Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-10:
Der er simpelt hen gået et lys op for regeringen.
Der er faktisk andre kvaliteter og kvalifikationer i livet end dem, der står på eksamensbeviset, og det er fantastisk, at regeringen er nået frem til den erkendelse, som jo er indlysende rigtig.
Et menneskes aktiviteter og handlinger er selvfølgelig med til at give den enkelte viden, færdighed og kompetencer, men ikke alt, hvad et menneske lærer, ikke alt, hvad man kan, og ikke alle menneskers kompetencer står på et karakterblad. At sikre, at det, man kalder realkompetencer, vurderes og bruges, er selvfølgelig ualmindelig fornuftigt.
Vi kan blot ærgre os lidt over, at regeringen stadig tror, at man kan måle og veje alting, selv når vi taler om denne type kompetencer.
Som det står på side 5 i redegørelsen, er det ærlig talt noget rod, hvis den enkelte skal lære det samme to gange, fordi man ikke kan finde ud af at anerkende kompetencer, der ikke er skrevet ned på et eksamensbevis, og på baggrund af redegørelsen skal realkompetencer nu medtænkes i hele uddannelsessystemet
På side 3 står der, at det enkelte menneskes samlede kompetencer skal sættes i centrum, og redegørelsen lægger op til, at anerkendelse af realkompetencer medtænkes i alle dele af uddannelsessystemet.
Det kan selvfølgelig medføre, som der også står, en mere målrettet uddannelsesindsats og en bedre udnyttelse af de økonomiske ressourcer.
Det er jo alt sammen meget fornuftigt, og i Enhedslisten er vi meget enige i, at det er vigtigt at anerkende menneskers reelle kompetencer.
På papiret ser redegørelsen også fornuftig ud, men som sædvanlig er det altså sådan, at regeringen mere er til flotte ord, end regeringen egentlig er til handling.
Hvorfor i alverden skal der være brugerbetaling på muligheden for at få anerkendt sine reelle kompetencer?
I redegørelsen lægger regeringen op til, at der introduceres deltagerbetaling, hvis man skal have lavet en individuel kompetencevurdering, og selv om brugerbetalingen skal være gradueret, er det selvfølgelig med brugerbetaling her som alle andre steder: Den vil virke som en barriere for, at det faktisk sker.
Anerkendelse af realkompetencer er imidlertid åbenbart kun noget, som skal komme dele af befolkningen til gode, nemlig de voksne.
Det er først og fremmest i voksen- og efteruddannelserne, regeringen lægger op til, at det skal kunne anvendes, og det synes vi er lidt mærkeligt.
Hvad er der blevet af fleksibilitet, målrettet uddannelsesindsats og optimal udnyttelse af økonomiske ressourcer i de videregående uddannelser?
Og hvorfor fastholder regeringen, at kvote 1 skal være den absolutte hovedvej til videregående uddannelse med adgangsbegrænsning?
Regeringens ændringer af optagelsessystemet til de videregående uddannelser betyder jo netop øget fokus på karakterer og de ting, der står på et eksamensbevis, frem for at man får mulighed for at få anerkendt sine reelle kompetencer.
Det er jo det, der sker, når man forandrer kvote 2, som regeringen har lagt op til, så der bliver færre pladser.
Det hænger overhovedet ikke sammen, at man fremlægger tanken om realkompetencer og samtidig laver de opstramninger, der lægges op til, men det er jo sådan set ikke noget nyt, når det gælder denne regering.
Her på falderebet har jeg et spørgsmål til regeringen, som jeg håber kan blive besvaret enten nu eller i den kommende periode, hvor redegørelsen bliver debatteret.
Jeg står her med en pressemeddelelse fra HK, som er dateret den 23. november, og her siger John Dahl: »Regeringen har bevidst fravalgt at udvikle testsystemer, der kan hjælpe lønmodtagere, så de kan godtgøre, at de opfylder kravene for optagelse på en videregående uddannelse.
Oven i købet har regeringen fravalgt at deltage i et internationalt samarbejde om udvikling af testsystemer på sprogområdet.«
Det kunne jeg godt tænke mig at få ministerens kommentar til.