runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Det er jo sådan en hyggelig debat på et niveau, som er til forstå for enhver, og det er jo helt udmærket.
Hr. Keld Albrechtsen siger, at det ikke er pænt af mig over for forskerne.
Altså jeg kender ingen mennesker, der ikke gerne vil have flere penge til deres job og fortsætte i det.
Det synes jeg er helt menneskeligt, det er overhovedet ingen anklage mod forskerne.
Man kan da altid tro på, at der er noget i det, man arbejder med.
Og det kan da også godt ske, at der er det.
Jeg skal da ikke afvise det.
Jamen de har ikke fremlagt noget resultat. De har bare sagt: Der er måske noget at rode efter.
Det kan man da ikke afvise, men jeg tror ikke på det.
Det eneste, der er bevist, er, at de ikke har fundet noget indtil nu, og at de har brugt en hel del penge på det.
Nogle siger, at det ikke er ret mange, men o.k. Hr. Christian H. Hansen mener, at jeg simpelt hen er upassende.
Det skal da nok passe.
Jeg kan ikke rigtig huske, hvad det var, der var upassende.
Jo, det var omkring det, at man bliver snydt, hvis man køber økologiske produkter.
Vi har været med til at smage noget for nylig, og så vidt jeg husker, var det, vi mest kunne smage forskel på, sådan noget med, hvordan det kød dér havde hængt osv. Så vil jeg endelig sige, at man fik at vide af de mennesker, der stod der, hvad det var, der skulle smage bedst.
Det var ingen blindtest.
Jeg vil meget gerne deltage sammen med hr. Christian H. Hansen i en blindtest med det, som vi smagte den dag dér, og så se, hvordan det går.
Jeg må indrømme, at jeg ikke føler mig helt sikker på, at jeg kan klare den.
Det må jeg helt ærligt indrømme.
Men jeg vil meget gerne være med til det.
Det skulle være morsomt.
Til fru Annie Lunde Hansen om det med at begynde i skolerne: Jo, jeg mener, at vi skal opprioritere hjemkundskab.
Nu er der bare det problem, at vi vil, at de skal have så meget i skolerne, men det kunne da være, at man måske kunne ændre det, man laver i de timer, man i forvejen har til rådighed. Omkring madpakkerne dengang: Ja, der er mange, der skal lære at smøre nogle bedre madpakker.
Vi har jo den dér mærkelige skik i Danmark som stort set det eneste land, at vi tror, at de forskellige fødevarer, vi skal have, skal lægges pænt oven på hinanden med et stykke rugbrød i bunden og så et stykke pålæg og så lidt pynt på den ene led og så på den anden led.
Og når det så har ligget i madpakken i 3 timer, er det løbet sammen og ser ligedan ud det hele, og det smager faktisk ikke særlig godt.
Men man kan egentlig godt sammensætte en madpose på andre måder end den dér, og det var der mange danskere der kunne lære.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Jamen der er jo mange ting, jeg ikke nåede i mit indlæg.
Jeg sagde noget om økologi, om, hvad jeg mente, hvis man købte for ideens skyld.
Ideen indebærer så også dyrevelfærd, og det var det, ministeren sagde at jeg slet ikke havde sagt noget om; det havde jeg ikke, det er rigtigt, men ideen indbefatter jo også dyrevelfærd.
Men til det vil jeg sige, at dyrevelfærd har man jo ikke kun i økologisk landbrug.
Altså vi har jo da også stemt for alle de love, der har været her i de sidste 3 år omkring dyrevelfærdsforbedringer, så det er klart, at vi går ind for det.
Jeg synes i det hele taget, det er helt udmærket med økologisk landbrug.
Man skal bare ikke pådutte forbrugerne noget andet end det, der er virkeligheden.
Det er det, jeg siger om det.
Men har man den overbevisning, at det, man laver i det såkaldt konventionelle landbrug, er forkert, synes jeg, det er en god idé at købe økologiske produkter.
Så omkring GMO'er, hvilket jeg heller ikke fik med
Kristeligt Folkeparti vil gerne være med til en mærkning med en procentsats f.eks.
Men jeg må nok sige, at i den debat vil jeg også gerne forholde mig til virkeligheden, og jeg må indrømme, at den nok kan være mere kompliceret end som så, og det fik vi jo et indblik i i sidste uge i USA. Men vi er positive med hensyn til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-15:
Jeg vil gerne sige tak for svarene og for - for Enhedslistens vedkommende selvfølgelig - at ministeren rejste spørgsmålet om et flertal i Folketinget med hensyn til opfordringen om en frivillig ordning med mærkning, indtil man kan få en lovgivning.
Der er vi selvfølgelig indstillet på at støtte den henvendelse til industrien, som regeringen har foretaget, med henblik på en frivillig mærkning, indtil vi kan få vedtaget en lovgivning.
Jeg er også glad for, at ministeren har understreget, at mærkningen altså også handler om foderstofferne, som der var nogle partier der indledte debatten med at forsøge på at få trukket ud af den.
Men så en sidste bemærkning til det dér functional food:
Jeg forstod det sådan, at i hvert fald hr. Mejdahl havde tolket redegørelsens bemærkning om functional food sådan, at der var en åbning fra regeringens side til nu i højere grad at gå ind og sige ja til functional food.
Der synes jeg, at jeg nu hører på ministeren, at sådan skulle det ikke læses, og det er jeg glad for, hvis jeg har hørt rigtigt.
Men jeg synes, at det er det eneste dunkle punkt, som er tilbage.
Så hvis ministeren kunne afklare det også, ville det være fint.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Jeg havde i min ordførertale en række konkrete forslag, som jeg ville være glad for, hvis vi kunne komme en smule længere med i dag.
Først omkring zoonoserne, hvor vi har en forbedring med hensyn til salmonellaen.
Der påpegede jeg, at det er relativt begrænset, hvad der ligger af indsatser imod campylobacter, der nu er blevet et endnu større problem.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om vi er enige om, at der skal ske en meget forstærket indsats på det her område.
Jeg ved godt, at man ikke med sikkerhed kan sige i dag, hvad det er der skal ske, men der er i hvert fald brug for en kraftig indsats.
Så havde jeg et konkret forslag om at sætte meget ambitiøse målsætninger for at begrænse restindholdet af pesticider i frugt og grønt og en række tiltag til, hvad man kunne gøre her, bl.a. offentliggørelse af kontrolresultater på butikskædeniveau og iværksættelse af kampagner.
Der ville jeg godt høre, om det var noget, vi kunne samarbejde om. En ny kampagne mod vildledning, hvor man også bruger offentliggørelsesinstrumentet målrettet og systematisk på butikkerne, foreslog jeg.
GMO-mærkningen: Der er det vigtigt for mig at sige, at det i hvert fald skal være en mærkning, som mærker de produkter, der er lavet ved hjælp af gensplejsning, og ikke en mærkning af de ikkegensplejsede, som nogle taler om. Og endelig vil jeg også gerne opfordre til en præcisering af functional food, for det er meget vigtigt, at de formuleringer, der er i redegørelsen, ikke kan misforstås, som der åbenbart har været en tendens til i dag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Der var en ting mere, jeg ikke nåede i min ordførertale.
Så må jeg nok sige, at på trods af at hr. Keld Albrechtsen siger, at jeg ikke har en videnskabelig baggrund - det har jeg ikke, men jeg har faktisk en faglig baggrund på det område - vil jeg sige, at så kan Arla godt spare trykningen af indpakning til den dér økologiske ost, som vi snakkede om i sidste uge, hvis det bliver gennemført. Så falder den økologiske mælkeproduktion ganske dramatisk.
Det er altså at tro på evighedsmaskinen, output uden input, hvis man tror, det kan lade sig gøre.
Det mener jeg ikke det kan, for så kan man ikke indkøbe proteinfoder.
Der findes ikke soyabønner, soyaskrå osv., der er økologisk, på verdensmarkedet.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre, og så mangler man virkelig et input.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-03-15:
Til hr. Ole M. Nielsen: Jeg tror, de bliver kede af det på Arla, når de læser, hvad hr. Ole M. Nielsen sagde til dem her i dag, for en af aviserne har den oplysning i dag, at det vil være Arlas opfattelse, at for at kunne håndhæve det økologiske begreb, skal man gå over til fodring med hundrede procent økologisk foder.
Det har i øvrigt også været en diskussion, som Landsforeningen for Økologisk Jordbrug har været indblandet i, og den er meget udmærket refereret i det sidste nummer af deres blad, så det er helt klart, at der foregår en aktivitet på det her område.
så jeg mener sådan set ikke, der er noget at diskutere yderligere omkring det. Det er rigtigt, at hr. Jørn Jespersen havde en lang række forslag.
Det var der også andre ordførere der havde, og jeg mener sådan set, det er en del af en debat om en redegørelse, at der rejses nogle af de problemer og spørgsmål og sager, som man gerne vil have gjort noget ved.
Det har jeg flittigt taget notater på, og jeg er helt enig i, at der skal gøres noget omkring campylobacter.
Det er også sådan i redegørelsen, at et af bilagene til sidst direkte opregner nogle af de punkter, som regeringen prioriterer.
Og Fødevaredirektoratet har taget initiativ til en yderligere kampagne mod vildledning.
Jeg skal ikke her i dag gøre mig klog på, hvilket indhold den har, om den lever op til de ønsker, som hr. Jørn Jespersen har givet udtryk for. Der var en række andre områder, der blev nævnt i hr. Jørn Jespersens indlæg og i andre indlæg, som der selvfølgelig vil blive arbejdet videre med, og nogle af dem skal der jo komme nogle konkrete udspil på, og andre vil være nogle administrative rutiner, der vil blive ændret, og det går vi bestemt i gang med.
Christian Mejdahl (V), 2001-03-15:
Jeg er sådan set enig i, at økologisk produktion må basere sig på ene økologisk foder og ene økologisk gødning.
Det er den økologiske tanke ført ud i sin fulde konsekvens. Men så vil jeg godt have ministerens kommentar til min påstand om, at hvis det effektueres i Danmark, bliver der et problem - om ikke i år ét så i hvert fald på sigt - med at fremskaffe næringsstoffer nok til at opretholde en økologisk produktion, specielt en økologisk produktion, der er så stor, at den kan give basis for en eksport.
Det vil jeg godt have ministerens kommentar til.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-03-15:
Sådan set står der jo tydeligt her på side 36 om funktionelle fødevarer: »Funktionelle fødevarer kan ikke erstatte en sund og varieret kost.
Regeringen er endvidere af den opfattelse, at tilsætningen af vitaminer, mineraler og andre næringsstoffer til fødevarer kun bør tillades, hvis der er påvist et ernæringsmæssigt behov, dvs. at tilsætningen vil kunne forebygge eller afhjælpe en mangeltilstand i befolkningen eller i visse befolkningsgrupper.
Det, der har været fremme i avisen, har været spørgsmålet om, hvorvidt det ville falde ind under begrebet, at man sagde, at det var sundt at spise fisk, og at det var sundt at spise grøntsager.
Jeg har i hvert fald ingen kvaler med at sige, at det er sundt at spise fisk, og at det er sundt at spise grøntsager.
Derfor har jeg svært ved at se, at der skulle være noget problem her, og det lød lidt mere, som om det var noget, der burde afklares af medlemmerne i Folketinget, hvor der var nogle forskellige opfattelser i ordførertalerne.
Jeg er faktisk ikke i stand til at svare på hr. Christian Mejdahls spørgsmål om den økologiske produktion.
Jeg kan se, at Landsforeningen for Økologisk Jordbrug har været i tvivl om, hvor hurtigt man i givet fald ville kunne klare en hundrede procent økologisk fodring.
Det kan jo udmærket hænge sammen med den problemstilling, som bliver rejst her i dag.
Men jeg har ikke sat mig ind i emnet, så jeg vil nødig stå her og sige noget, som jeg ikke har haft lejlighed til at undersøge.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Det synes jeg var et fornuftigt svar fra ministeren, for det, som hr. Christian Mejdahl sandsynligvis udtrykte bedre end mig, var jo det samme, som det, jeg mente, altså at man da sagtens kan have økologisk produktion, men der er bare slet ikke det ydelsesniveau, og derfor mener jeg ikke, der bliver det overskud af mælk, som skal til.
Så kan det selvfølgelig godt ske, at med den begrænsede mængde mælk ville det så have været en bedre forretning at lave den til økologisk ost til et amerikansk marked end til alt muligt andet.
Det er selvfølgelig et kalkulationsspørgsmål.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Jeg takker for ministerens oplæsning af bemærkningerne på side 36 i redegørelsen, og det er ord til andet de samme ord, som jeg har læst i min redegørelse.
Det, jeg bare hæfter mig ved, er den centrale del af problemstillingen, nemlig om, hvilke typer sundhedsanprisninger der skal være tilladt i forbindelse med de produkter, der er tilsat vitaminer eller på anden måde er forandret.
Der foregår jo en hidsig debat bl.a. i Codex Alimentarius, hvor forskellige lande har forskellige synspunkter om, hvilke typer sundhedsanprisninger der skal være tilladt.
Derfor er det en relevant diskussion, ikke alene mellem Folketingets partier, men jo også i høj grad om regeringens holdning til det.
Men jeg vil tillade mig indtil videre at have den optimistiske tolkning af det, der er blevet sagt - og jeg håber, det er rigtigt - at regeringens linje er helt uforandret, og at der ikke er lagt op til nogen åbning med hensyn til tilladelse af nye typer sundhedsanprisninger.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Lovforslaget indeholder overordnet to elementer.
For det første lægges der op til en udvidelse af de områder, som ministeren fremover kan anvende de promillemidler til, som overføres fra Skatteministeriet til Fødevareministeriet, til miljøforbedrende initiativer på jordbrugsområdet.
Der er god grund til løbende at justere anvendelsen af promillemidlerne i takt med de udfordringer, der møder
dansk landbrug.
Dem har vi jo været lidt omkring her i løbet af i dag.
Lige nu er det særlig relevant, fordi en tidsbegrænset tilskudsordning til miljøforbedringer og initiativer kun vil trække begrænset på midlerne efter 2003, og desværre også fordi der faktisk er et indlysende behov for at bruge flere midler på sygdomsforebyggelse, sygdomsbekæmpelse og kontrol med produktion, forarbejdning og afsætning af fødevarer.
Der er ingen tvivl om, at de aktuelle problemer med BSE og risikoen for mund- og klovsyge i Danmark, men også de forholdsvis store problemer med salmonella m.m. øger forbrugernes interesse for, hvorledes landbruget og dets følgeindustrier tackler alle disse udfordringer, og hvordan de arbejder på at skaffe forbrugerne sikre fødevarer.
Forbrugertilliden er alfa og omega for en gunstig udvikling af dansk landbrug, og der er derfor god brug for nytænkning både i primærproduktionen og i forarbejdningsleddet og en effektiv kontrol og sporing af centrale punkter i den fremtidige fødevarepolitik, der kan sikre fortsat god afsætning af danske landbrugsprodukter, selvfølgelig også på eksportmarkederne.
I Socialdemokratiet er vi også meget optaget af, at den økologiske produktionsmetode vinder stadig større udbredelse til gavn for mennesker og miljø.
Og vi håber og tror på, at den nye økologifond kommer til at betyde en forstærket udvikling og afsætning af økologiske produkter både her i landet og bestemt også i udlandet.
Så vi ønsker økologifonden al mulig held og lykke med dens arbejde og forventer naturligvis også, at de brancheorienterede puljer øger deres tilskud til økologien, så disse løbende får mindst den andel, dette landbrug udgør af det samlede landbrug.
Økologifondens styrke ligger i muligheden for mere tværgående initiativer, og endelig finder vi det også helt naturligt, at § 2-udvalget udvides med en person, der kan repræsentere økologerne, når netop dette udvalg skal høres, før Fødevareministeriet godkender økologifondens budget og regnskaber.
Så alt i alt kan Socialdemokratiet kun støtte dette lovforslag og ønsker, at det får en hurtig behandling i Folketinget.
Karsten Nonbo (V), 2001-03-15:
Lovforslag nr. L 176 er jo en del af lovforslag nr. L 47, som vi behandlede kort før jul, som altså var en genfremsættelse af bemyndigelsesloven - den lov, hvor regeringspartierne og SF bestemte, at der skulle lægges gebyr på eksportrestitutioner på 200 kr. pr. ansøgning.
Det var under påskud af en regelforenkling og afbureaukratisering, at man tog 25 mio. kr. fra erhvervene, som skulle bruges i finansloven.
Det var vi fra Venstres side ikke enige i ved den lejlighed, og derfor er vi jo heller ikke enige i den belønning, som der nu følger med fra regeringens side til SF, nemlig oprettelse af økologifonden.
Der foreslås, at promillefondsmidlerne skal anvendes mere bredt til miljøforbedrende foranstaltninger og til finansiering af sygdomsforebyggelse og -bekæmpelse.
Det er jo områder, som vi selvfølgelig har
stor forståelse for, men vi mener godt, at det kan foregå inden for de nuværende rammer, og at det således ikke er nødvendigt at oprette en egentlig økologifond for at få det på plads. En ny fond vil også medføre øget bureaukrati, og vi mener, der er udmærket kommunikation i de fonde, vi har i forvejen, og økologerne er både med og får tilbudt plads dér.
Når man ser på kommentarerne til lovforslaget, så er der også tre kolonner, som fortæller om det negative i konsekvenserne, og en enkelt fortæller om det positive. At pengene også skal anvendes til kontrol af produktion, forarbejdning og afsætning af fødevarer, er efter Venstres mening et dårligt skjult sugerør, som man stikker ned i fondenes midler, der så overføres til ministeriet og Direktoratet for FødevareErhverv, som jo måske nok kunne bruge pengene på den måde, man er bagefter med, og passe og arbejde med de her eksportrestitutioner, der ligger.
Så dér kunne de måske bruges.
Men det finder vi ikke er nødvendigt, og vi finder heller ikke, at det er landbruget, der skal finansiere den side af sagen.
Hvis vi skal være lidt positive, og det skal man altid, hvis man på nogen måde kan finde et sted at være positiv over for, så er vi da glade for, at man fra regeringens side ikke er hoppet på det forslag, der ligger fra SiD om, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd skal have to pladser i § 2-udvalget, og at man ikke hopper på det forslag om forlodsafsættelse af et beløb på 5 mio. kr. i 2002 stigende til 10 mio. kr. de efterfølgende år.
Det er altså et forslag, som vi ikke kan støtte fra Venstres side.
John Vinther (KF), 2001-03-15:
Jeg skal gøre det meget kort.
Vi kender alle forhistorien og indholdet af det lovforslag, vi nu behandler.
Det er regeringens belønning til SF for at medvirke til gennemførelsen af indførelse af gebyrer for behandling af eksportrestitutioner.
Vi er også i dag uenige i, at SF skal have belønningen, og derfor kan vi naturligvis ikke stemme for forslaget.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Da vores ordfører, hr. Kristen Touborg, ikke kan være her,
Det oprindelig afsatte beløb på 16 mio. kr. bliver ikke længere anvendt fuldt ud til det formål, det var afsat til, så SF finder det rimeligt, at midlerne kan anvendes til et bredere formål.
Og det andet formål vedrører oprettelsen af Fonden for økologisk landbrug, som har til formål at synliggøre og forstærke støtten til økologisk produktion yderligere.
Økologerne har i snart mange år kæmpet for reel indflydelse
på en forholdsmæssig stor del af de midler, som først indbetales i grundskat og derefter tilbageføres til landbruget fra Skatteministeriet, og vi finder det ganske rigtigt meget tilfredsstillende, at økologernes berettigede ønske om en økologifond nu bliver realiseret gennem dette forslag. Vi tror i høj grad, det vil blive medvirkende til, at vi i fremtiden vil se en forøget omlægning til økologisk produktion i Danmark, og det siger sig selv, at vi kan støtte forslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-15:
Da Folketinget sidste år behandlede L 47, kunne Dansk Folkeparti sammen med en række andre partier ikke støtte dette lovforslag af flere forskellige årsager.
Bl.a. mente, partierne, at der ikke var grund til, at promilleafgiftsfondenes midler skulle anvendes mere bredt, som der så er lagt op til her i dag.
Det var SF's pris for at stemme ja til L 47, sådan kort fortalt.
Den politiske aftale mellem SF og regeringen ønsker Dansk Folkeparti ikke at have del i.
Det virker også mærkeligt, når vi lige har haft en redegørelse, hvor man snakker om at prøve på at reducere tilskudspolitikken til bl.a. landbruget, at man så altså her opretter tilskud til økologien.
For det forholder sig jo således, at økologien allerede via produktions- og promilleafgiftsfondene tilgodeses, og det er efter vores holdning også helt fint.
Det er ganske godt, at man gør det.
Der er ingen grund til, at man opretter noget særskilt.
I Dansk Folkeparti synes vi stadig væk, at prioritering af anvendelsen af midlerne skal ske i samklang mellem de parter, der har indbetalt midlerne, men vi vil da gerne have lov til at ønske SF hjertelig tillykke med, at det er lykkedes dem at få regeringen til at fremsætte et lovforslag.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Jeg skal fra CD's side ikke forlænge debatten, men bare sige, at CD ikke kan støtte forslaget med de samme begrundelser, som både Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti heller ikke kunne gøre det.
Det var også de partier, som stemte imod L 47.
Vi behøver ikke en ny fond, fordi de ting, som ønskes her, sygdomsforebyggende og miljøforbedrende ting, kan man sagtens ordne inde under de fonde, der er i dag.
Så CD kan ikke støtte forslaget.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Det korte svar er ja.
Jeg tror, at alle er enige om, at definitionen på bæredygtighed er den, der også er refereret i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Det er at skabe muligheder for kommende generationer for at have mindst samme muligheder for at udvikle sig på en konstruktiv måde i deres samfund, som vi har i dag, med hensyn til økonomi, beskæftigelse, sociale forhold og miljø og sikre bæredygtighed på alle disse områder og en sammenhæng på alle disse områder.
Derfor er vores grundlæggende synspunkt, at vi skal arbejde meget mere med at se på konsekvenserne af de lovforslag og de overordnede politikker, vi har, på alle områder.
Efter vores opfattelse er der en meget stor mangel, når vi f.eks. ser på hele transportsektoren.
Der har vi ikke overblik over, hvordan miljøkonsekvenserne er af det, vi foretager os.
Hvis der var overblik over det, så ville det i hvert fald være udtryk for dyb uansvarlighed hos dem, der træffer de store, langtrækkende beslutninger på trafikområdet.
Her indgår miljøhensyn jo ikke med særlig stor vægt, for så ville vi for længst have haft en anden landbrugspolitik.
Vores ulandsbistandspolitik: På nogle områder fungerer den godt med miljømæssige hensyn.
Men der er ikke overensstemmelse mellem de miljøpolitiske målsætninger og så den praktiske indsats.
Sådan kunne man blive ved, nævne fiskeriet og en masse sektorer, hvor der er brug for at skabe sammenhæng og bæredygtighed i lovgivningen og i de overordnede politikker.
Så det er vores grundlæggende synspunkt.
På miljøområdet synes vi, det kunne være utrolig spændende at have en mere kvalificeret debat om, hvordan vi bruger miljøøkonomien til at træffe bedre beslutninger og få mere miljø for pengene.
For vi er ikke tilhængere af, at man kan lave en simpel cost benefit-analyse og dermed have et facit med to streger under for, hvilke politiske beslutninger der skal træffes.
Men vi er på den anden side store tilhængere af at bruge miljøøkonomien som et af værktøjerne til at kvalificere den politiske beslutningsproces og også have styr på: Hvad er omkostningerne ved en given indsats, hvad er fordelene ved den, og kunne pengene alternativt bruges bedre et andet sted, sådan at vi opnåede en større gevinst f.eks. miljømæssigt ved den pågældende investering?