Kim Behnke (UP), 2001-03-16:
Indledningsvis synes jeg, det er ubehageligt, at man under debatten så ofte bruger ordet drab om det, der sker på motorveje og i trafikken i øvrigt.
Det er mit indtryk, at det er meget sjældent, at der er et forsæt.
Men drab er altså noget, der foregår andre steder.
Så er det da rigtigt, at det ville være dejligt, hvis antallet af uheld i trafikken kunne komme ned på nul, som bl.a. fru Peschardt har været så optaget af.
Den ene er, at vi sætter farten ned til 0, for så sker der heller ingen uheld, og alternativet er, at der går en lygtemand foran hver bil og ringer med en klokke og siger: Pas på, her kommer en bil.
Det alternativ vil jeg heller ikke anbefale.
Så opgaven er at minimere antallet af uheld.
Men at have som ambition, at antallet af uheld skal være nul, er urealistisk.
Der sker desværre uheld.
Folk er spirituspåvirkede, folk er trætte, folk er uopmærksomme, og et område, som jo slet ikke er dyrket, er, at alt for mange er påvirket af f.eks. medicin, når de kører bil, og de overholder, hvad det angår, ikke færdselsloven.
Men der er også dårlig vejbelægning, lavthængende broer, og hvad vi ellers senest har oplevet som årsag til, at der sker uheld.
Der er flere, der har været inde på de amerikanske forhold, og jeg kan sige som en af dem, der i hvert fald har kørt meget i USA, at situationen derovre er den, at man i langt højere grad varierer farten på motorvejsstrækninger.
Man har ikke en fart på f.eks. 70 miles, hvor man må køre det på hele strækningen.
Det kan man køre på noget af strækningen.
Så kommer der f.eks. et sted, hvor man kører igennem en skovstrækning, hvor der kan være risiko for fugtdannelser osv., og så sættes farten ned til 65 miles.
Så kommer man ind i et bymæssigt bebygget område, og farten sættes ned til 55-60 miles, hvorefter man igen må køre 70 miles.
På de strækninger, hvor man må køre 70 miles, som er den maksimale hastighed i USA, glider trafikken ofte meget nemt, fordi de store amerikanske biler næsten alle sammen har indbygget fartkontrol.
Folk stiller bilen til de 70, og så kører alle 70.
Der er ingen hasarderede overhalinger, der er ingen pludselige vognbaneskift osv. Dér, hvor de fleste uheld sker i USA, er ikke på disse lange vejstrækninger, men i bymæssige områder med motorvejsomfartsveje osv. med meget hyppige vognbaneskift og store lastbiler, der taber en del af deres dækbelægning osv., hvilket får biler bagved til at køre galt.
Så er der nogle, der har nævnt Tyskland, og til dem, herunder hr. Kaj Ikast, der mener, at hastigheden er fri i Tyskland, kan jeg sige: Det er den ikke længere.
Tyskerne har fuldstændig urimeligt valgt at sætte motorvejshastigheden til maksimalt 250 km/t.
Men der er det, der hedder en anbefalet hastighed, empfohlene Geschwindigkeit, i Tyskland på 130 km/t.
Det, der sker, hvis man overskrider de 130 km/t. og kører galt, er, at så gælder kaskoforsikringen ikke.
Min opfattelse har altid været, at det tyske system er genialt, og derfor bør det, vi skal have i Danmark, ikke være 130 km/t. på motorvej alle steder.
Det vil være smart med 130 km/t. mange steder.
Derfor er det min opfattelse, at det, man bør gøre i Danmark, er at have anbefalede hastigheder og variable hastigheder.
Altså det bedste fra USA og det bedste fra Tyskland kombineret på de danske veje.
Selv om tyskerne altså må køre betydelig hurtigere, end vi gør, så kan jeg røbe for forsamlingen, at når man i Tyskland måler og laver statistik, som også har været diskuteret meget,
så er den gennemsnitlige fart på strækningen Hamburg-Frankfurt 35 km/t. For på alle mulige tider i døgnet holder folk i kø og holder stille, mens uret stadig væk går.
Så det, der afgør, hvor hurtigt der bliver kørt på vejene, er altså også, hvor meget trafik der er, og hvordan trafikken i øvrigt bliver afviklet. Så jeg synes ikke, forslaget er udtømmende i forhold til, hvordan forholdene burde være i Danmark.
Der burde vi have variable hastigheder på motorvejene, og så burde vi have princippet om, at den maksimale hastighed var en anbefalet hastighed.