Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-01-31:
Enhedslisten er positiv over for ethvert forslag, som kan styrke borgernes retssikkerhed over for det offentlige.
Derfor er vi også i udgangspunktet positive over for det her forslag, selv om vi i dag har kunnet høre i debatten om terrorpakken, at det med stor tydelighed er vist, at de borgerlige partier ikke nødvendigvis har helt samme principielle udgangspunkt, hvad angår retssikkerhed, som Enhedslisten har.
Vi vil så også gerne være med til, at der bliver set lidt mere sammenhængende på denne her problemstilling, sådan at der også sker en forbedring af borgernes retssikkerhed f.eks. inden for det sociale og arbejdsmarkedsområdet.
Her er der tale om borgere, der står i en svagere position over for systemet end de personer, der fører sager mod skattevæsenet.
Det gælder de arbejdsløse, der administrativt bliver idømt en kæmpe bøde af staten for mindre forseelser.
Det gælder modtagere af kontanthjælp eller arbejdsløshedsdagpenge, som tvinges ud i det ene meningsløse tvangsaktiveringstilbud efter det andet, og der kunne nævnes mange andre eksempler.
De er ikke på nogen måde sikret advokatbistand eller andet i forhold til at køre sager over for systemet.
Derfor ser vi meget positivt på regeringens plan om, at der gennemføres en sammenhængende analyse af hele området.
For os at se
er der ikke nogen tvivl om, at der er brug for en markant forbedring af borgernes mulighed for at kunne få fri proces og gratis retshjælp, samtidig med at vi skal fastholde, at myndighederne har pligt til at sikre, at borgerne til hverdag får det, de har ret til, og i øvrigt får en grundig instruktion i, hvordan og hvor de skal klage, hvis de er utilfredse med de afgørelser, som myndighederne kommer med.
Det kan selvfølgelig undre, at man sådan tager et enkelt område ud; at det skal hives særligt frem og behandles på en særlig måde, og at det haster mere end for alle de andre områder, hvor vi ved, at borgernes retssikkerhed ikke er god nok.
Det ændrer dog ikke ved, at Enhedslisten i Folketinget stemmer for enhver forbedring, og det vil vi formodentlig også gøre i denne her sammenhæng.
Der er dog nogle væsentlige hår i suppen.
Jeg tror, at jeg i denne her forbindelse vil kalde det hestehår i suppen, og det er noget, vi vil gå ind og bore en lille bitte smule i under udvalgsarbejdet, før vi endelig kan tilkendegive, hvad vi mener om det her.
Det handler om, i hvilket omfang man kan sikre, på baggrund af at vi går ind og laver de her ændringer, at skattevæsenet fortsat har forpligtelse til at rådgive og hjælpe den enkelte borger.
Og hvordan kan vi sikre, at det ikke udvikler sig til det tagselvbord, som både SF og Socialdemokratiet har nævnt i forhold til advokater og i revisorbranchen?
Det betyder altså, at vi blankt afviser lovforslagets idé om, at det skal være brancheorganisationernes eget klagenævn, der skal afgøre, hvad der er et rimeligt honorar.
Her mener vi i stedet for, at det skal være den instans, der træffer afgørelsen, altså det, der lå i det oprindelige radikale forslag.
Det er den, som skal afgøre, hvor stor omkostningsgodtgørelsen skal være.
Vi har også bemærket, at det i forslagets bemærkninger anføres, at forslaget forventes at medføre ekstraudgifter i Landsskatteretten svarende til tre årsværk, og at forslaget i Told og Skat betyder et årligt merforbrug af årsværk på ca. 15.
Vi går derfor ud fra, at det er meningen, at der i forbindelse med det her forslag skal skaffes ekstra ressourcer til Told og Skat og
til Landsskatteretten, sådan at ressourcerne ikke skal tages fra skatteligning, hvor vi jo ved, at konsekvensen er, at der kommer flere fejl og bedre muligheder for skattesnyd. Jeg håber, at ministeren med det samme kan bekræfte det allerede nu her under første behandling, ellers kan vi garantere for, at vi ikke vil stemme for det her forslag, uanset hvad der bliver svaret på de andre spørgsmål, hvor vi har betænkeligheder.