Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Jeg vil som konklusion på debatten og som forslagsstiller lige komme med et par kommentarer til det, der er sagt. Det, vi har hæftet os ved, er først og fremmest - og det siger vi tak for - tilsagnet fra regeringen om, at man vil gå
i gang med at undersøge antallet af brud på ungdomskontrakter og også, om det virker.
Jeg forstod på justitsministeren, at det ville man godt gå ind og se på nu, og det kvitterer vi for, det siger vi tak for, og så vender vi i udvalgsarbejdet tilbage til, om det her forslag kan vedtages i den nuværende form eller måske kan vedtages på anden vis.
Jeg er enig med de ordførere, der har sagt, at hvis det ikke er noget problem ...
jeg tror, det er et problem, det tyder de henvendelser, vi får bl.a. fra Høje-Taastrup Kommune, på, dér tror man på, at det er et problem, og man siger direkte til ministeriet: Det må I gøre noget ved.
Og det har ministeriet ikke gjort indtil nu, og derfor er det naturligt at rejse det her.
Den anden ting, jeg vil komme ind på, er, at vi også siger tak for, at det ligesom er bragt på plads af en række ordførere nu, at man er enig i, at vi skal undersøge de her ting, og at der kan være et reelt problem.
Der kan jeg så sige, at det er i modstrid med det, den socialdemokratiske ordfører, hr. Henrik Sass Larsen, sagde, nemlig at det ikke er nødvendigt, fordi det ikke har noget med det her at gøre.
Det er altså reelt noget, som Folketinget skal se på, og det har der været et stort flertal, der har tilkendegivet.
Det er vi tilfredse med.
Så har der været nogle, der har nævnt og konstateret, at der i hvert fald er indgået én ungdomskontrakt.
Og der kan jeg da sige, at for at få det fuldstændig oplyst for Folketinget har vi stillet en række spørgsmål forud for fremsættelsen af det her forslag, og det fremgår jo meget tydeligt af svarene, at der er indgået en række kontrakter: I 1998 var det 15 afgørelser med vilkår om ungdomskontrakter, i 1999 var det 161 kontrakter.
Vi er for så vidt enige i Dansk Folkeparti i, at man laver sådanne ungdomskontrakter, for kan det medføre, at den unge kommer ind på rette spor, i stedet for at den unge forbliver i kriminaliteten, så er det jo fint.
Så det er jo glimrende.
Det kræver bare en ordentlig opfølgning fra ministeriets og også fra Folketingets side, og det er den opfølgning, vi efterlyser.
Når man sætter sådanne projekter i vandet som ungdomskontrakter, så er det meget vigtigt, at der er en opfølgning, hvor man løbende følger, om de ungdomskontrakter rent faktisk virker, og om der ved brud på dem er problemer med de sanktioner, der indføres.
Her har vi stillet en række spørgsmål til Justitsministeriet gennem Retsudvalget her i løbet af år 2000.
Og et af svarene - det er spørgsmål nr. 348, hvor vi bad ministeren redegøre for, i hvor mange tilfælde der er iværksat de i ungdomskontrakten aftalte sanktioner ved brud på kontrakten - til Folketinget er: »Justitsministeriet har til brug for besvarelsen af spørgsmålet anmodet Rigspolitichefen om en udtalelse. Rigspolitichefen oplyste, at han ikke er i besiddelse af de oplysninger, så han kan besvare det stillede spørgsmål.«
Det var det, hr. Karsten Nonbo også var inde på i sin ordførertale.
Det er jo lidt mærkværdigt, at Folketinget og ministeren kommer med forslag, og det er noget, der bliver indført som praksis her i landet, og så har man ikke nogen oplysninger om, hvor mange brud der rent faktisk forekommer, og hvordan de brud bliver tacklet fra myndighedernes side.
Det er selvfølgelig også det, Høje-Taastrup Kommune har anfægtet, at man reelt ikke mente, at der var en sanktion i praksis, når det gjaldt brud på de her ungdomskontrakter.
Så siger hr. Tom Behnke, at det er et problem, at vi så siger, at hvis der er et brud på ungdomskontrakten, så bør det - uanset hvad - udløse en betinget dom.
Vi er da enige i, at en betinget dom ikke er særlig stærk, men det er da trods alt bedre, at der rent faktisk kommer en dom ud af det, hvis man bryder en ungdomskontrakt, end at der ingenting sker.
Og det er lige præcis det, kommunen gør opmærksom på: at i dag sker der ingenting.
Så er det trods alt bedre at give en betinget dom.
Og det er derfor, vi har skrevet det på den måde.
Vi så meget gerne, at det kom længere frem, at man måske gav en ubetinget dom, ophævede den oprindelige dom til det, som den pågældende skulle have haft, hvis der sker et brud på kontrakten; men forslaget om en betinget dom kunne man måske forvente at et flertal her i Folketinget ville sluge, men det ser ikke ud til, at man i øjeblikket gerne vil det.
Jeg vil også afslutningsvis sige, at det her er noget, der ligger kommunalbestyrelsesmedlemmerne i Høje-Taastrup
meget på sinde.
Vi har fået henvendelser, bl.a. fra vores eget kommunalbestyrelsesmedlem, Lars Prier, der har henvendt sig og sagt: Det her er et problem, I skal tage op.
Udvalget, hele byrådet har diskuteret de her ting.
Der er en socialdemokratisk borgmester, som man også må formode der lyttes lidt til blandt de socialdemokratiske partifolk herinde på Christiansborg.
Afslutningsvis kan jeg sige, at vi vil følge den her sag meget nøje under udvalgsarbejdet, og vi afventer med spænding den redegørelse, der kommer fra ministeren.