Ole Sohn (SF), 2004-05-26:
Jeg vil gerne starte med at takke hr. Mogens Nørgård Pedersen for dels at have forstået forslaget, dels at have forholdt sig til det.
For pointen er sådan set relativt enkel.
Det er klart, at hvis SF's ambition om at skabe fuld beskæftigelse i Danmark var at skabe 3.000 arbejdspladser, så forstår jeg til fulde, at vi er berettiget til at modtage kritik.
Det her er et af fire elementer for at skabe 25.000 arbejdspladser oven i det antal arbejdspladser, som det internationale opsving, der er kommet til os, giver.
Det synes vi sådan set ikke er for meget i 2004 og 2005.
Prøv engang at tænke på, at under den her regering er der skabt 40.000 flere arbejdsløse.
Skulle det så være for ambitiøst at sige, at det vil vi godt halvere?
Jeg forstår simpelt hen ikke, at man overhovedet kan tage den diskussion, men man kan diskutere elementerne i det, som hr. Mogens Nørgård Pedersen var inde på.
Men udgangspunktet må jo være: Er det ikke rimeligt, når vi har omkring 180.000 arbejdsløse, så at stille sig det spørgsmål.
Vi ved, at landets vandledninger og landets kloakledninger er ved at forgå, og alle i Folketinget er enige om, at det skal løses før eller siden.
Er det så ikke mest naturligt, at man tager fat på en sådan opgave
, når arbejdsløsheden er høj?
Jeg kan simpelt hen ikke i min levende fantasi forestille mig, at nogen kunne finde på at sige, at nej, det skal vi ikke, altså bortset fra den borgerlige regering og Dansk Folkeparti.
Jeg fatter simpelt hen ikke den logik, der siger, at det er bedre at give nogle ufinansierede skattelettelser, fordi det er væsentligt bedre end at få sat gang i at løse nogle af de opgaver, som i dag er uløste, men som vi ved skal løses, uanset hvilken regering der sidder.
Man kan skubbe problemerne foran sig og lukke øjnene for dem, og det er det, regeringen ønsker at gøre.
Det er også o.k., men det har vi så også fået åbenbaret i dag. På samme måde som hr. Søren Søndergaard meget rammende illustrerede det der med giftgrunde: Ja, man renser en giftgrund, det er fint, men er der ti giftgrunde, hvad så med de sidste ni? Når man har den ledige arbejdskraft, og man har ressourcerne til det, bør man selvfølgelig sætte det i gang.
På samme måde kan man tage skovrejsning og grøn jobpulje og produktudvikling og forskning inden for renere teknologi.
Det er sådan set det, der er pointen i det.
Vi har nogle opgaver, hvor man kan sige, at her er nogle uløste opgaver, her er
nogle investeringsforpligtelser, som samfundet har, og som man kan få gavn af på sigt.
Vi har arbejdskraften til rådighed.
Vi har oven i købet pengene til rådighed.
Så er det et spørgsmål om politisk prioritering.
Så ved jeg godt, at regeringen har prioriteret anderledes, for nu at tage fat i den måde, som hr. Jørn Dohrmann sagde det på: SF's forslag er bare et spørgsmål om, at statskassen skal betale en stor sum penge ud for at finansiere SF's forslag.
Ja, det er sådan set en opgave, som skal løses.
Og staten eller det offentlige kommer til at gøre det på en eller anden måde før eller siden, for de opgaver skal løses før siden.
Det er faktisk også oven i købet opfattelsen; selv hr. Jørn Dohrmann ved, at de skal løses før eller siden. Men hvad er det så, hr. Jørn Dohrmann har lagt stemmer til?
Så hver eneste gang - det vil jeg gerne sige til de ordførere, som er her - I nu går ud og bruger pengene til rødvin eller køber en rejse til Spanien, sådan at I skaber job til den spanske tjener osv., så husk lige at sige til jeres børn og børnebørn, at det er dem, der skal betale det, for skattelettelserne er ufinansierede.
Statsgælden bliver afdraget med 20 mia. kr. mindre, end det ellers ville være tilfældet.
Det er det, som regeringen med Dansk Folkeparti har fået ud af deres måde at sætte arbejde i gang på.
Det er at sige til vores børn og børnebørn, at I har værsgo at betale for det overforbrug, vi har, frem for at man bruger pengene til at investere i de opgaver, som skal løses før eller siden.
Man burde i virkeligheden være en lillebitte smule flove over den måde, som man forvalter samfundets økonomi på.
Det forventer jeg ikke at I skal være.
Til hr. Lars Barfoed: At sige om SF's forslag, både det her og det, vi diskuterede tidligere omkring investering i forskning, at det er overflødigt og et paradeforslag, siger altså mere om hr. Lars Barfoed og Det Konservative Folkeparti end om forslaget.
Jeg synes, at det er en fantastisk nonchalant indstilling at have til tilværelsen
, når Velfærdskommissionen, når Det Økonomiske Råd, når alle økonomer uden undtagelse - lige bortset fra finansministeren og Venstres og De Konservatives og Dansk Folkepartis ordførere i diverse ordførerskaber - er fuldstændig enige om, at forudsætningen for, at vi kan skabe nye arbejdspladser til erstatning for dem, der forsvinder, er investering i forskning.
Og så siger man, når der kommer et parti, der fremsætter forslag om det: Det er overflødigt, det er et paradeforslag.
Jeg synes som sagt, at det siger mere om hr. Lars Barfoed.
Hr. Lars Barfoed sagde også, at SF bare vil tage penge fra folk og så lade staten bestemme.
Ja, men det vil hr. Lars Barfoed da også, for før eller siden vil han da også sige til borgerne, at vi er altså nødt til at få nogle penge fra jer, for vi skal have repareret de her kloakledninger.
De er ved at forgå under os.
Det skaber forurening.
Vi er nødt til at få repareret de vandledninger, for det rene vand fosser lige ud i grundvandet igen.
Det er da spild af ressourcer.
Så på et eller andet tidspunkt kommer hr. Lars Barfoed og siger til borgerne: Vi er altså nødt til at have nogle penge fra jer, for vi skal have finansieret det her.
I skal have lov til at bruge pengene til, hvad I har lyst til. Det får vi jo ikke løst de opgaver af, der skal løses.
Så hr. Lars Barfoed kommer til at give svaret før eller siden.
Så vil jeg godt sige til den der i og for sig ret interessante debat for de tre, som har deltaget i nogle natteforhandlinger om en vandmiljøplan: Mage til talfusentasteri om en vandmiljøplan skal man lede længe efter.
Befolkningen har da erkendt og opdaget, at den måde, som den her regering fører miljøpolitik på, er en skændsel og en skandale.
Så det der med at komme med talfusentasteri og tro, at det er noget, vælgerne bider på, er da for fattigt.
Det kan man da ikke mene dybt alvorligt.
Vi har fremsat forslaget om, hvordan man kan bruge miljøpolitikken, fordi vi vil prøve at være lidt kreative.
Frem for kun at satse på miljø - det skal man selvfølgelig gøre for at skabe grundlag for et bedre og bæredygtigt liv, også selv om det enkelte steder midlertidigt ville koste arbejdspladser - synes jeg, det er en smule kreativt at spørge: Kan man ikke som supplement bruge miljøpolitikken til at skabe nye job, på samme måde som man kan kombinere på andre områder - det kan være en kombination af kultur- og erhvervspolitik, det kan være investering i forskning osv.?
Det er det, vi har gjort.
Formålet med forslaget har dybest set været at konstatere det, vi sådan set godt vidste i forvejen: Skal der skabes fornyelse i samfundet, skal der skabes investeringer i fremtiden, og skal der tages ansvar for fremtiden,
er det rart at konstatere, at det er hos oppositionen - Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og sådan set også Kristendemokraterne
, selv om de isoleret set ikke helt kan støtte forslaget - ansvarligheden findes, og at det er oppositionen, der skal foretage investeringerne i fremtiden.
Jeg synes, regeringen og Dansk Folkeparti har udstillet sig selv, det har sådan set også været en del af formålet med beslutningsforslaget, så også derfor synes jeg, det har været en god og konstruktiv debat.