Tom Behnke (FRI), 2001-01-18:
Så er det jo tydeligt for enhver, hvor ynkeligt det er.
Altså enten-eller.
Hvis det er så skadeligt, som man påstår, hvis det er den eneste årsag til, at de pågældende mennesker dør af det her, så burde der nedlægges et absolut forbud med det samme.
Men det kan man ikke dokumentere, det kan man ikke sandsynliggøre, og det er derfor, man ikke vil gøre det.
Det med, at man ikke vil have et totalforbudsland, skal Socialdemokratiet langt længere ud på landet med. Selvfølgelig vil man det.
Socialdemokratiet beviser da dag efter dag, at man ønske at lovgive på alle mulige områder; man ønsker at regulere danskernes hverdag minut for minut livet igennem.
Så lad være med det.
Det er noget pjat.
Næh, grunden til, man ikke gør det her, er nemlig, at man ikke kan dokumentere det.
Det første, de gør, er, at de tjekker: Er der askebægre?
Hvis der er askebægre, begynder de at ryge.
Hvis der ikke er askebægre, lader de være.
Jeg tror, man skulle stille et forslag om forbud mod askebægre i stedet for.
Alene af den grund kan vi ikke støtte regeringens lovforslag.
Hvorfor tager man ikke skridtet fuldt ud?
Hvorfor gør man det ikke?
Man påstår, at forslaget skal have den ønskede effekt, at der skal være færre, der ryger.
Men virkeligheden viser jo noget andet.
Der er 34 pct. af den voksne befolkning, der ryger.
I Danmark er det 31 pct. af den voksne befolkning.
Spørgsmålet er derfor: Har reklameforbud overhovedet nogen effekt?
Ja, hvis man sammenligner Danmark og Norge, har det ikke.
Så bliver der sagt, at børn og unge begynder at ryge, fordi de ser reklamer for cigaretter eller lignende.
Det tror jeg ikke på.
Det er heller ikke min egen personlige erfaring.
Når børn og unge begynder at ryge, er det, når de kommer sammen med nogle andre skidte knægte fra skolen eller i deres kammeratskabskreds; man bliver lokket til at ryge på grund af gruppepresset.
Det er da ikke reklamerne i eller andet Alt for Damerne på side 38, som børn og unge sidder og kigger på
og tænker: Nej, nu må jeg også begynde at ryge - overhovedet ikke; det er deres kammerater, der lokker dem til at ryge.
I mange tilfælde er det måske også ældre børn og unge, som de yngste ser op til; de synes, at de vil kunne gøre det lige så godt som dem.
Det har altså ikke meget med reklamerne at gøre.
Men hvis nu regeringen til trods for det her stadig væk har en tro på, at lovforslaget har en effekt, hvorfor har man så ikke indregnet det i konsekvenserne af lovforslaget?
De økonomiske konsekvenser må jo nødvendigvis blive, at staten mister nogle indtægter på salg af tobak.
Det har man ikke gjort.
Nej, for regeringen tror nemlig ikke selv på, at forslaget har nogen som helst effekt.
Man forventer et kontinuerligt, vedvarende salg af tobak og lige så mange kroner i indtægter til staten.
For ellers ville man jo have skrevet det.
Så ville man jo have vurderet, at det med reklamer kan nedsætte forbruget med 20, 30, 40 pct., og det må være så og så mange millioner kroner, som statskassen går glip af.
Det har man ikke gjort.
Hvorfor har man ikke det?
Jeg tror, det er, fordi man i regeringen ikke selv tror på forslaget her.
Så påstår man, at det ikke har nogen konsekvenser for erhvervslivet, at man gennemfører forslaget her.
Hvordan kan man påstå det, når vi ved, at i tusindvis af kiosker og lign. skal have rykket hele facaden ned og sat ny facade op på butikken?
Det er da en konsekvens for erhvervslivet; alt andet er da vrøvl.
Hvordan forestiller man sig i regeringen, at alt dette skal nå at blive gennemført ude i det ganske land
inden den 1. juli 2001?
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre.
Det er fuldstændig umuligt at vedtage en lov af denne her karakter, hvor man pålægger erhvervslivet at gøre det. Et lille kuriosum vil jo være, at hvis forslaget her gennemføres i sin nuværende ordlyd, har det altså også den konsekvens, at f.eks. Tobaksmuseet ovre på Amagertorv ikke længere må have lov til at reklamere; det må de ikke.
Man må på Nationalmuseet f.eks. ikke i fremtiden lave udstillinger om tobak eller tobakkens historie; det vil være forbudt ifølge forslaget.
Og man må slet ikke reklamere for, at man gør det.
Så er spørgsmålet også til ministeren: Hvorfor har der slet ikke været nogen høringsrunde på det her?
Var det noget, man sådan bare lige hurtigt skulle have igennem Folketinget?
Er det derfor, man har undladt at høre parterne om det her?
Jeg har også et spørgsmål til den formulering, der er i forslagets § 2, stk. 2, nr. 2, og dér er mit spørgsmål til ministeren: Hvordan forestiller ministeren sig, at tobaksindustrien skulle kunne undersøge det ganske land for alle mulige store, små og bittesmå produkter og deres navngivning, inden man navngiver et nyt tobaksprodukt?
Hvordan skal tobaksindustrien overhovedet kunne overholde den paragraf?
Det kan man da ikke.
: Hov, der er en lille dippedut oppe i Hjørring, som man har kaldt ved samme navn; altså bliver det forbudt.
Det kan man ikke.
Man kan ikke pålægge industrien den opgave at skulle udføre det.
Nu er der rødt lys.
Jeg havde adskillige sider mere med kritik af forslaget.
Konklusionen er, at vi stemmer imod.