runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2006-03-29:
»Vil ministeren oplyse, hvor meget tilførslen af ressourcer/årsværk til Fødevarestyrelsen i form af et såkaldt bagmandspoliti vil udgøre i kroner og øre, og hvilke områder ressourcerne så skal tages fra?«
Ministeren, regeringen og Dansk Folkeparti har besluttet at indføre et såkaldt bagmandspoliti for at kigge lidt dybere i nogle af de her fødevaresager.
Det er et led i den nultoleranceoperation, som vi har igangsat, men det er klart, at vi skal finde ud af at disponere de ressourcer sådan, at det ikke går ud over fødevarekontrollen.
I forbindelse med den aftale, vi har indgået med Dansk Folkeparti har vi jo netop også indgået en aftale om, at vi frem mod finansloven for 2007 skal vurdere fødevarekontrollens ressourcebehov.
Tak for svaret, hvis man kan kalde det et svar.
En del af mit spørgsmål gik sådan set på: Hvad betyder det i kroner og øre, underforstået hvor mange personer er det, det her handler om?
Ministeren siger, det er et korps.
Hvis jeg sådan skal se på, hvad der er et korps, så er det vel sådan en 10, 20, 30 stykker, men det kan ministeren jo få lov til selv at redegøre for.
Når ministeren så siger, at det netop er derfor, vi indfører nultolerance, så er mit spørgsmål til det: Kan man i virkeligheden indføre nultolerance fysisk, hvis man har meget, meget lidt kontrol?
Det kan jo også være, at det er noget, der skal udvikle sig over tid, afhængigt af hvilke erfaringer vi gør med effekten af at sætte nogle folk ind i nogle specifikke virksomheder, hvor der jo er behov for at trænge til bunds i tingene.
Derfor kan jeg ikke på nuværende tidspunkt sige præcist, hvor mange der kommer til at blive omfattet af den pågældende indsats.
Så det kan jeg ikke oplyse på nuværende tidspunkt.
Så for min skyld behøver ministeren ikke på nuværende tidspunkt endeligt at afklare det.
Men bare jeg kunne få sådan en nogenlunde vurdering af, hvad ministeren har tænkt, hvilken størrelsesorden vi snakker om her.
Når det er interessant, er det jo, fordi ministeren ikke vil tilføre flere midler til området, og så kan jeg jo regne ud, at de midler skal tages et andet sted fra, og det er også en del af spørgsmålet.
Hvorfra vil man så tage de midler?
Hvad er det, der skal nedprioriteres?
I øjeblikket er det jo i forvejen sådan, at en meget stor del af de kontroller, der bliver udført, er sådan rør ved væggen-kontroller, sådan at bare man har været der, så det tæller med, og så er det jo spørgsmålet, hvor effektive de i virkeligheden har været.
Derfor kender jeg ikke antallet endnu.
Det er noget, vi arbejder på.
Men vi vil da starte i det små og så efterhånden se at få nogle uddannet til det, for jeg tror, det kræver nogle særlige uddannelsesmæssige tiltag at blive ekspert i at kunne gå ind og gennemanalysere de her virksomheder.
Der kan også blive tale om, at det er revisoruddannede folk, vi skal bruge til det.
Så må det jo vokse frem fra det.
Derfor ved jeg jo heller ikke præcist, hvor pengene skal tages, men vi har jo selvfølgelig nogle overvejelser om det.
Vi vil se på, om der er en reservekonto, om der er nogen opsparingskonti, som vi kan bruge i den forbindelse.
Det skal i hvert fald ikke gå ud over fødevarekontrollen.
Mette Gjerskov (S), 2006-03-29:
Det må være en meget, meget ukonkret aftale.
Sådan som jeg hører det, får vi ikke noget svar på, hvor mange medarbejdere vi taler om, og hvor de skal tages fra.
Jeg vil bede ministeren bekræfte, at det her bagmandspoliti skal tages inden for det nuværende budget i Fødevarestyrelsen, altså det budget, hvor der er blevet skåret 217 medarbejdere siden 2001.
Eller hvor er det fra?
Jeg vil også bede ministeren, om han ikke kunne være lidt mere præcis i sit svar til hr. Kristen Touborg på, hvad det er, der så skal nedprioriteres.
Der er jo andre områder, hvor man kunne forestille sig at man kunne finde et finansieringsbidrag.
Må jeg så derudover sige, at det faktisk er en meget konkret aftale.
Det er da meget konkret, at vi nu opretter en enhed, der skal kunne gå ind og efterforske nærmere i de virksomheder, hvor tingene tilsyneladende ikke er i orden, men hvor man måske ikke som tilsynsførende lige umiddelbart kan få hold på, hvad det lige præcis er, der er galt, men man har en fornemmelse af, at noget er galt.
Derudover er der jo masser af andre konkrete tiltag i den plan.
Så der er en række konkrete tiltag i planen.
Meget konkret, får jeg at vide fra ministeren, men stadig væk kan jeg ikke få noget som helst at vide.
Det er en enhed.
Vi kan slet ikke få noget som helst bare at vide.
Vi ved ikke engang, hvad det er for nogle mennesker.
Er det dyrlæger og revisorer?
Jeg synes ikke, det er særlig konkret, og jeg synes ikke, det er særlig troværdigt, at det her skulle være med til at redde noget som helst for vores fødevaresikkerhed i Danmark.
Ministeren siger også, at finansieringen kan komme fra andre områder.
Kunne jeg få ministeren til at sige, hvad det så er for nogle andre områder, hvis ikke det er inden for Fødevarestyrelsen?
Og kunne jeg få ministeren til at bekræfte, at der er skåret de 217 stillinger væk fra Fødevarestyrelsen, som jeg nævnte i mit første spørgsmål?
Og hvis ministeren ikke kan bekræfte det, kan han så fortælle mig præcis hvor mange?
Det er et meget klart spørgsmål: Præcis hvor mange medarbejdere er skåret væk fra Fødevarestyrelsen, og hvilke andre områder skal pengene tages fra?
Det er faktisk temmelig konkret.
Men det er et led i en stor plan.
Det har vi ikke gjort endnu, og fru Mette Gjerskov må altså acceptere, at det er dertil, vi er nået.
Med hensyn til hvor mange medarbejdere færre der er i Fødevarestyrelsen,
kommer det jo an på, fra hvilket tidspunkt man regner.
Men hvis vi tager det tilbage fra 2001, som jeg kunne forestille mig er et årstal fru Mette Gjerskov vil finde interessant at sammenligne i forhold til, så er det sådan, at en del af nedgangen i antallet af stillinger i Fødevarestyrelsen simpelt hen skyldes, at vi har fusioneret nogle af dem ind i sammenhæng med dannelsen af Danmarks Fødevareforskning, sådan at de opgaver er flyttet ud til Danmarks Fødevareforskning.
Per Clausen (EL), 2006-03-29:
Nu skal man jo altid passe på med at fordybe sig i tal, men jeg tror, ministeren kan bekræfte, at uanset hvordan man regner, er der sket et fald i antallet af ansatte i Fødevarestyrelsen, og der er sket et fald i bevillingerne.
Men det, jeg i grunden ville lidt ind på, er det her bagmandspoliti.
Det hele skal selvfølgelig aftales med Dansk Folkeparti, og jeg kan godt forstå, at ministeren foretrækker at lave aftaler med Dansk Folkeparti.
Det er nok det eneste parti her i Folketinget uden for regeringen, som vil indgå aftaler med regeringen om, at man vil gøre en masse ting uden at aftale, hvordan man skaffer pengene og ressourcerne til det først.
Det er nok pointen der.
Men kunne ministeren løfte sløret for, hvornår det her bagmandspoliti kommer til at træde i karakter, for det er selvfølgelig også interessant?
Men målsætningen fra min side er, at det i hvert fald er i gang inden sommeren.
Jeg mener også, at jeg har forstået ministeren rigtigt, når jeg kan konkludere, at ministeren siger, at pengene og ressourcerne til det her ikke skal tages fra Fødevarekontrollen.
Så kan man selvfølgelig altid tænke over, hvor der så i Fødevarestyrelsen er noget, man kan tage, uden at det skader fødevaresikkerheden.
En enkelt ting til sidst: Ministeren har flere gange i dag nævnt det med, at man skulle kunne forbyde virksomheder og personer at drive fødevarevirksomhed.
Men det, der står i aftalen, er jo, at ministeren skal overveje, om man skal indføre det.
Skal jeg forstå det sådan, at ministeren og Dansk Folkeparti har besluttet, at der skal skabes hjemmel til, at man kan stoppe for disse menneskers og disse virksomheders ageren inden for fødevareområdet, eller er det bare noget, der overvejes, og i givet fald: Hvornår er disse overvejelser slut?
Det kunne nemlig enten være ved, at vi havde en eller anden form for autorisationsordning af dem, som driver fødevarevirksomhed, eller det kunne være, at vi simpelt hen i straffesanktionerne i fødevareloven får en mulighed for at dømme nogle til ikke at drive fødevarevirksomhed fremover.
Det er det, der lige skal analyseres lidt nærmere.
Det er trods alt juridisk set en alvorlig ting at dømme nogle personer til ikke at måtte drive virksomhed, og derfor skal vi finde ud af, hvordan det rent teknisk set kan gøres mest effektivt og ordentligt.
Kristen Touborg (SF), 2006-03-29:
Vi kan jo desværre ikke forlange nultolerance over for de ikkesvar, vi får her af ministeren.
Det er ærgerligt, at vi ikke kan det, for det ville have været rart, om vi kunne få nogle egentlige svar.
Jeg synes ikke, det er særlig trygt, at vi ingen reelle svar får.
Det eneste, der egentlig står fast nu, er, at ministeren i hvert fald ikke har lovet noget som helst om flere penge i indeværende år.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det ikke er korrekt vurderet, at så vil fødevaresikkerheden få lov at skøtte sig selv, få lov at sejle sin egen sø fra nu af, indtil ministeren vil kunne skaffe nogle penge ved finanslov 2007.
For som jeg opfatter ministerens svar her, er det ikke hensigten, at man vil gå ud og skaffe penge til det her område før.
Det er jo ikke sådan, at alle initiativer, der kan forbedre tingene, koster penge.
Man kan også indføre forbedringer, uden at det nødvendigvis skal koste penge.
Det er måske en tankegang, som er hr. Kristen Touborg lidt fremmed, men det kan man godt.
Det er bl.a. det, vi gør.
Og så tilfører vi yderligere bagmandspolitiet, hvor vi siger, at nu vil vi se på – det skal jeg nok fortælle, når vi har konkluderet på det – hvor mange penge der skal bruges, og hvordan vi kan tage de penge, uden at det går ud over fødevarekontrollen.
Hermed sluttede spørgsmålet
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-03-29:
»Set i lyset af de seneste udmeldinger fra ministeren om, at man vil tilføre flere ressourcer til kontrol af fødevaresikkerheden, erkender ministeren så, at det var en fejl at skære ned på Fødevarestyrelsens kontrolressourcer?«
Mette Gjerskov (S), 2006-03-29:
Men på den ene side har vi en række folk, bl.a. Forbrugerrådet og uafhængige ernæringseksperter, som siger, at der er en klokkeklar sammenhæng mellem nedskæringerne i Fødevarestyrelsen og den manglende kontrol.
Det har vi på den ene side.
På den anden side har vi en minister, som siger, at nu skal vi lave en undersøgelse: Men jeg vil bare straks konkludere, at det intet har med nedskæringerne at gøre.
Det synes jeg ikke er, at en minister påtager sig sit ansvar.
Jeg synes, det er at fedte ansvaret af på embedsmænd.
Jeg vil gerne bede ministeren om at uddybe, hvor det egentlig helt præcist er han mener, at han tager et ansvar i den her sag.
Hvis ikke ministeren er enig, hvor mange så?
Der bliver strammet op konstant i forhold til sådan nogle problemer, som måtte opstå, ud over den generelle effektivisering, der finder sted.
Så der bliver taget hånd om de her ting effektivt, og vi har nu en nultoleranceplan, så vi forhåbentlig kan forhindre, at sådan noget kan gentage sig.
Men jeg vil godt sige, at uanset hvor mange ressourcer vi afsætter, uanset hvor meget kontrol vi laver, kan vi jo aldrig gardere os hundrede procent imod, at der findes nogle skurke derude, som ikke vil respektere reglerne.
Når vi laver færdselsregulering eller skattelovgivning, kan vi heller ikke garantere, at der ikke findes nogen, som vil overtræde reglerne, uanset hvor meget kontrol vi laver.
Men med hensyn til ressourcerne så indgår det jo i aftalen med Dansk Folkeparti, at vi netop skal se på ressourcesituationen, når vi tilrettelægger budgetterne for 2007 i finansloven.
Kristen Touborg (SF), 2006-03-29:
Ministeren siger i et tidligere svar her, at ministeren ikke vil kommentere enkeltsager i udsendelsen Kontant i DR i aftes fra Tulip.
Det synes jeg er o.k.
Derfor vil jeg spørge lidt mere generelt.
Det fremgik af udsendelsen, at der på nuværende tidspunkt er daglig kontrol.
Den vil fra den 1. april blive skåret ned til 6-8 gange om året.
Den daglige kontrol har fundet en række fejl, som er blevet stoppet, sådan at fordærvet kød ikke er kommet ud til forbrugerne.
Tror ministeren, at kontrollen bliver bedre eller dårligere af, at den daglige kontrol bliver taget væk?
Er det sådan, at fødevaresikkerheden for befolkningen bliver bedre eller dårligere af det tiltag, der sker nu?
Jeg har ikke set den udsendelse i fjernsynet, men det er sådan generelt, at vi har et system, hvor vi baserer os på, at virksomhederne selv må tage ansvar for at egenkontrollere deres virksomhed, så tingene er i orden.
Og så har vi et tilsyn, der tager ud og holder øje med, om den her egenkontrol nu også er noget, man lever op til, og tilsynet griber ind, hvis man ikke gør det, eller hvis det bliver opmærksom på forhold, der ikke er i orden.
Det må jeg som udgangspunkt gå ud fra at en virksomhed som Tulip også kan finde ud af at indordne sig under.
Men jeg vil naturligvis sætte mig ind i omstændighederne omkring den virksomhed, nu det er blevet bragt op.
Jeg skal ganske kort spørge: Tror ministeren ikke, at det ville være en god idé at gå noget højere op end 6-8 gange, når der er store virksomheder med egenkontrol; at man gik væsentligt højere op i den kontrol og dermed sikrede, at vi fik mere fysisk kontrol end det, der er lagt op til?
Det, der i virkeligheden er lagt op til af kontroller nu, er jo papirkontrol og ikke rigtig kontrol ude i det fysiske liv.
Nu vil jeg få en redegørelse for de konkrete omstændigheder i den pågældende sag.
Der skal selvfølgelig være den kontrol, der er nødvendig, men jeg må også sige, at er der virksomheder, som ikke kan finde ud af at overholde reglerne, kan de jo være nødt til at lukke.
Sådan må det være.
Vi kan ikke have virksomheder her i landet, som ikke er i stand til at overholde almindelige, anstændige krav om, at de skal behandle fødevarer ordentligt.
Hvis de kan finde på at producere fødevarer – var det ikke pølser med alle mulige mærkelige genstande i? – som absolut ikke skal spises, så er det helt uanstændigt.
Vi kan simpelt hen ikke acceptere, at de bliver ved med at producere pølser, hvis ikke de er i stand til at gøre det på en ordentlig måde.
Men det må jo kunne lade sig gøre for en virksomhed at producere en pølse, uden at der kommer affald og alt muligt andet i den.
Det lyder jo helt grotesk, at det overhovedet kan finde sted.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-03-29:
Jeg ved snart ikke.
Det er jo fuldstændig vanvittigt, at man får de her svar fra ministeren, og ministeren siger, at nu vil han se på sagen.
Sagen er jo, at nedskæringen af den kontrol, som vi har set her, er en del af ministerens effektivisering.
Derfor skal de åbenbart væk derude.
Ministeren glemmer altså også her, at det er ministerens ansvar, at man har lavet en effektivisering, der betyder, at vi nu kan risikere at få de produkter, som kontrollen tog fra ved Tulip.
Det var sure rullepølser og røde pølser med metalstumper i.
Det blev vist i aftes, og det blev i øvrigt genudsendt i morges, så der var to muligheder for at se det.
Jeg må sige, at det undrer mig dybt, at ministeren ikke, når nu der skulle diskuteres fødevarekontrol i dag, har fået information af sine medarbejdere om det her spørgsmål.
Men det er nok bare et eksempel på, at alt det, der er sket, hele tiden bliver fedtet af på medarbejderne, i stedet for at ministeren gik i gang med en overordnet planlægning, så man ikke får alle de her enkeltsager.
Det er sådan set det, der skal til.
Jeg kan anbefale ministeren at stemme for det forslag, vi lægger frem, der i hvert fald betyder, at man kan lave en vis genopretning efter de nedskæringer, der er sket under ministeren.
Når Hr. Jens Peter Vernersen taler om de nedskæringer, der har fundet sted i min tid, så vil jeg gøre opmærksom på, at den nedskæring, jeg har stået for, alene er, at jeg i forbindelse med en omstrukturering af ledelsesstrukturen i styrelsen har skåret styrelsens ledelsesenheder ned fra ti til tre regioner og begrænset antallet af laboratorier, fordi laboratoriekapaciteten var for høj.
Men det er ikke en besparelse på den udøvende fødevarekontrol, som jeg har gennemført.
Så en sådan besparelse er der altså ikke gennemført i min ministertid.
Derudover har vi på grund af det fredet Fødevarestyrelsen, fødevarekontrollen, fra de produktivitetskrav, som resten af de offentlige institutioner og statslige institutioner er underlagt, på 2 pct.
Fødevarestyrelsen er fritaget fra det produktivitetskrav, og dermed den besparelse fra 2005 til 2006.
Så meget for besparelser i min tid, vil jeg sige til hr. Jens Peter Vernersen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
»I hvilket omfang vil ministeren påtage sig konsekvensen af den række fødevareskandaler, der har været i Fødevarestyrelsen det seneste år, og som på trods af utallige samråd i Fødevareudvalget med kritik af ministeren ikke har medført initiativer fra ministerens side, der har sikret bedre fødevarekontrol?«
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-03-29:
Tak formand.
Man kan vel næppe beskylde Dansk Folkeparti for, at vi ikke har taget del i debatten.
Det tror jeg nok at man må sige vi har.
Man kan også bare konstatere det her i dag i Folketingssalen, at det sådan set er Dansk Folkeparti, der rejser spørgsmålet over for regeringen, og det vil vi blive ved med at gøre.
Der, hvor jeg sådan blev vakt lidt, det var, da ministeren sagde, hvilket jeg også har hørt andre medlemmer af regeringen sige: Jamen jeg kan ikke forstå, at de, når de ikke kan lide det her land, når ikke de kan lide vores måde at opføre os på og være på, ikke bare forlader landet.
Det bør ikke være deres valg.
Det irriterer mig ærlig talt, at flere og flere ministre kommer med den bemærkning: Jeg kan ikke forstå, at de vil være her i landet, når der er så meget, der er dem imod.
Jeg kan ikke forstå, at man ikke er mere håndfast over for sådan nogle personer, der i den grad er frygtindgydende på alle mulige måder for det danske samfund.
Vi aner ikke, hvad det her vil ende med.
Jeg synes, det er skræmmende, og jeg kan i hvert fald garantere ministeren for, at vi konstant vil rejse den her debat og ikke bare tage afstand, for det kan alle og enhver jo komme og gøre.
Vi kræver faktisk også noget handling af regeringen.
Mette Gjerskov (S), 2006-03-29:
Jeg synes ikke, det er at tage ansvar at tage de samme medarbejdere og lade dem piske endnu mere rundt i manegen, når vi har nogle medarbejdere, som har 40 pct. højere sygefravær end resten af de offentligt ansatte.
Der er jo et ressourceproblem i Fødevarestyrelsen, og det bliver ministeren da nødt til at anerkende på et eller andet tidspunkt.
Sådan er det jo.
Jeg må spørge en gang til: 217 medarbejdere er skåret væk i Fødevarestyrelsen, kan ministeren bekræfte det tal?
Hvis ikke han kan bekræfte det, kan han så fortælle mig, hvor mange der er skåret væk i perioden 2001-2006?
Så vi er meget opmærksomme på at nedbringe sygefraværet.
Hvis man ser på dyrlægerne, er deres sygefravær faktisk ikke højere, end det sådan cirka er i den offentlige sektor i øvrigt.
Så det er jo ikke, fordi der dér er et særlig højt sygefravær.
Men der er områder i styrelsen, hvor der er et højt sygefravær, og det er noget, ledelsen arbejder meget aktivt med.
Jeg har også svaret før på fru Mette Gjerskovs beregninger på antallet af medarbejdere og har sagt, at det antal medarbejdere, der er gået ned brutto, altså skal ses i forhold til, at der er nogle af dem, som simpelt hen er flyttet hen til en sammenlægning med fødevareforskningen, og der gør de deres arbejde i stedet for.
Derfor er det nettotallene, man skal regne med.
Men der er da i Fødevarestyrelsen over årene blevet færre medarbejdere tilbage fra 2001 i takt med de produktivitetsforbedringer, der løbende bliver gennemført, som også blev gennemført under socialdemokratiske regeringer.
Der var jo også dengang krav om produktivitetsforbedringer rundtomkring i den offentlige sektor.
Det har der også været i Fødevarestyrelsen.
Men der er altså en aftale med Dansk Folkeparti om, at vi skal vurdere ressourcesituationen op mod finanslovforhandlingerne for 2007.
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-03-29:
Jo, men hvis man f.eks. taler om imam Abu-Laban, er det en mand, der har boet her i 22 år, så jeg tror sådan set godt, at han kender vores værdier.
Han ved godt, hvad det danske folk står for.
Han ved godt, hvordan han burde opføre sig.
Derfor tror jeg faktisk, at det er lidt håbløst at sætte sig ned og forsøge at få en dialog med sådan en person og andre ligesindede.
Det tror jeg vil være meget, meget svært.
Men det spørgsmål, jeg vil rette til ministeren, er: Hvad ligger der i partiformandens eller vicestatsministerens, som han jo også er, udtalelser om, at det her tager vi op, så snart der er faldet lidt ro over gemytterne, fordi hr. Bendt Bendtsen, partiformanden og vicestatsministeren, ikke mener, at de skal være her i landet?
Søren Espersen (DF), 2006-03-29:
»Vil ministeren igangsætte en undersøgelse af lovgrundlaget for at kunne fratage islamistiske imamer deres opholdstilladelse og eventuelt erhvervet statsborgerskab, og vil ministeren i forbindelse med samme undersøgelse lade afsøge muligheden for at indrette lovgivningen således, at det i fremtiden bliver muligt at fratage personer tildelte statsborgerskaber, såfremt de pågældende personer opildner til eller begår terrorhandlinger eller truer med eller begår vold, mord eller lignende forbrydelser?«
Uden at ville fremhæve os selv vil jeg sige, at vi fra Dansk Folkepartis side længe har peget på den fare, som imamerne blandt de ekstreme islamister udgør for det danske samfund.
Den sidste tids fokus, der er kommet på imamerne og deres lidet flatterende rolle i hele Muhammedtegningsagen, synes jeg har gjort, at man er nødt til nu at spørge sig selv, om det kan være rigtigt.
Kan det være rigtigt, at vi stadig væk bliver ved med at tillade ekstreme islamister at tordne deres had ud fredag efter fredag fra danske prædikestole?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-29:
Nu skal jeg prøve at lade være at være funky i mine svar, for det er åbenbart noget, der i hvert fald provokerer socialdemokrater.
Men spørgeren, hr. Søren Espersen, beder om, at der bliver foretaget en undersøgelse.
Jeg føler nu ikke, der er så meget behov for at foretage en undersøgelse, lovgivningen er rimelig klar.
Det afgørende er sådan set ikke, om man er imam eller andet.
Det afgørende er, hvilket opholdsgrundlag man har.
Hvis man skal udvises af landet, skal man have en dom.
Det er et ret godt princip, vi har i retssamfundet Danmark.
Det, der er afgørende, er som sagt opholdsgrundlaget.
Hvis man er her som religiøs forkynder, skal der faktisk ikke meget til.
Der skal f.eks. en bødestraf til.
Hvis en, der er her på ophold som religiøs forkynder, er kommet med nogle ytringer, der krænker andre trossamfund, så siger vi til vedkommende, at vedkommende ikke længere er velkommen i vores samfund.
Hvad angår f.eks. permanent opholdstilladelse, har vi – regeringen sammen med Dansk Folkeparti – lige strammet udvisningsreglerne, så hvis man får en dom, skal domstolene også vurdere, om der er grundlag for en udvisning efterfølgende.
Hvis det er en, som har dansk statsborgerskab, og som har fået dom for at have været til fare for landets sikkerhed, er der faktisk mulighed for i dag at fratage vedkommende statsborgerskabet.
Vi kan ikke gøre folk statsløse, så det kræver, at de har et andet statsborgerskab at falde tilbage på, men vi kan fratage folk deres statsborgerskab, hvis de har begået forbrydelser mod statens sikkerhed.
Det er reglerne, som de er.
Politiet er jo i gang med at undersøge en række imamers gerninger og handlinger og ytringer, og jeg er tryg ved, at politiet får undersøgt det her grundigt, og så er det efterfølgende eventuelt op til domstolene at afgøre.