runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 1999-11-18:
Jeg skal takke alle ordførere for en generelt positiv modtagelse af forslaget, som jo i hovedsagen handler om tydeliggørelse af danske regler.
Men jeg synes, der er grund til at bemærke nogle lidt principielle ting i den her sammenhæng.
For her er der tale om et direktiv i EU, som gør, at vi skal præcisere nogle regler.
Det kan være en god øvelse for os.
Vi får nogle, der er lidt tydeligere.
Det er godt også for danske forbrugere.
Men i nogle andre lande vil der være tale om, at der nu indføres bedre beskyttelsesregler for forbrugerne, og det vil være en fordel selvfølgelig også for danske forbrugere, som jo også handler en hel del i andre EU-lande.
Derudover har det, at man har mere ensartede regler, nogle beskyttelsesregler på et vist niveau i det samlede EU, selvfølgelig en fordel, fordi man har en forventning til, hvordan tingene foregår, fra sit eget land, og den forventning kan man altså tage med sig ud i det europæiske og også få den opfyldt der. Så alt i alt er der tale om et lille forslag set med danske øjne, men sådan set i EU-sammenhæng en lidt principiel, god ting; en bedre stilling for forbrugerne.
Så er der en række mindre ting i lovforslaget, og der har ordførerne haft lejlighed til at pege på nogle ting, de vil have uddybet under udvalgsbehandlingen, og det ser jeg naturligvis frem til at kunne opfylde.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-11-18:
Socialdemokratiet kan varmt støtte lovforslaget, fordi vi ønsker at styrke forbrugernes muligheder for at kunne sammenligne forskellige varer.
Et ordentligt sammenligningsgrundlag mellem varerne er forudsætningen for, at vi som forbrugere kan stemme med indkøbsvognen via fravalg og tilvalg.
Socialdemokratiet kan også støtte forslaget, fordi en forståelig, klar og gennemsigtig prisinformation efter vores opfattelse også er forudsætningen for, at der er en reel konkurrence.
Der er altså efter Socialdemokratiets opfattelse tale om et forslag, som styrker forbrugernes informationsgrundlag via bedre mærkning og skiltning af forbrugsvarer.
Med disse ord skal jeg på Socialdemokratiets vegne sige, at vi støtter forslaget.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-18:
Også her er der jo tale om et EU-direktiv, og også her mener vi, at det er rigtigt, og at det er relevant, at man har mulighed for at foretage en sober sammenligning, når det drejer sig om prisfastsættelser, enhedspriser osv., og derfor er vi i princippet tilhængere af det forslag, som det lægges frem her.
Også her kan der måske være enkelte spørgsmål i udvalget til nøjere afklaring, men principielt ja fra Venstre.
Pernille Sams (KF), 1999-11-18:
Jeg kan gøre det lige så hurtigt.
Det er jo også et EU-direktiv, det lovforslag her, og det har jo på den måde været behandlet i andre sammenhænge, bl.a. også i vores Europaudvalg.
Dette her EU-direktiv, vi nu behandler, er et generelt krav om enhedsprismærkning, hvor man i virkeligheden nu altid skal oplyse enhedsprisen, dvs. pr. kilo eller pr. liter, på en vare, medmindre mærkningen er nytteløs eller egnet til at skabe forvirring.
Jeg tror, at det vil gøre det lettere for forbrugerne generelt at sammenligne priserne på forskellige varetyper og vareproducenters varer, og derfor mener jeg faktisk, at det er ganske udmærket for de danske forbrugere.
Vi har ingen problemer med at tilslutte os principperne i det her lovforslag.
Christine Antorini (SF), 1999-11-18:
SF støtter også gennemførelsen af prismærkningsdirektivet, der øger forbrugerbeskyttelsen i forbindelse med angivelse af enhedspriser for forbrugsvarer.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-18:
Også i Det Radikale Venstre er vi positive over for lovforslaget.
Vi finder det fornuftigt at styrke forbrugernes stilling i de tilfælde, hvor der anvendes sammenlignende reklame.
Gennemsigtighed i reklame vil være vigtigt, for at forbrugere kan gennemskue markedet for forskellige typer produkter.
Dermed sikres forbrugerne mulighed for at foretage reelle valg.
Også præciseringen om Rejsegarantifonden er vi positive over for, og vi kan tilslutte os lovforslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-11-18:
Jeg er glad ved, at hr. Egil Møller nu erkender, at han har haft mulighed for at kunne sætte sig ind i høringssvarene.
Det lød på indlægget, som om det ikke havde været muligt, men et par dage skulle det jo være muligt at læse de dér sider igennem på.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-18:
Loven om hjemmeservice er efter Frihed 2000's mening
et misfoster.
Det er en fejllov, som bare har været med til at flytte arbejdskraften fra det ene sted til det andet.
Med hensyn til begrundelsen for at indføre loven - at få flere i arbejde -
må jeg nok sige, at det er rigtigt, at der er kommet flere i arbejde.
Det, der er tale om her, er jo et forlig mellem regeringspartierne, SF og Enhedslisten, og det er noget makværk.
Det er noget, som bare vil give mere administration for de små servicevirksomheder, som nu er kommet i gang, og samtidig vil det blive uoverskueligt for dem, som modtager servicehjælp. Hvis der er nogle, der ønsker at få hjælp til husholdningsarbejde, havearbejde og rensning af tagrenden - de tre typiske ting - vil en sådan bruger fremover modtage tre forskellige fakturaer, for det er nødvendigt, for at loven kan administreres, som man vil gøre det.
Der gives 50 pct. til husholdningsarbejde, 35 pct. til havearbejde og 0 pct. til vinduespudsning, så det er noget makværk.
Vi så hellere, at man afskaffede denne efter vor mening fejllov.
Men hvad skulle man så gøre for de mennesker, der har brug for lidt hjælp på de områder?
Jo, man kunne gøre det ganske enkelt på den måde, at den hjælp, man havde brug for, kunne trækkes fra i skat, og for de ganske få, der ikke havde nogen skat at trække hjælpen fra i , kunne man finde
en anden løsning.
Så nemt kunne det gøres, men det er der jo ikke flertal for.
Det foreliggende forslag vil Frihed 2000 tage stilling til ved tredje behandling.
Frank Aaen (EL), 1999-11-18:
Hver eneste gang vi behandler de her erhvervsfremmeforslag, er vores hovedtilgang til det: Er der muligheder, når vi bruger offentlige midler til at lave erhvervsfremme, for samtidig at kunne stille krav til, hvad er det for noget erhvervsliv, vi udvikler; miljøkrav, beskæftigelseskrav, det må ikke være våbenproduktion, der må ikke være pesticider, det må ikke være genmanipulation osv. i den dur?
Så vidt jeg kan se, bringer det her forslag os et lille skridt i retningen af, at den mulighed forbedres, og ud fra det vil vi støtte forslaget.
Pernille Sams (KF), 1999-11-18:
Hvis ikke hjemmeserviceordningen tidligere har været misbrugt, vil den i hvert fald blive det nu, hvis regeringen får held til at få gennemført de foreslåede nye principper. Nu skal der være noget, der er forbudt for hjemmeservice, noget, der gives 35 pct. tilskud til, og noget, der gives 50 pct. tilskud til.
Som borger og bruger af hjemmeserviceordningen er det meget vigtigt at vide, hvad der er hvad, så man ikke uforvarende går hen og bliver kriminel, så jeg vil meget håbe, at regeringen sætter en meget omfattende oplysningskampagne i gang, selv om det jo i sig selv vil være en bekostelig affære.
Reglerne, som de nu er præsenteret, er hverken logiske eller enkle.
Nu må man f.eks. slet ikke bruge en hjemmeservicemedarbejder til at pudse vinduer.
Det vil være snublende nemt at komme til at lave fejl eller bevidste forglemmelser, og systemet vil automatisk komme til at belønne dem, som ser gennem fingre med disse tåbelige og ukontrollerbare regler. Hvis det skal kunne kontrolleres, skal man da som et minimum samtidig oprette et særligt organ til kamp mod snyd i hjemmeserviceordningen med et meget stort antal kontrollanter, og det må vel trods alt være at skyde over målet, hvis man også skal gøre det.
Det Konservative Folkeparti advarer mod at gennemføre en lov med et indhold som det foreslåede.
Man kan på forhånd nemt forudse, at loven hverken vil kunne kontrolleres eller håndhæves, og den type lovgivning skal man af princip ikke lave.
i landet, når man på forhånd ved, at det ikke kan lade sig gøre hverken at kontrollere dem eller at håndhæve dem. Vi kan altså ikke stemme for forslaget her.
Det er jo ikke overraskende for regeringen, men det er rart at kunne sige, at vi i hvert fald ikke er med til at bære det igennem, der nu bliver vedtaget.
Egil Møller (DF), 1999-11-18:
Den er konkurrenceforvridende og meget bureaukratisk opbygget.
Lovforslaget indebærer justeringer i den gældende ordning, således at der indføres forskellige bidragsprocenter til forskellige ydelser.
De tidligere tåbelige tilskud til bl.a. luftning af hunde og andre husdyr bortfalder, og hvis det er det første skridt i retning af helt at afskaffe ordningen, vil jeg sige, det er et positivt skridt.
Jeg må virkelig indrømme, at der har været gang i tænketanken.
For yderligere at nedbringe arbejdsløsheden vil erhvervsministeren undersøge mulighederne for oprettelsen af et særligt brancheklagenævn, hvor forbrugerne kan påklage alle hjemmeserviceydelser.
Er vi ikke langt ude i hampen?
Er det på denne måde, erhvervsministeren regner med, at vi får et dynamisk samfund, der er rustet til de kommende års nye udfordringer?
Dansk Folkeparti skal opfordre regeringen til at undgå brandbeskatning af befolkningen, således at kunstige ydelser til erhvervslivet undgås, og almindelige mennesker samtidig har råd til at betale for almindelige serviceydelser.
Dansk Folkeparti stemmer imod lovforslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-11-18:
Da CD's erhvervsordfører, fru Sonja Albrink, ikke kan være til stede, da hun er til møde et andet sted i huset, er jeg blevet pålagt at gøre rede for CD's holdning til dette lovforslag.
Jeg vil starte med at citere erhvervsministeren fra februar måned i år.
I Årsrapporten for Hjemmeservice 1998 skriver ministeren, at fremtiden tegner lys for hjemmeservice.
Men vi må her nogen tid efter konstatere, at det ikke helt kom til at holde stik.
Det er næppe nogen hemmelighed, at CD er meget negativ over for dette lovforslag.
Vi mener, det er forkert at beskære en succesordning.
Hjemmeserviceordningen er en succes, fordi den har skaffet arbejde, ikke bare til over 10.000 mennesker, men netop til personer, der ellers ville have haft svært ved at komme i almindeligt arbejde.
Det fremgår af ministerens egne undersøgelser, at 40 pct. af de ansatte i hjemmeservice har mindst 1 års ledighed bag sig. Vi vil i modsætning til en reducering af hjemmeservicen faktisk gerne bruge flere penge på ordningen.
Vi har i CD i den seneste tid vendt os meget kraftigt imod den hovedløse aktivering, der foregår i øjeblikket.
Vi mener, at alle disse mange penge, der bruges på aktivering, meget bedre kan bruges på at skaffe reelle job, ikke kun i den offentlige sektor, men også i den private sektor, og hjemmeserviceordningen er en meget god måde at gennemføre det på.
Som før nævnt har 40 pct. af de ansatte i hjemmeservice mere end 1 års ledighed bag sig, og det resultat kan vist godt tåle en sammenligning
med regeringens aktiveringsordninger.
Hvis man ser på de forskellige beregninger, der er lavet over statens nettoudgifter til ordningen, er det endnu sværere at forstå, hvorfor ordningen skal reduceres.
Der er lavet beregninger af Dansk Handel & Service, Håndværksrådet og ministeriet selv, og den samlede konklusion er, at det er udgiftsneutralt for staten. Argumentet for denne lovændring er bl.a. en lønglidning inden for vinduespudsningsfaget.
Spørgsmålet er, om grundlaget for dette ikke er forkert, da der ikke er taget højde for disse virksomheders ekstraudgifter til f.eks. transport og udstyr.
CD vil tage de foreslåede forringelser i hjemmeserviceordningen op i forbindelse med finanslovforhandlingerne for for at diskutere dette spørgsmål endnu en gang med regeringen.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-18:
Hensigten med hjemmeserviceordningen er at skabe et egentligt marked for husholdningsydelser og derigennem grobund for varige og reelle arbejdspladser, og det er en hensigt, vi kan støtte fra radikal side.
Men pengene skal anvendes til det, de oprindelig er møntet på, og det er at skabe så mange arbejdspladser som overhovedet muligt.
Den løn- og avancestigning, der har været inden for dele af hjemmeserviceområdet, var ikke tilsigtet, og hvis lønninger og avancer stiger for meget, bliver der ikke oprettet alle de arbejdspladser, som ordningen er beregnet til.
Man får ikke så meget for pengene, som man egentlig burde få, når lønningerne stiger.
Der er et dødvægtstab, og derfor støtter vi en ændring i loven, der bl.a. betyder, at antallet af hjemmeserviceydelser reduceres, så det er de dele af erhvervet, hvor effekten er størst mulig, når det drejer sig om antallet af arbejdspladser, der nu bliver tilgodeset.
Vi kan støtte lovforslaget fra radikal side.
Frank Aaen (EL), 1999-11-18:
Hvis man arbejder sort, har man ikke nogen a-kasse, man har ikke nogen sygedagpenge, man har ikke nogen pensionsordning, og man har ikke nogen som helst art af den beskyttelse, som gælder på det normale arbejdsmarked, men kan smides ud og udsættes for alle mulige vilkårligheder fra arbejdsgiveren.
Derfor er det meget vigtigt, at vi på dette område får løftet noget ud af det sorte og ind i det regulerede område. Det er selvfølgelig også med i vores vurdering, at det på denne måde er lykkedes at skabe adskillige tusinde ordinære job, som meget typisk går til personer, der har haft en lang ledighedsperiode.
Det er naturligvis også en god ting ved ordningen.
Vi er meget tilfredse med den aftale, vi har lavet
sammen med SF og regeringen
Den gør, at hjemmeserviceordningen nu er blevet gjort permanent, og at vi har fjernet det loft, der tidligere var i ordningen, sådan at den nu kan vokse i det omfang, der er behov for, og uden at det har nogen som helst negativ effekt for statskassen.
Det er nærmest en overskudsforretning, fordi det tilskud, vi giver ud, kommer flere gange tilbage i form af sparede dagpenge og moms og skat, så derfor er det også på det økonomiske område en god ting.
Vi er også glade for, at vi i aftalen blev enige om, at der skulle lidt ekstra til for at sørge for, at der bliver gjort rent på en miljørigtig måde.
Det er på grund af rengøring og vask, nogle af de største miljøproblemer med vores spildevand opstår.
Det vil vi gerne have afhjulpet så meget som muligt, og vi er også enige om, at der skal gøres mere for at sikre, at der er overenskomster på området.
Det står i den gamle lov, men nu skal vi prøve med en yderligere indsats at sikre, at der faktisk bliver overenskomstdækninger og sikring af medarbejderne på den måde, der ligger i loven.
Der har været diskuteret meget om reduktionerne for havearbejde og vinduespudsning, og man kan sagtens diskutere, om det er en klog reduktion.
Det var ikke noget, vi bragte ind i forhandlingerne, men da det samlede resultat blev en udvidelse af hjemmeserviceordningen og en permanentgørelse af den, var vi ikke spor i tvivl om, at det var en god aftale.
Den støtter vi, og derfor støtter vi også lovforslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-18:
Hjemmeserviceordningen har jo været en succes, en for stor succes, og det er jo ikke ideelt.
Hjemmeserviceordningen har vi for at lappe på et problem, som skyldes et gode.
Det er jo lidt af et paradoks, at vi har et problem, fordi vi har en høj minimumsløn i Danmark, og vi har et godt, kristeligt skattesystem, der sørger for en effektiv indkomstudjævning.
Det betyder, at selv folk med ret høje indkomster ikke synes, de har råd til at betale for at få udført arbejde, som det var helt naturligt for folk, der er blevet lidt svagelige eller har højere indkomster, at købe af dem, der har en lidt lavere indkomst.
I USA tror jeg ikke, de har brug for en hjemmeserviceordning.
De har jo mexicanerne eller cubanerne, eller hvad de nu hedder, der flintrer rundt og er uregistrerede og ingen penge får for at pudse vinduer.
Når ordningen nu er blevet for dyr, er det selvfølgelig, fordi der var for meget af det vinduespudserarbejde, som blev udført i forvejen, der gik over til at være hjemmeservicearbejde med tilskud, og at vinduespudserne i øvrigt ikke holdt sig på måtten hensyn til prisen.
Havde de bare kaldt sig hjemmeservicefirmaer og så pudset vinduer til samme pris som mange hjemmeservicefirmaer,
var problemet aldrig opstået.
Så var der jo ingen, der havde fået øje på, at der var noget galt.
Det mest negative ved dette lovforslag er, at det sondrer mellem rengøring og vinduespudsning.
Det gør vi altså ikke hjemme hos os, her er det i hvert fald den samme, der laver det, så jeg synes faktisk, det er lidt svært at sondre
imellem de to ting, og et rengjort hus, hvor vinduerne er møgbeskidte, føles altså ikke særlig rent.
Der er i hvert fald muligheder for noget misbrug her, og hvis ikke det bliver misbrug, bliver det altså sorte penge, og det er en anden form for misbrug.
På trods af de kritiske bemærkninger tror jeg nok, vi stemmer for lovforslaget, fordi ordningen var blevet for dyr, og vi simpelt hen ikke har råd til at støtte arbejde, som ellers alligevel ville blive udført.
Det med, at pengene kommer tilbage igen, gælder jo kun et stykke hen ad vejen og i hvert fald kun så længe, nogle ledige kommer i nyt arbejde, og den situation er vi måske ude over allerede.
Så ordningen er faktisk et misfoster, synes jeg, og vi burde se at finde en anden måde at få løst det problem på.
Pia Larsen (V), 1999-11-18:
Jeg er da glad for, at erhvervsministeren valgte at kommentere mine bemærkninger om at finde en anden model for hjemmeserviceordningen, og vores model var jo som nævnt tidligere et skattefradrag frem for et tilskud fra staten.
Men jeg kan høre på erhvervsministeren, at der altså ikke i regeringen er noget som helst ønske om på noget tidspunkt at få hjemmeservicebranchen til at ligne et normalt erhverv, og det synes jeg er synd for hele miljøet omkring hjemmeservice.
Ministeren nævnte også de økonomiske beregninger, den økonomiske forskel, som ministeren havde svært ved at få øje på, på forskellen mellem et tilskud og et fradrag, og det kan der sikkert regnes meget på.
Man ved jo som bekendt, at netop beregninger kan laves ud fra de forudsætninger, man ønsker at putte i dem, og resultatet kan jo også tilrettes efter, hvad man ønsker.
Men Venstre er meget optaget af de psykologiske effekter, og vi mener stadig væk, at hjemmeservicebranchen har en reel mulighed for at overleve på et værdigt niveau
hvis man kunne lave en normal branche ud af det med normale løn-, ansættelses- og beskatningsvilkår, også i forhold til deres kunder, og det vil sige sådan at kunderne fik et skattefradrag, frem for at hjemmeservicevirksomhederne skulle leve med et tilskud.
Frank Aaen (EL), 1999-11-18:
Det er fru Pia Larsen, der bringer mig herop.
Hvad er forskellen økonomisk set?
Den er jo ingenting.
hvis vi vil give et økonomisk incitament til at udvikle den her branche, så skal incitamentet jo være lige stort, lige meget hvordan man giver det.
Og det skal til for at gøre branchen her almindelig som alle andre.
Men det opnår man da ikke, for det er ikke almindeligt, at man kan få fradrag, når man køber i andre brancher, så derfor vil denne branche stadig væk være forskellig, fordi den har særlige vilkår.
Og dernæst: Er fru Pia Larsen ikke enig med mig i, at når vi laver det om til et fradrag, så er muligheden for at kunne fifle med ordningen meget større end her, hvor man skal ned og betale med et girokort med CPR-nr. og det hele og har mulighed for at gå ud og kontrollere. Og det er jo sådan set det sidste, jeg har mest imod.
Og jeg er ked af, at fru Pia Larsen, som ellers normalt er indstillet på, at vi ikke skal have for meget fifleri her i samfundet, altså her går op og advokerer for en støtteform, som uden nogen tvivl vil give øget fifleri.
Pia Larsen (V), 1999-11-18:
Tak, hr. Frank Aaen, for at hr. Frank Aaen gør opmærksom på, at Venstre ikke kan lide fifleri.
Det er klart, at et skattefradrag først reelt får virkning, når man laver selvangivelsen, og jeg har ikke set i nyere tid, at man kan lave en selvangivelse og få fradrag for noget uden behørig dokumentation.
Så dér ser jeg ikke nogen forskel.
Og med hensyn til de økonomiske betragtninger i det, jamen så sagde jeg jo netop, at dem kunne man regne længe på, og det er muligt, at det hverken bliver værre eller bedre, men de psykologiske betragtninger var der absolut, og dem lægger vi stor vægt på. Og så betragter jeg altså ikke hjemmeservice på samme måde, som når man normalt køber en vare eller tjenesteydelse. Jeg betragter det som en slags ansættelsesforhold.
Jeg vil tro, at de hjemmeservicefirmaer, der fungerer både på den ene og den anden måde, får en lang kontrakt af os allerede i dag med deres kunder.
Og det vil sige, at det, der i gamle dage hed at have hushjælp, ja, det var vel et ansættelsesforhold, og det her vil også være et ansættelsesforhold.
Frank Aaen (EL), 1999-11-18:
Selvfølgelig kan man kontrollere, at her er givet en løn, og der er trukket fra dér og påført dér på den anden side af selvangivelsen, det er klart nok.
Men det, man ikke kan kontrollere, er, hvad der trækkes fra for.
Altså man går hen og siger, at det er en ydelse, jeg
Så bliver det jo et tagselvbord, for det er ude af kontrol, når man først året efter, at tilskuddet er givet, er i stand til at kontrollere, hvem der har fået lavet hvad, og da har man ikke nogen jordisk chance for at gå ud og se, om der er gjort rent, eller der er lavet alt muligt andet, you name it - alt muligt andet.
Så sagde jeg meget udtrykkeligt om fifleri, at det er fru Pia Larsen, der normalt er imod fifleri; jeg sagde ikke Venstre.
René Skau Björnsson (S), 1999-11-18:
Da vi i sin tid indførte hjemmeserviceordningen, var det primært af tre grunde: for at skabe arbejdspladser for de kortest uddannede, for at komme det sorte arbejde til livs og for at give forbrugerne mulighed for billig hushjælp.
Det er tre gode grunde, og dem holder vi stadig fast i med dette lovforslag.
At udgifterne til hjemmeservice er steget, er ikke i sig selv et problem, snarere tværtimod et bevis på, hvor populær den er.
Men det er et problem, hvis udgifterne i højere grad skyldes prisstigninger end en øget beskæftigelse inden for hjemmeservice.
Det har vist sig, at på vinduespudsningsområdet har bidragene fra staten i højere grad øget timeprisen og avancerne end øget beskæftigelsen, og det er i modstrid med intentionerne bag ordningen.
For rengøring er timelønnen blevet holdt på et rimeligt niveau, og der har været en betydelig beskæftigelsesudvikling.
Derfor støtter Socialdemokratiet, at tilskuddet på 50 pct. til husholdningsarbejde ikke sættes ned. For havearbejde reduceres bidraget til 35 pct.
Derved tages der hensyn til dem, som ingen mulighed har for selv at udføre havearbejde, og der tages også hensyn til beskæftigelseseffekten, der ikke er så stor som for rengøring.
Vi er også meget tilfredse med de dele af lovforslaget, der forbedrer kontrollen og målretningen af bidragene.
Socialdemokratiet mener ikke, at de nævnte ændringer af hjemmeserviceordningen vil få negative konsekvenser for beskæftigelsen; for det første fordi der stadig væk er en generel efterspørgsel på hjemmeservice, og for det andet fordi det er sandsynligt, at virksomhederne i et vist omfang vil reducere deres avancer.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-18:
Formålet med det beslutningsforslag her er jo enkelt.
Det drejer sig om sikkerheden for dem, der betaler med betalingskort eller elektronisk betaling.
Det er noget, som vi i Frihed 2000 kan støtte. Det skal være sådan med den udvikling, der er sket på det her område, at det offentlige kan være behjælpelig, hvis de kan være det, for de systemer er jo verdensomspændende.
Men det er rigtigt, at vi her gør så meget som muligt for, at det er så sikkert som overhovedet muligt.
Det vil vi støtte.
Der er dog en enkelt ting, som vi er betænkelige ved.
Det er det, som er nævnt af flere ordførere.
Det er, at det ikke længere er sådan, at alle forretninger skal kunne modtage betaling i kontanter.
Jeg ved godt i praksis - og det tror jeg vi alle ved herinde, - at der får det nok ikke den store betydning, men hvorfor skal det så indføjes i lovforslaget?
Det ser vi meget gerne kan tages ud igen, men det kan vi tale om under udvalgsarbejdet.
Jeg gentager: I praksis tror jeg ikke, det har meget at sige, men hvorfor skal det så være der? Men for Frihed 2000 kan jeg sige, at vi vil gå ind i udvalgsarbejdet med et positivt syn på det her.