydelse på, hvor mange man vil optage på den måde?
Er det noget, man selv fastsætter, eller er det noget, ministeriet fastsætter?
Det er det ene.
Det andet er, om ministeren kan fortælle, hvad det koster, hvis alle de nuværende kvote 2ansøgere i stedet tager de fire supplerende fag på 1 år.
Hvad koster det i undervisningstaxameter og i SU?
Morten Homann (SF), 2004-11-10:
Det er jo også, som hr. Christian Lund Jepsen selv siger, at lave en stråmand på det synspunkt, jeg gav udtryk for.
Der vil jo fortsat både i SF's model og den model, som regeringen lægger op til, være rig mulighed for at komme ind på sit eksamensgennemsnit.
Diskussionen er jo en helt anden, og det er: Hvordan får vi givet muligheder for de folk, som måske ikke har eksamensgennemsnittet, men som har kvalifikationerne til at blive fremragende ingeniører, fremragende lærere, fremragende pædagoger, eller hvad det måtte være, fordi de har nogle bredere kvalifikationer, som de har hentet andre steder end lige netop ved eksamensbordet?
Det er den gruppe mennesker, som vil tabe på, hvis man laver en for snæver fokusering på karaktererne, hvilket jeg er lidt nervøs for lå i regeringens oprindelige oplæg.
Men jeg har hørt, at det står til forhandling, og det er jeg selvfølgelig glad for.
Louise Frevert (DF), 2004-11-10:
Det er fuldstændig rigtigt, og jeg kan ikke se, der er noget galt i, at vi har en model som den, fru Pernille Rosenkrantz-Theil kalder karakterræs.
Det må jo dreje sig om, at hvis man skal have en videregående uddannelse eller have en uddannelse i det hele taget, må det altså være kvalifikationerne og kompetencen og ikke noget som helst andet, det drejer sig om, så jeg kan ikke se, hvor problemet kan ligge.
Morten Homann (SF), 2004-11-10:
Jeg er helt enig i, at der ikke ligger noget i det her, som ændrer på antallet af uddannelsespladser.
Det, der er diskussionen, er en anden, og det er: Hvad er det for nogle kvalifikationer, de folk, som så bliver optaget på uddannelsespladserne, bliver vurderet på?
Der er min holdning – og det gælder også, hvis man spørger dansk erhvervsliv og danske offentlige arbejdsgiveres om deres vurdering – at der er brug for at se på nogle brede kvalifikationer, sådan at vi får en bredt sammensat arbejdsstyrke, som ikke bare kan sidde med næsen i en skolebog, men som kan forholde sig til verden udenfor.
Den slags folk vil få lidt sværere ved at komme ind til fordel for dem, som bare har været gode ved eksamensbordet og skolebøgerne, og det tror jeg ikke er det det danske samfund har brug for i fremtiden.
Der tror jeg, vi har brug for at styrke muligheden for at komme ind på en bred vifte af kvalifikationer i stedet for bare de snævre, rent boglige kvalifikationer.
Christian Lund Jepsen (V), 2004-11-10:
Det er dels en bemærkning til, at jeg kan forstå, at hr. Morten Homann kan være enig i, at det nuværende kvote 2-system ikke fungerer optimalt, og at pointjagt ikke i sig selv er et mål, dels et spørgsmål til hr. Morten Homann, nemlig: Der er tusinder af unge, som ikke får deres uddannelse, sagde hr. Morten Homann.
Kan vi ikke være enige om, at der faktisk ikke bliver optaget færre unge i uddannelsessystemet, at regeringen ikke har foreslået, at der på nogen måde skal være færre uddannelsespladser og at færre dermed skal uddannes?
I hr. Morten Homanns terminologi er det sådan, at de, der kommer ind, forhindrer nogle andre i at komme ind via den anden kvote.
Det kan godt være, at vi skulle diskutere antallet af uddannelsespladser, men det er ikke den diskussion, vi har i dag.
Louise Frevert (DF), 2004-11-10:
Nej, for så vidt ikke; det vil jeg godt tilkendegive.
Men vi ved jo også, at der er meget få tilfælde på MVU i forhold til LVU, og at det, som har afstedkommet det her, jo er, at der har været en lang, lang vej til kvote 2 på LVU'erne.
Det er sådan set derfor, man har været nødt til at komme med et oplæg til et system, der er mere gennemskueligt.
Det vil også være meget lettere for de studerende at få et genkendeligt system, uanset om man vælger en lang videregående uddannelse, eller man vælger en mellemlang videregående uddannelse, så jeg kan ikke se, at der skulle være noget som helst problem i det.
Det skaber gennemskuelighed, og man vil være klar over, hvor ens kompetencer ligger.
Så blev der sagt noget angående vejledning, og det vil jeg godt drage ind i billedet.
Jeg tror faktisk, som jeg også har tilkendegivet tidligere, at hele vejledningsdelen af det lovforslag, vi har vedtaget, kan vi forvente os utrolig meget af, idet man så vil kunne vejlede de unge mennesker til at tage den rigtige uddannelse, i stedet for at de skal bruge 4-5 år til at samle point på noget, de i virkeligheden ikke har brug for i deres uddannelse.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-10:
Det skal jeg så prøve at give et par bud på.
Jeg er sådan set enig i, at det er kvalifikationerne og kompetencen, der skal tælle, men jeg tror, uenigheden går på, hvad kvalifikationer og kompetence er for nogle størrelser.
Jeg mener sådan set, at hvis man skal være folkeskolelærer, er det mere væsentligt, at man er dygtig til at undervise, end om man var dygtig til oldævl i gymnasiet – selvfølgelig medmindre man skal undervise i historie i folkeskolen.
Men lad os nu sige, at man skal være fysiklærer – så synes jeg, det er mere væsentligt, at man er dygtig til fysik, og at man i øvrigt er dygtig til at undervise og har været ude og prøve det i praksis, inden man søger ind for at blive folkeskolelærer, end at man var dygtig til oldævl i gymnasiet.
Er fru Louise Frevert uenig i det?
For lige at summere denne debat op: Dansk Folkeparti indrømmer, at vi i fremtiden får en model 2 a, der handler om karakterræs i stedet for pointræs.
Hvor man efter den gamle model har mulighed for at lave andre ting end at sidde på skolebænken og dermed kvalificere sig til at komme ind på en uddannelse, vil det i fremtidens model 2 a være sådan, at det alene er det at sidde på skolebænken og få et karaktergennemsnit, der gør sig gældende.
Christian Lund Jepsen (V), 2004-11-10:
Jeg kan jo næsten høre hr. Morten Homann sige, at fordi man har været flittig i skolen og fået nogle gode karakterer, så er man dermed mere snæversynet, at det sådan set er den måde, man skal forstå det på.
Jeg ved godt, det ikke er det, hr. Morten Homann mener.
Men jeg mener sådan set ikke, at det, at man har en god eksamen, nødvendigvis gør, at man ikke også har skaffet sig erfaringer andre steder fra, f.eks. fra arbejde.
Man kan sagtens, også selv om man har en god karakter, åbne sit syn ved at rejse verden rundt eller tage et højskoleophold.
Birthe Skaarup (DF), 2004-11-10:
SF begrunder forslaget om at etablere nye specialuddannelser for sygeplejersker inden for kræft-, ældre- og skadestueområdet med, at ny teknologi i sundhedsvæsenet stiller øgede krav til sundhedspersonalets viden på netop disse områder, således at der kan leves fagligt op til den kvalitet i behandlingen, som efterspørges af patienterne.
Det er efter Dansk Folkepartis mening vigtigt at debattere sygeplejerskernes uddannelsesniveau, idet der hele tiden sker ryk.
Sygeplejerskerne får nye opgaver, og de faglige grænser rykkes.
Det er klart, at når der indføres nye opgaver, er det også nødvendigt, at efteruddannelsen følger med.
Det er der taget højde for via de bekendtgørelser, som allerede nu foreligger.
Det er bekendtgørelser om videre- og specialuddannelse for sygeplejersker, ligesom der i lov om sundhedspersonalets videreuddannelse ligger helt klare regler for, hvorledes sundheds- og undervisningsministrene kan fastsætte regler for videreuddannelse af sundhedspersonalet.
Der er ikke nogen tvivl om, at der på sundhedsområdet bliver væsentlige udfordringer i de kommende år, også fordi kommunernes indsats giver et større ansvar med udvidede myndighedskrav og den kommunale medfinansiering af de regionale sundhedsudgifter.
Netop her får sygeplejerskerne væsentlige opgaver.
Her tænker jeg naturligvis på de sundhedscentre, som vil skyde op på danmarkskortet, og hvor også den ældre del af befolkningen, som SF nævner i beslutningsforslaget, bliver en væsentlig del af de plejeopgaver, som sygeplejerskerne skal løfte.
Men også de demente bliver i fremtiden mange.
Vi ved, at der bliver flere ældre, og vi ved også, at demens så breder sig.
Men det er klart: Sygeplejerskerne får som sagt her en opgave, de skal løfte.
Jeg ved også, at sygeplejerskernes opgaver på skadestuerne allerede har rykket faggrænser og det med stor succes mange steder.
På kræftområdet vil der inden udgangen af 2005 foreligge forslag til en specialuddannelse af sygeplejersker.
Så vi mener i Dansk Folkeparti, at der på nuværende tidspunkt er igangsat en proces omkring uddannelsesniveauet, hvilket SF ønsker med beslutningsforslaget.
Jeg vil godt medgive, at det er udmærket, at vi får den debat i dag, også fordi vi mener, at sygeplejerskernes fremtidige arbejdsopgaver bliver vigtige brikker i plejen af de særlige grupper af patienter, som vil udgøre en stor del af befolkningen.
Som sagt er vi helt enige i, at vi skal have opkvalificeret sygeplejerskerne.
De skal opdateres jævnligt.
Vi synes som sagt, det er positivt, at vi får debatten i dag, også fordi vi bør holde os for øje, at det er en vigtig opgave, som sygeplejerskerne løfter i det danske samfund, nemlig plejeopgaver og andre opgaver, som er så nødvendige for den svage del af befolkningen.
Vi kan ikke støtte forslaget, men vi synes som sagt, at processen med de ting, som sundhedsministeren har redegjort for her, er sat i gang.
Og blot vil jeg komplimentere SF for, at de sætter det her forslag til debat.
Helge Sander (V), 2004-11-10:
Vi kan jo ikke se bort fra, at der vil ske et vist samspil mellem kvote 1 og 2 i relation til spørgsmålet om at sikre optagelse, men lige akkurat det her er jo et af de spørgsmål, hvor vi allerede, inden vi sætter høringen i gang, er i tæt dialog med de universiteter, som bl.a. har medicinstudiet, der formentlig også er et af de studier, fru Margrethe Vestager tænker på.
Det har vi selvfølgelig gjort os nogle overvejelser om og kigget på, hvordan det har set ud i de foregående år, og der er det således, at kravet jo er, at man er ganske tæt på.
Det er ikke alle dem, der ikke bliver optaget, som kan tage disse ekstrafag og dermed kvalificere sig.
Derfor tror jeg roligt, jeg kan sige, at det billede – jeg tror, det var i ordførertalen – fru Margrethe Vestager var inde på, er der vist ikke nogen, der kan forestille sig.
Birthe Skaarup (DF), 2004-11-10:
Det er der jo ikke taget stilling til endnu.
Vi har opkvalificeret hele kræftområdet med et vist antal millioner kroner, både på den måde, at vi skal behandle flere patienter, og at vi skal have mere udstyr – scannere og strålekanoner – ind i behandlingen af patienterne.
Bjarne Laustsen (S), 2004-11-10:
Fru Birthe Skaarup siger, at der kommer en hel masse nye opgaver, og at der kommer flere ældre osv.
Hvordan vil Dansk Folkeparti så sikre sig, at der er personale nok?
Der er ingen tvivl om, Dansk Folkeparti selv mener, at de spiller en betydelig rolle i det parlamentariske arbejde osv.
Vi har da også set noget om, at der er nogle ældre, der skal have en større ældrecheck osv., dog ikke lige de folk, der har arbejde osv.
Der er der ikke noget, for det skal modregnes alt sammen.
Hvis man tager den anden vinkel i det her, hvor man siger, at der skal være personale nok, og at de skal være fagligt uddannet osv., hvad er det så for nogle krav, Dansk Folkeparti stiller?
Har man presset regeringen til at sige, at der skal flere midler til også på uddannelsesområdet for at få flere sygeplejersker og flere læger osv.?
Vi synes, det er et meget positivt forslag, som SF kommer med her.
Men jeg vil godt starte med at konstatere, at vi i Socialdemokratiet også er meget optaget af, at vi har nogle gode uddannelser, og at vi har personale nok, og at der er ordentlige midler og tilstrækkelige ressourcer til at løse de her opgaver i både primærkommunerne og i amtskommunerne.
Det skal der ikke herske tvivl om, for det er et område, der er i vækst, kan man sige.
Der kommer nye behandlingsformer, der kommer nyt materiel også på sygehusene, og derfor er der selvfølgelig behov for, at vi på alle de her områder sørger for, at fagligheden er i højsædet.
Så den del af det er vi helt enige i.
Vi vil gerne under udvalgsarbejdet prøve at se på, hvordan økonomien i det hele taget kan være, og vi synes, at sygehusejerne skal inddrages her.
Vi vil også gerne tænke uddannelserne sammen i en helhed, for vi har her, som andre har været inde på, en opgaveglidning, der gør, at vi har lægerne på den ene side, og på den anden side har vi social- og sundhedsassistentuddannelserne, som vi også skal kigge på.
Vi synes, at der kan være gode grunde til at kigge på uddannelserne i øvrigt i forbindelse med, at der kommer en ny struktur og de andre ting, der ligger på området.
Det er nogle af de ting, som vi gerne vil kigge på under udvalgsarbejdet.
Vi synes også, der er behov for at kigge på hele det område, som vi har i dag, med de mange dygtige sygeplejersker, vi har, med hensyn til efteruddannelse, for de har jo mindst lige så meget behov for at blive opkvalificeret, som mange af de nye, der skal ind i uddannelserne, har.
Hvis vi kigger på det her i sin helhed, så håber vi, at der kan komme noget godt ud af det.
Der kommer sikkert, hvilket ministeren var inde på, nogle bemærkninger fra rådet.
Vi vil gerne se på det under udvalgsarbejdet og støtte op omkring nogle af de tanker her, og så må vi se, hvor langt det bærer.
Jeg tror ikke, at det her beslutningsforslag løser det hele, men det er godt med tankerne og ideerne om at dyrke sundhedsområdet og fagligheden og uddannelserne på det her område, ikke bare lige for sygeplejerskerne, men også for lægerne og SOSUuddannelserne osv.
Christian Lund Jepsen (V), 2004-11-10:
Venstre mener, at der bestemt er god grund til at sikre, at medarbejderne i sundhedssystemet har en tilstrækkelig viden og har tilstrækkelige kompetencer.
Det er selvfølgelig nødvendigt for at sikre en god og kvalificeret patientbehandling, og selvfølgelig skal medarbejderne også kunne honorere de krav, som nye behandlingsmetoder og teknologi stiller til dem, og de er uden tvivl konstant stigende.
Så langt er vi enige med forslagsstillerne.
Men Venstre er enig med sundhedsministeren i, at udgangspunktet for oprettelsen af nye specialuddannelser skal ske ud fra en nøje vurdering af sundhedsvæsenets behov; det skal ske med udgangspunkt i arbejdet i rådet for sygeplejerskers special- og videreuddannelse.
Det er her, den løbende vurdering af behovet for yderligere uddannelsestiltag bør ske.
Det er tre væsentlige områder, som forslagsstillerne har i tankerne.
Kræft-, ældre- og skadestueområdet er naturligvis meget vigtige, men jeg mener faktisk ikke, at der i beslutningsforslaget er en argumentation for, at Folketinget skal gå ind og overtage det arbejde, som vi nu har sat rådet for sygeplejerskers special- og videreuddannelse til.
Områderne er i øvrigt også meget forskellige.
Jeg tror, at man skal være forsigtig med at skabe for mange nye faggrænser for sygeplejersker; der vil også fremover være behov for sygeplejersker med brede kompetencer og stor fleksibilitet.
Men jeg vil bestemt ikke sige, at der ikke er behov for efteruddannelse, bl.a. på de nævnte områder, det er jeg ikke i tvivl om der er.
Men det er på meget forskellige områder, og jeg har forstået på sundhedsministeren, at rådet allerede arbejder med dem.
I den forbindelse kan man bemærke, at der er afgørende forskel på, om det er en specialuddannelse, der er nødvendig, eller om man skal have en videre- og efteruddannelse, der løfter det faglige niveau på området.
Kort sagt: Venstre kan ikke støtte forslaget, men vi anerkender bestemt de gode intentioner, som forslagsstillerne uden tvivl har.
Bjarne Laustsen (S), 2004-11-10:
Jeg kunne forstå på indenrigs- og sundhedsministeren, at han havde behov for også at sige noget om nattens begivenheder, selv om jeg ikke umiddelbart kan se, at der er en sammenhæng imellem finansloven og antallet af sygeplejersker, for det er sådan set det, vi diskuterer, altså hvilke uddannelser der i det hele taget skal være inden for det område.
Derfor vil jeg gerne høre, hvor mange flere sygeplejersker der kommer ud af nattens forhandlinger, som indenrigs- og sundhedsministeren åbenbart havde behov for lige at gøre Folketinget opmærksom på ved den her lejlighed.
Og det, SF efterlyser på kræftområdet – men det kan ordføreren for SF selv meget bedre redegøre for, end jeg kan – er at få mere kvalitet ind i kræftbehandlingen, og det matcher fuldstændig den satsning, som regeringen har aftalt med Dansk Folkeparti, hvor vi afsætter 420 mio. kr. til at styrke dansk kræftbehandling i 2005.
Det er et beløb, der i øvrigt står i skærende kontrast til de ikke engang fem flade øre, som Socialdemokratiet har med i Socialdemokratiets forslag til finanslov, der blev fremlagt i september.
Men det er nu ikke, fordi jeg skal stå og trampe i det, men der bliver spurgt til det igen.
Jeg vil bare sige, at der, hvor der er en sammenhæng, er, at vi skal skabe kvalitet.
Det satser vi på ved en kommunalreform, der giver bedre planlægningsmuligheder, og ved at tilføre ressourcer til kræftafdelingerne.
SF har et forslag, om vi så også skulle lave en skærpet uddannelsesprofil for sygeplejerskerne.
Jeg siger så, at det på mange måder er i fin overensstemmelse med det, regeringen allerede gør, og derfor vil vi gerne diskutere det, når vi får et udspil fra det råd, vi nedsatte sidste år, og det regner jeg med at vi får i løbet af 2005.
Derfor kan det tænkes sammen med den kræfthandlingsplan II, som der bliver taget hul på i morgenens aftale om finanslov 2005.