runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-05-12:
Jeg er naturligvis ikke ked af at få anerkendelse for mit politiske arbejde af hr. Keld Albrechtsen, men jeg må så også konstatere, at det ikke er dér, værdien i mit politiske arbejde ligger.
Den ligger deri, at vi får noget af det, som er vores politik, gennemført.
Og vi må bare sige, at når det gælder vandmiljøplan III, så har vi fået gennemført så meget af vores politik, at vi ville være med til også at bære ansvaret for vandmiljøet i denne her plan, som ligger.
Det betyder naturligvis ikke, at den siger alt om natur og miljø, for det gør vandmiljøplanen jo ikke.
Man kan jo sagtens finde områder, hvor vi kan blive enige måske ligefrem med hr. Keld Albrechtsen om nogle tiltag, for planen her er ikke endegyldig, når det gælder natur.
Men den siger noget om vandmiljøet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-12:
Jamen så må vi jo konstatere, at De Kristendemokraterne har solgt sin grønne sjæl til Venstre og Konservative og ladet sig baste i 10 år frem i tiden.
Jeg synes da, at man bør overveje at opsige den binding i forbindelse med det kommende folketingsvalg.
Det vil jo være muligt for Kristendemokraterne at opsige den binding, og jeg synes da, det ville være ærgerligt, hvis vi ikke ville kunne samarbejde med Kristendemokraterne om gennemførelsen af en ny vandmiljøplan efter folketingsvalget.
Hvis Kristendemokraterne allerede i dag kan meddele, at man har tænkt sig at sætte sig uden for enhver indflydelse i det nye Folketing, så vil jeg da være ked af det, selv om jeg kan ikke give hr. Mogens Nørgård Pedersen de helt store karakterer for afslutningen af det her forløb omkring forhandlingerne om vandmiljøplanen, det vil jeg sige.
Nu forlader jeg jo Folketinget efter næste valg, men jeg ville da alligevel sætte pris på, hvis mit parti blev i stand til at forhandle også med Kristendemokraterne efter valget.
Det ville da være dejligt.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-05-12:
Kristendemokraterne er med her i forliget her om vandmiljøplanen, De Radikale var med i forliget omkring arbejdsmiljø, og sådan kan der være forskellige tilgange til de forskellige politiske områder.
Jeg må faktisk sige til hr. Martin Lidegaard, at vi ikke kan sige, om der er noget minimum eller der er noget maksimum.
Så på den måde er det jo hverken minimum eller maksimum.
Men vi Kristendemokrater føler os bundet af det her forlig, og det vil vi faktisk også være efter et valg.
Og skal der laves om på det her forlig, så er det med forligspartnerne, det bliver lavet om.
Martin Lidegaard (RV), 2004-05-12:
Jeg vil gerne starte med at ønske Kristendemokraterne oprigtig tillykke med partiets ny placering i den grønne firkant, som jeg kan forstå at partiet har indtaget her, og hvor de jo har rig lejlighed til at tage del i den frodige og offensive miljøtænkning, som jo foregår i den firkant.
Mit spørgsmål til Kristendemokraterne er i al enkelhed, om Kristendemokraterne opfatter den indgåede aftale her som en minimumsaftale eller en maksimumaftale, altså om man kunne forestille sig, at der er nogle af de initiativer, der tages her, som man kan bygge videre på.
Når jeg spørger, er det, fordi vi i det energiforlig, vi har indgået, jo udtrykkelig netop har lagt til grund, at hvis man nu skulle få lyst til med et andet flertal at bygge oven på og bygge flere havvindmølleparker, så kan man gøre det.
Opfatter Kristendemokraterne det her forlig som en lukket kasse, der så gør, at vi ikke kan regne med Kristendemokraterne på andre tidspunkter, eller er det en minimumsaftale? Jeg spørger selvfølgelig, fordi jeg ved, at der jo på mange punkter er flere ligheder mellem Kristendemokraternes og De Radikales politik på nogle af de her områder end forskelle.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-12:
Lederen af Ferskvandsbiologisk Laboratorium på Københavns Universitet, professor Kaj Sand-Jensen, som jo er en uafhængig forsker,
Han siger, at den her plan ikke sikrer rent vandmiljø,
ikke sikrer en ren natur, at der ikke er udsigt til markant klarere søer og fjorde og kystvande.
Vi vil ikke undgå iltsvind og fiskedød.
Jeg må sige, at det må være forstemmende for regeringen at læse en sådan ekspertbedømmelse af sin plan.
den karakteren 3. Det er jo ikke ligefrem et stolt resultat, vil jeg sige. Fra Danmarks Miljøundersøgelser udtaler Kurt Nielsen, at en 13 pct.s reduktion af kvælstofudledning ikke væsentligt ændrer ved mængden af alger i Odense Fjord.
Det kræver en langt større reduktion.
Sådan kunne man jo blive ved.
Det er trist og sørgeligt, synes jeg, at et flertal i Folketinget har valgt at bakke op omkring den plan, regeringen har lavet, fordi den blot udskyder og endda forværrer de vandmiljøproblemer, som skal løses.
Og det er jo af helt afgørende betydning for vores land, at vi i fremtiden har rent drikkevand, at vi har fisk, at vi bevarer naturværdierne.
Det sikrer regeringens plan altså ikke, og derfor er vi i Enhedslisten glade for, at fire partier i oppositionen har kunnet enes om at fremlægge et alternativ, som vi faktisk synes er godt, og som vil sætte en positiv udvikling i gang i naturen.
Det har vi så i første omgang ikke kunnet få flertal for, men det, som peger fremad, er, at dette udspil jo kan danne grundlag for en diskussion i valgkampen i forbindelse med et kommende folketingsvalg, og - hvis vælgerne vil det - derefter blive vedtaget i et nyt Folketing.
Det synes jeg er en opmuntrende tanke.
Efter regeringens såkaldte vandmiljøplan - for jeg nægter at anerkende det som en vandmiljøplan - er så kommet regeringens forslag om at nedlægge amterne og dermed fjerne den ekspertise, som skulle være i stand til at sikre gennemførelsen af bl.a. vandrammedirektivet og dermed sikringen af vores ferskvande.
Det bliver en umulighed at gennemføre, for det fremgik
Der er tværtimod desværre overvejende sandsynlighed for, at de må søge andre steder hen, at de måske endda allerede nu begynder at søge andre steder hen, fordi de ellers vil stå i den situation, at de bliver arbejdsløse, når amterne bliver nedlagt.
Derfor mister vi simpelt hen en af krumtapperne i vores vandmiljøadministration her i Danmark.
Nu praler De Konservative af, at de hele tiden har ønsket, at amterne skulle nedlægges.
Det synes jeg bare taler for sig selv, og det skal så være min afsluttende bemærkning her i ordførerindlægget, for det ligner altså et bevidst mord på vandmiljøet her i Danmark.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-05-12:
Jeg føler faktisk, at man har lænet sig op ad det faglige grundlag.
Jeg skal ikke gøre mig klog på de udtalelser, som hr. Torben Hansen nu henviser til, men jeg vil gøre opmærksom på, at der vedtages stort set ikke noget som helst, uden at der efterfølgende kan findes en, to eller tre fageksperter, som udtaler sig imod det.
Men det kan også hænde, man kan finde nogle stykker, som udtaler sig for det.
Med hensyn til hvor katastrofalt det går, er det altså sådan, at uanset hvor lille en forbedring nogle vil mene det er - jeg mener, det er en stor forbedring - er det altså en forbedring, og det er jo ikke sådan, at miljøet bliver ringere fra nu af og fremover, fordi vi laver et lidt mindre indgreb, end andre kunne have ønsket.
Forholdene bliver faktisk forbedret, og planen skal evalueres allerede i 2008, altså om 4 år, og så vil det jo vise sig, om katastrofen har været så omfattende, som der lægges op til her.
Torben Hansen (S), 2004-05-12:
Efter fru Inger Støjbergs indlæg, især det sidste, kunne man jo næsten føle sig kaldet til at gentage, hvad der står i papiret fra DMU:
Det skal bemærkes, at de velfærdsøkonomiske resultater ikke omfatter benefits af nogen art, selv om disse må forventes at være væsentlige for det velfærdsøkonomiske resultat.
Det kan vi jo så også begynde at citere fra.
Det er så kun tredje gang for mit vedkommende, men en gang imellem kan man jo håbe på, at gentagelse er al lærdoms moder.
I forhold til de 13 pct. reduktion på kvælstof: Mener Venstres ordfører, at det er et udtryk for bæredygtighed?
Mener Venstres ordfører, at det er udtryk for, at man lever op til det faglige grundlag?
Det, vi jo har kunnet se, efter at regeringens vandmiljøplan blev offentliggjort, er, at både en professor i biologi og DMU har udtalt, at de 13 pct. ikke fører til reduktioner i algevækst.
De 13 pct. vil ikke gøre, at man kan leve op til bæredygtighed.
Mener Venstre, at man har levet op til bæredygtighed, at man har levet op til, at vi kan få et bæredygtigt landbrug, at man kan leve op til, at vi kan undgå iltsvind gennem en reduktion på 13. pct.?
Det er jo lidt specielt, når eksperterne mener, at det gør man ikke.
Inger Støjberg (V), 2004-05-12:
Jeg synes, det er et meget specielt ræsonnement, hr. Keld Albrechtsen kommer med her: Der bliver lavet et forlig om vandmiljøplan III.
Derfor nedlægger man amterne og overfører opgaverne til staten.
Det hænger jo simpelt hen ikke sammen.
Så vil jeg gerne vende tilbage til spørgsmålet om de tabte arbejdspladser.
Det er jo rent faktisk sådan, at Miljø- og Planlægningsudvalget har stillet et spørgsmål til miljøministeren i forbindelse med beslutningsforslag nr. B 191, og jeg vil gerne lige citere fra svaret om beskæftigelsen: »I det reviderede forhandlingsudspil er både arealudtagningen og reduktionen af husdyrsbestanden, som før angivet mindre.
Konsekvenserne for beskæftigelsen bliver derved også tilsvarende mindre.
De samlede konsekvenser for primær erhvervet og følgeerhvervet er vurderet til et fald i beskæftigelsen på ca. 7500-17000 årsværk.«
Det kan godt være, at det var lidt i underkanten, da jeg sagde 12.000 mistede arbejdspladser.
Det er op til 17.000.
Jeg beklager meget.
Mariann Fischer Boel (V), 2004-05-12:
Jeg kan da godt forstå, at hr. Torben Hansen ikke er interesseret i, at vi tramper mere rundt i den her debat om tallene og forudsætningen for de her tal.
For situationen var jo den, at da tallene kom på bordet, rebede oppositionen sejl og tilmeldte sig regeringens udspil, for så vidt angår fosfor.
Det var forløbet.
Så skal jeg ikke knytte yderligere bemærkninger til hr. Torben Hansens referat fra DMU's rapport om velfærdsøkonomiske resultater og benefit af det udspil.
Det tror jeg der har været kommenteret på tidligere.
Der tror jeg, at det har været vanskeligt for nogen at give et klart bidrag.
Det har det formodentlig også været
for FødevareØkonomisk Institut og DMU, fordi det vel ikke er indtægter, der i overvejende grad har præget oppositionens udspil i forbindelse med de mange arbejdspladser, der bliver sat på spil i forbindelse med det udkast.
Torben Hansen (S), 2004-05-12:
Det lader til, at vi kan få en temmelig lang debat i aften ud af det her med tallene.
Jeg vil da bare appellere til, at vi, når vi når frem til den næste debat, også får diskuteret: Hvad er bedst for naturen og for vandmiljøet?
Men hvis vi bliver i det med tallene, så skal vi nu høre fødevareministeren sige, at vi rebede sejlene.
Det er et lidt besynderligt udgangspunkt, når vi rent faktisk igennem forløbet flere gange viste forhandlingsvilje og sagde: O.k., vi er parate til at give os her, og vi er parate til at give os her.
Det synes jeg er et lidt besynderligt udgangspunkt.
Men i forhold til det med tallene vil jeg da også gerne bede fødevareministeren bekræfte det, der står i notatet fra bl.a. DMU, netop at det her er et husholdningsregnskab med omkostninger uden indtægter.
Jeg vil gerne bede fødevareministeren bekræfte det her citat:
Det skal bemærkes, at de velfærdsøkonomiske resultater ikke omfatter benefits af nogen art, selv om disse må forventes at være væsentlige - væsentlige - for det velfærdsøkonomiske resultat.
Skulle vi så ikke lægge den debat til side og gå over til at snakke natur og vand og miljø?
Mariann Fischer Boel (V), 2004-05-12:
Da oppositionen fremsatte sit forslag, sad vi ovre i Miljøministeriet og pindede hvert enkelt element ud af oppositionens udspil for at være fuldstændig sikre på, at det arbejde, vi så overdrog til DMU og til FødevareØkonomisk Institut, hvilede på et enigt grundlag.
Jeg husker det fuldstændig, som om det var i går.
Vi sad med hvert enkelt element og fik bekræftet fra oppositionen, om det nu var det, de mente.
Da resultatet af beregningerne så blev fremlagt, kunne man godt fra oppositionens side se, at et resultat, der betød mellem 17.000 og 27.000 yderligere ledige, ville partier som Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og SF jo ikke kunne leve med.
Derfor korrigerede man på de første tal, der var kommet frem.
Det er den film, som vi alle sammen så under forhandlingerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-12:
Jeg sagde netop, at da vi på det første møde havde drøftelsen af, hvordan vi skulle lave den beregning, blev der jo spurgt til, hvordan det fosfor skulle opfattes, og der svarer bl.a. hr. Touborg og jeg meget præcist ministeren.
Jamen det kan ikke nytte, at miljøministeren ryster på hovedet, for det var det, vi gjorde.
Vi bad om, at man satte regeringens fosforforslag ind i beregningerne.
Sådan var det.
Så siger jeg, at det blev misforstået af ministrene, og så blev det rettet dagen efter, fair nok. Men så er det bare, jeg siger, at så skal hr. Dohrmann efter min opfattelse ikke stå her i Folketingssalen og bruge et tal, som vi alle sammen dagen efter var enige om ikke var det rigtige tal.
Det var bare det, jeg klandrede hr. Dohrmann og andre for, og det burde ministeren da også klandre hr. Dohrmann for.
Uanset hvad baggrunden kan have været, og hvilke misforståelser der kan have været - om jeg husker rigtigt, eller ministeren husker rigtigt - så er det under alle omstændigheder dybt beklageligt, at hr. Dohrmann bruger
et tal, som vi alle sammen er enige om ikke var det rigtige tal.
Mariann Fischer Boel (V), 2004-05-12:
Jeg må bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at hvis den stak papirer er det, der stammer fra et langt forhandlingsforløb, så kan jeg beklage, at hr. Keld Albrechtsen ikke har haft tid til at kigge på dem, siden vi stoppede drøftelserne lige før påske.
Det er notorisk forkert, når hr. Keld Albrechtsen siger, at oppositionen ikke flyttede sig.
Jeg er sikker på, at hr. Keld Albrechtsen kan bekræfte, at det første udspil, der kom fra oppositionen, opererede med en reduktion på kvælstof på 50 pct. inden 2009.
Det fik vi bekræftet under forhandlingerne, for vi var måske lidt usikre på, om det virkelig kunne være rigtigt.
Og grunden til, at oppositionen flyttede sig, var jo, at man ikke havde gennemregnet konsekvenserne af det forslag, man fremsatte, for så vil jeg nægte at tro, at ansvarlige partier kunne fremsætte et forslag, der fik de beskæftigelsesmæssige konsekvenser, som det viste sig.
Det var også derfor, at oppositionen pludselig blev bange for sin egen skygge og måtte konstatere, at de tal, der var fremlagt, var alt, alt, alt for vidtgående, og derfor begyndte man at rebe sejl.
Det er konsekvenserne af de drøftelser, vi havde, og hvis man ikke kan huske det, så er jeg sikker på, at man kan kigge tilbage i papirerne, hvis man i øvrigt har gjort notaterne undervejs.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-12:
Nu vil jeg bare sige til ministeren, at den menneskelige hukommelse jo er behæftet med svagheder, det må erkendes, men derfor har vi altså også i oppositionen gjort grundige notater over hele forløbet, så vi kan gå tilbage og se skridt for skridt, hvad der skete, og jeg er ikke i tvivl om, at ministeren har noget tilsvarende.
Derfor er de ting, som jeg f.eks. fremførte for hr. Dohrmann til korrektion af de forkerte oplysninger, hr. Dohrmann kom med, ikke alene baseret på min korttidshukommelse, for jeg erkender, at den ville kunne svigte.
Men jeg har altså inden denne debat været nede efter mappen, og ministeren kan se, at jeg faktisk har mappen her med alle disse notater, som jeg selvfølgelig har slået tilbage i for at være sikker på, at det, jeg sagde fra talerstolen, var fuldstændig korrekt.
Jeg vil i øvrigt også råde hr. Dohrmann og andre til lige at gå tilbage i papirerne og se tallene igennem, inden de boltrer sig med dem på talerstolen.
Mariann Fischer Boel (V), 2004-05-12:
Jeg vil godt sige tak til den grønne firkant, som hr. Jørn Dohrmann kaldte partierne, der står bag lovforslaget, som vi drøfter i øjeblikket.
Jeg vil godt sige, at fra oppositionspartierne var der jo ikke meget nyt under solen.
Jeg vil dog godt kvittere Det Radikale Venstres ordfører, hr. Martin Lidegaard, for en mere nuanceret indgangsvinkel til den her debat end nogle af de andre ordførere, oppositionen har fremvist.
Vi har jo alle sammen - alle de, der deltog i forhandlingerne, der blev afsluttet umiddelbart inden påske - stadig væk forløbet i klar erindring, skulle man tro.
Men jeg må indrømme, at med den debat, der har været her på talerstolen senest, så opfatter jeg situationen, som om der er nogle, der har set to forskellige film.
Det synes jeg er besynderligt med den korte tidshorisont, der er forløbet, siden vi afsluttede forhandlingerne.
Men der er jo noget, der hedder korttidshukommelse og langtidshukommelse, og det må jo være det, der er afgørende for de meldinger, der er kommet her fra talerstolen.
Jeg vil godt kvittere for de positive meldinger, der er kommet.
Og så vil vi fra regeringens side bidrage til, at vi får en hurtig og effektiv udvalgsbehandling.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-05-12:
Når vi nu behandler L 239 i dag, er det jo et udtryk for, at ting ikke sker af sig selv, og vi Kristendemokrater vil gerne være med til at tage ansvar.
Man kan altid diskutere hastigheder, mængder osv.
, men hvis ting skete af sig selv, var debatten i dag overflødig, for så var det bare at lade stå til. For os Kristendemokrater har det altid betydet meget, at der var balance imellem erhverv og miljø.
Der var det også noget af det, som vejede tungt.
Det er faktisk også det, som den her vandmiljøplan III er et udtryk for.
Der skal ske yderligere reduktion i kvælstofudvaskningen.
Det er der taget hånd om på forskellig vis, og det, som vi behandler nu, er et lovforslag, som udmønter de redskaber, som skal være med til at udfylde de mål, som vi har sat i den nye vandmiljøplan III, nemlig en minimumsreduktion på 13 pct. inden 2015.
Når vi har skrevet minimum, og det fremgår også af bemærkningerne til lovforslaget, er det, fordi vi forligspartier erkender, at verden ikke står stille, men at der kan ske en udvikling.
Derfor er vi også godt tilfredse med, at vi skal evaluere vandmiljøplanen et par gange i løbet af den periode, hvor den løber, for vi erkender, at der kan ske tiltag, og det kan være i den ene og i den anden retning, og derfor vil vi gerne have mulighed for at ændre det, så vi hele tiden kan følge udviklingen tæt af hensyn til erhvervet naturligvis, men i særdeleshed også af hensyn til naturen.
Så er det rigtigt, at det her lovforslag, som det også er blevet nævnt, giver en del bemyndigelse til ministeren.
Det tager vi forligspartier selvfølgelig medansvar for.
Hvis det kan være en betryggelse for den øvrige opposition, vil vi selvfølgelig tage ansvaret for det og sørge for, at den bemyndigelse bliver brugt fornuftigt og rigtigt, sådan som den var tiltænkt.
Så naturligvis kan Kristendemokraterne støtte lovforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-12:
Med hensyn til det med jorden og jordpriserne kan jeg sige, at det, man lagde ind i beregningerne, var, at når regeringen skulle købe jord, så var den meget billig, og når oppositionen skulle købe den samme jord, så var den pludselig blevet langt, langt dyrere.
Når man laver regnestykker på den måde, kan man hurtigt få pumpet et tal op.
Med hensyn til pantafgift: Hvis man indførte en kvælstofregulering med en pantafgift, ville man spare et eller andet sted mellem en halv og en hel milliard kroner om året allerede i forhold til den nuværende regulering.
Det vil altså sige, at man vil gennemføre en besparelse, som vil muliggøre lettelser for erhvervet og dermed forbedre konkurrenceevne og sandsynligvis give flere arbejdspladser.
Men jeg har været forsigtig med at sige, at oppositionens forslag fører til flere arbejdspladser, end der er i dag, for det kan vi ikke sige med sikkerhed.
Derfor skal man selvfølgelig være forsigtig med at give den slags løfter, for det skal naturligvis regnes omhyggeligt igennem.
Men det kan man faktisk ikke engang udelukke, for en pantafgift har
disse store økonomiske fordele både for den enkelte landmand og for samfundet og for miljøet.
Det er faktisk i al beskedenhed ret genialt med en pantafgift. Derfor ser regnestykket helt anderledes ud, når det kommer ned i detaljerne.
Derfor var det også trist, at regeringen ikke var interesseret i at lytte til det forslag om balanceafgift eller pantafgift, for det ville have givet et helt andet regnestykke og have været langt bedre for miljøet.
Men det var der ikke interesse for på regeringsbænkene og heller ikke hos hr. Dohrmann.
Torben Hansen (S), 2004-05-12:
Hvis fødevareministeren vil, så vil jeg meget gerne trampe rundt i det, det skal ikke være noget problem, for så kan man jo også netop ved at trampe rundt i det få afklaret helt specifikt, at i forhold til de her beregninger mangler halvdelen.
Det budskab ville jeg da gerne have sendt ud
herfra i aften
, hvis det er det.
Det ville jeg rigtig gerne.
Vi må jo også konstatere, at det her var noget, som regeringen bestilte.
Det er de i deres gode ret til, og der mangler halvdelen af regnestykket, nemlig: Hvad er der egentlig også af benefits ved det her?
Endnu en gang vil jeg bede ministeren om at bekræfte, at det er et husholdningsregnskab med omkostninger uden indtægter.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-05-12:
Vi må bare konstatere, at det ikke var alle, der var enige, for jeg var da ganske enig med mig selv om, at det var op til 27.000 arbejdspladser.
Så jeg ved ikke, hvordan hr. Keld Albrechtsen er kommet frem til det.
Men jeg vil bare sige, at der jo også var stor uenighed
om, hvordan man skulle beregne skov.
Var nåletræer skov, var det naturområder, eller hvad var det?
Det var der også stor uenighed om i kredsen.
Det må hr. Keld Albrechtsen i hvert fald også kunne bekræfte.
Men hvordan kommer hr. Keld Albrechtsen lige pludselig frem til, at bare fordi man ønsker en afgift, så kunne man faktisk have tjent penge på det her?
Det ville jo også betyde, at det kostede arbejdspladser.
Kan hr. Keld Albrechtsen fortælle mig, hvor mange arbejdspladser det ville betyde, at vi lige pludselig mister noget konkurrenceevne på det her punkt?
Det er igen noget, som hr. Keld Albrechtsen slynger ud i luften.
Han siger, at det kunne vi bare have været enige om, og så kunne vi have tjent en masse penge.
Men vi må altså komme frem til fakta.
Fakta er, at den første beregning viste, at det ville koste op til 27.000 arbejdspladser.
Det kan godt være, at man har fortrudt det, det kan man jo indrømme, men det vil man åbenbart ikke.
Jeg vil spørge, om hr. Keld Albrechtsen ikke bare vil bekræfte, at venstrefløjen jo virkelig blev spurgt, om de mente de ting, de nu fremførte, der skulle ligge til grund for de beregninger, der skulle fremføres.
Jeg går da ikke ud fra, at hr. Keld Albrechtsen kendte tallene, allerede inden de var lagt frem, altså at det ville koste 17.000-27.000 arbejdspladser.
For så havde man måske justeret sine krav inden.
Så kan det godt være, at der er nogle, der har misforstået det i resten af venstrefløjen, altså at det blev lidt for stramt.
Men kan hr. Keld Albrechtsen ikke bare bekræfte, at man nøje blev spurgt, og det nikkede selv hr. Torben Hansen til bagefter på mødet gangen efter: Det var man blevet spurgt om.