runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Uha, her kom håndtasken i hvert fald frem, da jeg henviste til, hvordan det gik med fru Marianne Jelveds prognoser i sin tid, mens hun sad i regering.
Man havde en målsætning om, at det offentlige forbrug måtte stige med 1 pct., men hvad skete der?
Det steg i gennemsnit med 2,2 pct.
Og hvordan gik det egentlig med gældsafviklingen for fru Marianne Jelved?
Måske knap så godt. Jeg kan sige, at det, vi har behov for, hvis vi skal opfylde 2010-målsætningen, er at skaffe 50.000 flere i arbejde.
Det er vi vel enige om, og vi er vel også enige om, at væksten i det offentlige forbrug skal holdes nede på et gennemsnit på 0,5 pct.
Den skaffer flere i beskæftigelse.
Det er nogle af de knapper, der skal trykkes på, hvis vi skal holde vores målsætninger med 2010-planen - de målsætninger, som den tidligere regering jo fastsatte.
Vi skal have de mennesker i arbejde, det arbejder
vi på og er allerede i gang med, og så skal vi holde væksten i det offentlige forbrug på 0,5 pct., og det gør
denne regering modsat den tidligere.
Nu er det jo ikke sådan, at denne diskussion om, hvorvidt der skal komme en kommunalreform eller ej, og hvorvidt amterne
skal eksistere eller ej,
er specielt ny i Danmark.
Jeg kan i hvert fald huske, at lige så længe, jeg har interesseret mig for politik, er den dukket op sådan omtrent en gang om året.
Jeg tror heller ikke, det er nogen hemmelighed for ret mange mennesker, at den udligningsreform, som hr. Mogens Lykketoft stod i spidsen for i 1995, sådan set havde til formål at prøve at presse de små kommuners økonomi så meget, at de frivilligt ville begynde at lægge sig sammen.
Det var jo ganske tydeligt, at det var det, som var udgangspunktet for udligningsreformen.
Det, vi siger nu, er, at vi ønsker en offentlig sektor, som er borgernær, og hvor ansvaret ligger ét sted, så borgerne ikke bliver kastebolde mellem forskellige myndigheder, sådan som vi i dag oplever det på en lang række områder inden for det sociale område og sådan set også inden for sygehusområdet på de medicinske afdelinger, genoptræning osv. osv.
Det er det, vi ønsker at komme til livs, og vi håber ...
Elisabeth Arnold (RV), 2004-06-03:
Jeg vil godt vende tilbage til problemerne i Kriminalforsorgen.
Hr. Jens Rohde sagde i sin ordførertale, at regeringen har gennemført det, den lovede.
Måden, det virker på, er åbenbart, at der også idømmes strengere straffe.
Det vil altså sige, at man vedtager forhøjede strafferammer, og så virker det på den måde, at der bliver idømt strengere straffe.
Men mit meget enkle spørgsmål til hr. Jens Rohde er: Hvordan indvirker det på kriminaliteten?
Citatet om virkningen er taget fra den tale, hr. Jens Rohde holdt tidligere i dag, for jeg skrev det ned i samme moment, som han sagde det.
Jeg kan fortælle hr. Jens Rohde, at fra 2002 til 2003 er kriminaliteten steget.
Jeg glæder mig meget til den kommende valgkamp, hvor jeg vil se hr. Jens Rohde fortælle borgerne, at nu har de fået et trygt og godt samfund med den nye lov-og-orden-regering.
Tallene viser faktisk, at kriminaliteten er steget.
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Ja, men mener fru Elisabeth Arnold, at det er på grund af strengere straffe for vold og voldtægt, at kriminaliteten er steget i samfundet?
Jeg vil i hvert fald sige, at det er noget af en Erasmus Montanus-tolkning og -slutning, fru Elisabeth Arnold kommer med.
Vi mener, vi har gjort det rigtige, fordi vi synes, at det handler om retsfølelsen i samfundet, at vi straffer folk konsekvent og hårdt, hvis det er sådan, at de udøver vold og voldtægt.
at gøre med, at kriminaliteten stiger i resten af samfundet på en lang række områder
Det er beklageligt, og det er hele tiden en regerings og et Folketings opgave at se på, hvad der kan gøres ved det.
Der er ikke nogen entydige svar, og der må nogle forhandlinger og drøftelser til, som må ske løbende, også sammen med justitsministeren.
Men den slutning, at det er på grund af de strengere straffe, vi har indført, at kriminaliteten er steget, tror jeg fru Elisabeth Arnold skal
længere ud på landet med.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-06-03:
Statsministeren glædede sig over, at flere mænd tog barselorlov, og det kan jo nok være noget at glæde sig over.
Vi Kristendemokrater glæder os selvfølgelig over, at vi nu har fået den 1-årige barselorlov, som er et gammelt forslag fra vores side, så det er helt fint.
Men hvor er det, hr. Jens Rohde vil gøre mere og udvide tilbuddene?
Jeg spørger på baggrund af, at der i regeringens nylig udgivne lille hæfte »Frihed til at vælge« står, at pengene i højere grad skal følge barnet, og hvor er så det fremadrettede?
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Vi har jo f.eks. allerede vedtaget, at man kan få sit barn passet i en anden kommune end den, man bor i, og vi har vedtaget en lang række andre ting, som giver børnefamilierne større fleksibilitet.
Man kan f.eks. ikke forbyde folk at gå
på deltid, den 1-årige fleksible barselorlov virker, og fra næste år skal alle på det private arbejdsmarked omfattes af barselfonden.
Det er altså en lang række tiltag for børnefamilierne, som denne regering har gjort.
Jeg har noteret mig, at Kristendemokraterne har fremsat
et forslag om deltidspasning på daginstitutionsområdet, og det synes jeg faktisk er et meget, meget interessant forslag. Nu er det jo sådan, at Kristendemokraterne ønsker, at det skal gennemføres ved lov, men jeg vil da godt sige til kommunerne, at det er sådan set bare med at komme i gang.
Man har jo lavet forsøg med det i Vejle, og så vidt jeg er orienteret, er det et forsøg, som virker, og som kommunen endda sparer penge på, så det er bare med at komme i gang.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-06-03:
Tak til hr. Jens Rohde for anerkendelsen.
Vi kan åbenbart finde nogle ting, vi i fællesskab kan glæde os over.
Statsministeren nævnte, at fædre tog mere barselorlov.
Det har faktisk vist sig, at den er steget med 1 dag, og det betyder altså, at der vil gå 100 år, inden fædre tager lige så lang barselorlov som mødre, og så er der altså en hel del børn, som bliver for gamle, hvis der skal gå så lang tid.
Samtidig har man fjernet forældreorloven, så er det egentlig ikke en skævvridning og en reduktion af forældrenes tilbud og valgmuligheder?
Lotte Bundsgaard (S), 2004-06-03:
Nu har vi hørt en del om, at regeringen har indført en forlænget barselorlov, og det er også fuldstændig korrekt.
Men siden regeringen indførte den forlængede barselorlov, har vi også gang på gang hørt statsministeren og socialministeren og nu også Venstres ordfører og socialministeren komme med en masse forslag til, hvordan børnefamiliernes vilkår kan forbedres.
Desværre er det kun blevet ved snakken.
Desværre skete der det, da socialministeren kom til at fremkomme med konkrete forslag, at statsministeren parkerede det hele i en syltekrukke i regeringens børneudvalg.
Gang på gang har vi spurgt regeringen: Hvornår bliver det til noget?
Hvornår kommer regeringen med forslag til at forbedre børnefamiliernes vilkår?
Men vi har desværre ikke kunnet få noget svar, og derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører i dag: Er Venstre enig med Socialdemokraterne og socialministeren i, at alle forældre skal have ret til et antal omsorgsdage?
Er Venstre enig med socialministeren og Socialdemokraterne i, at alle forældre skal være sikre på at kunne få deres børn passet, når børnene er 6 måneder?
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Det vil jo reelt forringe barselorloven, for hvis der indføres en ret til omsorgsdage, som Socialdemokraternes forslag går ud på, ryger man fra at have 230 dages barselorlov ned på 190 dage, så det er en forringelse af barselorloven.
Det er sådan i dag, at man har mulighed for at aftale disse omsorgsdage med sin arbejdsgiver inden for barselorlovens rammer.
I den reelle verden kan man ude i virksomhederne egentlig i langt de fleste tilfælde godt finde ud af at tale sig til rette om tingene, men uden at tænke på det vil fru Lotte Bundsgaard lave det til en hævdvunden ret og på den måde forringe barselorloven.
Man ryger fra 230 dage til 190 dage, og det forslag kan regeringen naturligvis ikke støtte.
Lotte Bundsgaard (S), 2004-06-03:
Nu har vi endnu en gang hørt en repræsentant for partiet
Venstre tale om, hvad man ikke kan støtte, og at man måske gerne vil gøre noget, men når det kommer til stykket, har man ikke nogen konkrete forslag.
Jeg vil godt fortælle Venstres politiske ordfører, hvad vores forslag går ud på.
Det går ud på at give familierne valgmuligheder.
Det går ud på, at man som enkeltfamilie skal kunne bestemme, om man vil have den lange orlov eller have en kortere orlov og til gengæld ret til nogle omsorgsdage.
Forskellen på Socialdemokraterne og Venstre er, at når vi siger, at det skal være sådan, at vi forældre kan være hos vores børn, når de har behov for det, kommer vi også med konkrete forslag, hvorimod Venstre siger: Jamen det kunne da være godt med nogle omsorgsdage, men hvis arbejdsgiverne ikke synes, det er en god idé, skal man ikke have ret til det. Jeg synes, det er synd, at det kendetegner regeringens børnepolitik, at man kun kommer med en masse hensigtserklæringer.
Når socialministeren drister sig frem med nogle forholdsvis gode forslag
, bliver de parkeret i en syltekrukke, så jeg synes egentlig, at Venstres ordfører burde svare på mine to konkrete spørgsmål: Synes Venstre, at forældrene skal have ret til omsorgsdage eller ej?
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Det, det handler om, er jo, at når man har udøvet vold eller voldtægt, har de mennesker, forbrydelsen er blevet begået imod, et krav på, at der bliver fastsat og idømt en ordentlig straf til de mennesker, som har pådraget andre mennesker nogle men, som måske er livsvarige.
Det er jo det, det handler om, men jeg har aldrig nogen sinde haft en eller anden idé om, at det også vil have en meget, meget kraftig præventiv effekt.
Det har jeg aldrig nogen sinde sagt noget om.
Fru Elisabeth Arnold har desværre fuldstændig misfortolket min tale.
Jeg må desværre konstatere, at hun ikke har hørt ordentligt efter, for jeg citerede den tidligere statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussen, som sagde: Vi vil ikke finde os i det, der må gøres noget.
Men hvad skete der? Der skete ingenting, men der er sket noget under denne regering.
Line Barfod (EL), 2004-06-03:
Jeg kan forstå, at hr. Jens Rohde har fået mundkurv på.
Den ærlighed, som hr. Jens Rohde og beskæftigelsesministeren tidligere har vist, når de har sagt, at det handler om privatiseringer og totale omlægninger, må man ikke rigtig vise længere, nu kommer der en masse nysprog.
Jeg vil gerne spørge: Hvis vi ser på, hvilke andre steder rundtom i verden man har gennemført tilsvarende voldsomme omlægninger med centralisering og privatisering som dem, regeringen nu lægger op til, er hr. Jens Rohde så enig i, at de eneste to eksempler, vi umiddelbart kan finde, er det, fru Margaret Thatcher lavede i England, og de voldsomme ændringer på New Zealand, hvor man i løbet af 10 år ændrede et velfærdssamfund på niveau med Danmark til et land, hvor der i dag er udbredt fattigdom?
Er hr. Jens Rohde enig i, at det er sådan omtrent de to eneste eksempler, vi kan finde i verden, på noget, der ligner det, regeringen er i gang med?
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Man kan slet ikke sammenligne dem på nogen som helst måde.
Det, vi gør, er at prøve at geare den offentlige sektor til at prøve at løse de opgaver, den skal klare i dag, ved at gøre sygehusene større og mere specialiserede osv. og gøre noget tilsvarende i forbindelse med mange andre opgaver vedrørende handicappede, invalider osv. osv.
Man skal huske, at når vi mener, at mange af opgaverne kan klares i kommunerne, skyldes det, at på bl.a. disse områder går udviklingen fra meget, meget store institutioner til en mere specialiseret behandling, og det mener vi rent faktisk kommunerne godt kan klare.
Men igen: Det er jo en diskussion, vi må igennem i de forhandlinger, som vi desværre må konstatere at Enhedslisten og SF ikke ønsker at være med i.
Jeg ved ikke, om det, fru Margrethe Vestager gerne vil have mig til, er at sige noget om efterlønnen eller noget i den retning.
Foreløbig har vi, som jeg har sagt, sat nogle skibe i søen, der skal sikre, at vore unge kommer hurtigere igennem uddannelsessystemet, og at vi får vores andengenerationsindvandrere ind på arbejdsmarkedet.
Vi har lavet en arbejdsmarkedsreform »Flere i Arbejde« sammen med bl.a. Det Radikale Venstre, og det er et af skibene i søen.
Vi må prøve at se på, hvordan de skibe virker, og hvis det er sådan, at de ikke virker, må vi tage en yderligere drøftelse om, hvad vi så kan gøre.
Jeg ved godt, at Det Radikale Venstre har et forslag, som godt nok er vedtaget af deres hovedbestyrelse, men som fru Marianne Jelved var imod i starten, og det er forslaget om at afskaffe eller i hvert fald gøre noget ved efterlønnen nu.
Men virkeligheden er jo, at den vare og i det hele taget den liberale vare, som De Radikale siger, de gerne vil levere, kan de jo ikke levere, for de har jo giftet sig.
Man har giftet sig med hr. Mogens Lykketoft rent politisk, og derfor ved man også godt, at man aldrig nogen sinde kommer til at lave nogle reformer, der virkelig får nogen betydning for det danske samfund.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-03:
Man må jo sige, at i dag har statsministeren leveret en tale, som var en endeløs lang række pral og bragesnak, og så kom hr. Rohde efterfølgende med en fortyndet udgave af den samme
Nu står hr. Jens Rohde og snakker om, at andengenerationsindvandrere skal i arbejde.
Den har skåret bevillingerne væk og bragt os i den situation, at f.eks. Gellerupområdet, som jeg bor i nærheden af, plages af røverbander, fordi hr. Jens
Rohde og hans parti fjernede den indsats, der blev gjort for at komme af med problemerne.
Man har ladet stå til, og nu tillader man sig oven i købet at komme med en såkaldt ghettoplan, hvis eneste reelle indhold er, at man vil fratage mennesker retten til den bolig, de ellers har ret til, og derudover ingenting.
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Det er jo interessant at høre hr. Keld Albrechtsen stå her og tegne et totalt formørket billede af, hvad denne regering har gjort.
Denne regering har netop sørget for at tage hånd om problemet.
Den prøver at løse opgaverne og prøver at se på, om der kan skabes et andet blandingsforhold mellem beboerne, så der også kommer nogle ressourcestærke beboere ind i de belastede områder.
Ghettoproblemerne er jo ikke noget, der er opstået under denne regering, hvad er det for noget sludder?
De er da specielt opstået i den tid, hvor hr. Keld Albrechtsen var med til at danne parlamentarisk grundlag for den tidligere regering, og hvor der overhovedet ikke skulle strammes op på indvandringen.
Næh, sluserne stod åbne, og man øsede sådan set bare penge i at marginalisere folk.
Det var det, der skete dengang, og det er jo det, denne regering har sat en stopper for.
Vi har fået begrænset indvandringen, så vi nu for alvor kan tage fat om de problemer, der findes.
Det kunne vi ikke før, fordi sluserne stod åbne, sådan som hr. Keld Albrechtsen ville, og det var en skandale.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-03:
Jeg kan fortælle hr. Jens Rohde, at da den nuværende regering kom til, var problemerne med kriminalitet i f.eks. Gellerupparken godt på vej til at blive løst, men hvad skete der så?
Det arbejde, der var i gang, blev stoppet!
Og hvad skete der yderligere? Der skete det, at justitsministeren og boligministeren, som man nu i øvrigt har afskaffet osv., og alle andre lagde sig til at snorksove, og så fik problemerne bare lov til at vokse. De unge mennesker får ikke arbejde, og de får ikke uddannelse.
Intet foretager man sig, det, der fandtes i forvejen, fjerner man, og så går det naturligvis, som enhver kan forudse: Så opstår disse bandeproblemer.
Og hvad kommer man nu med som løsning?
Man kommer med den løsning, at nogle andre mennesker skal miste deres ventelisterettigheder til boligerne, og så skal boligerne i øvrigt sælges.
Hvad i alverden skal det hjælpe, at man først skaber splid og utryghed og kaos i boligområderne og nu oven i købet kommer med denne fuldstændige halsløse plan om, at man vil sælge de almene boliger?
Jeg synes, denne regerings boligpolitik og ghettopolitik er en fuldstændig skandale, og det mindste, man kunne forlange af hr. Jens Rohde, var, at han i det mindste erkendte sit ansvar og erkendte, at det er hans regering, der ikke har kunnet stoppe problemerne, men bare har ladet dem vokse.
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Det kan hr. Keld Albrechtsen jo mene, men jeg påtager mig fuldt ud det ansvar, jeg har for alle de ting, jeg er med til at vedtage, også under denne regering; det gør jeg fuldt ud.
Men at komme og påstå, at ghettoproblemet er noget, der er opstået under denne regering, skal man vist hedde Keld
Albrechtsen for virkelig at kunne tro på.
Margrethe Vestager (RV), 2004-06-03:
Jeg beder ikke hr. Jens Rohde om at træffe nogen form for drastiske beslutninger, og jeg tror ikke, nogen ville råde os til at gøre det en dag som denne.
Jeg spørger: Hvad er Venstres forestilling om yderligere strukturelle tiltag på arbejdsmarkedet?
Det svar, vi får, er tilsyneladende, at 50.000 flere indvandrere skal i arbejde, og det er så det.
Det vil sige, at alle andre kan hvile trygt i forvisningen om, at der er fuldstændig styr på tingene, og at der ikke skal ske noget som helst nogen steder.
Jeg spørger bare til Venstres forestilling, for den fremtid, vi bekymrer os for, er faktisk ikke så fjern endda. Der er ikke ret lang tid til 2010, og derfor må Venstre vel have gjort sig en konkret forestilling om, hvad det er, der skal til, hvis det viser sig, at vi kommer i en situation, hvor vi bliver nødt til at tage beslutninger for at nå de mål, der sikrer en sund og holdbar økonomi?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-06-03:
Der er efter min bedste overbevisning tre store problemer for fremtiden for det danske velfærdssamfund.
Det første er et problem, der er blevet talt meget om, nemlig det problem, at der er en stor forsørgerbyrde i fremtiden; det andet problem er, at der står 800.000 mennesker uden for arbejdsmarkedet i Danmark, og det tredje problem er, at 2,4 millioner mennesker på det danske arbejdsmarked har en stresset hverdag.
Det første problem er som sagt blevet diskuteret en del: Hvad skal vi gøre med forsørgerbyrden i fremtiden?
Der er blevet identificeret tre løsningsmuligheder: Den ene er, at vi sætter skatten op, den anden er, at vi sænker velfærdsniveauet, og den tredje er at sætte flere folk i arbejde.
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Rohde: Hvilken af de tre løsningsmodeller går Venstre efter?
Det, der bekymrede mig, var faktisk lige præcis, at jeg ville få det svar, hr. Jens Rohde kom med her, at høre.
Jeg startede med at slå fast, at der står 800.000 mennesker uden for arbejdsmarkedet, og at 2,4 millioner mennesker går stressede rundt, samtidig med at vi får et velfærdsproblem i fremtiden.
Venstres bud er, at der skal skabes 50.000 flere arbejdspladser, men hvad skal der ske med de resterende 750.000 mennesker i den arbejdsdygtige alder, som er presset uden for? Jeg ved godt, at en del af dem ikke kommer tilbage på arbejdsmarkedet, men for en meget stor dels vedkommende er det faktisk sådan, at man kunne få dem ind på arbejdsmarkedet igen, hvis ellers arbejdsmarkedet var mere rummeligt.
Men jeg kan forstå, at Venstres eneste ambition fra nu af og frem til år 2010 er, at 50.000 ud af de 800.000, der står uden for arbejdsmarkedet, skal ind på arbejdsmarkedet.
Ville det ikke være på sin plads, at Venstre som det største regeringsparti satte nogle planer i gang om dele arbejdet og dele tiden, så vi kom til at stå i en situation, hvor der ikke var 800.000 uden for, samtidig med at 2,4 millioner gik stressede rundt, men hvor vi ganske simpelt delte tiden og delte arbejdet, så alle folk kunne være med?
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Det lyder jo som en meget smuk plan at dele arbejdet og sådan noget.
Men jeg tror altså ikke, at den er helt realistisk, og der er vist ikke ret mange andre end Enhedslisten, der for alvor tror på, at det vil kunne lade sig gøre. Jeg synes også, det kunne være interessant, hvis vi fik
et mere rummeligt arbejdsmarked, og regeringen har jo faktisk også hele tiden opfordret virksomhederne og fagbevægelsen til at åbne for et mere rummeligt arbejdsmarked.
Men virkeligheden er jo, at der er nogle barrierer i de aftalesystemer, som vi har i dag.
Der skal ikke ret meget til, før folk, der bliver trukket ind, bliver kaldt løntrykkere osv., og virksomhederne skal jo på en eller anden måde have et afkast ud af den arbejdskraft, som de ansætter.
Der ligger nogle barrierer i hele vores aftalesystem, og dem må og skal arbejdsmarkedets parter selvfølgelig se på, hvis vi skal have skabt et mere rummeligt arbejdsmarked.
Vi vil gerne have så mange som muligt i arbejde.
Det er jo vores alle sammens målsætning, så det er lidt sjovt, at det er, som om vi altid skal skydes i skoene, at det vil vi ikke.
Jo, det vil vi.
Vi er jo alle sammen enige om målene på mange af områderne, vi anviser bare forskellige redskaber og midler til at prøve at nå dem.
Ole Sohn (SF), 2004-06-03:
Nu har mange af mine gode kolleger i oppositionen forsøgt at få hr. Jens Rohde til at give nogle bud på, hvad Venstre vil gøre for at sikre, at vi får udvidet arbejdsstyrken.
Vi har ikke kunnet få hr. Jens Rohde til at forholde sig til det drastiske fald i arbejdsstyrken, og derfor tror jeg også, det er omsonst at fortsætte i den skure, for jeg er ikke sikker på, at vi får svar.
Derfor vil jeg prøve at vende mig mod noget, som både hr. Jens Rohde og statsministeren har været inde på, og som er lidt lettere at forholde sig til.
Det er de 500 mio. kr. ekstra til ældreområdet.
Det viser sig nu ifølge Finansministeriet, at ældreområdet ikke har fået tilført de 500 mio. kr., men i bedste fald har fået tilført 134 mio. kr., og derfor vil jeg gerne spørge hr. Jens Rohde: Hvor er de sidste 360 mio. kr., som er tiltænkt de ældre, blevet af?
Og kan hr. Jens Rohde bekræfte, at den satsning, som VK-regeringen og Dansk Folkeparti har ønsket på ældreområdet, har resulteret i, at der i dag bliver brugt 0,3 pct. færre midler pr. ældre i Danmark?
Jens Rohde (V), 2004-06-03:
Hvis de tal, der er kommet frem om de 500 mio. kr. ekstra til hjemmehjælpen, virkelig holder stik, er der kun at sige til det, at så må vi prøve at lave nogle mekanismer, der sikrer, at det ikke går galt i aftalesystemet.
Kommunerne har fået tildelt pengene over bloktilskuddet, og det er jo klart, at når man som regering laver en aftale med kommunerne om at levere 500 mio. kr. ekstra på bloktilskuddet, og at de skal bruges til at løse nogle specifikke opgaver, som man gerne vil have, at kommunerne sætter fokus på, har man selvfølgelig også en forventning om, at aftalerne overholdes, og at pengene bliver brugt til det, de skal bruges til.
Vi ved selvfølgelig, at der har været en indkørselsfase i forbindelse med gennemførelsen af det frie valg, hvor ydelserne skulle prisfastsættes osv., og det er jo klart, at så går nogle af pengene til noget administration.
Men det sker jo kun, indtil opgaven er udført.
I øvrigt skal man hele tiden huske på, at de 500 mio. kr. jo ikke er nogen engangsforestilling.
De figurerer fast hvert år som en ekstrabevilling på finansloven i forhold til tidligere.
Ole Sohn (SF), 2004-06-03:
Jeg har været så naiv, at jeg faktisk troede, at når både statsministeren og hr. Jens Rohde siger her fra Folketingets talerstol, at der er lovet 500 mio. kr., og der er givet 500 mio. kr., har de i det mindste tjekket tallene for at se, om de nu holder vand.
Men det viser sig altså, at de ikke holder vand, heller ikke selv om hr. Jens Rohde forsøger at tælle efter.
Virkeligheden er, at pengene ikke er gået til formålet.
Det kunne vi konstatere allerede for 1 år siden, da vi fik regnskabstallene, og nu har vi regnskabstallene for 2 år.
Vi kan se, at pengene ikke er bevilget, og derfor undrer det mig, at man bare lader stå til og bliver ved at gentage en floskel om, at der bliver givet flere penge til de ældre.
Virkeligheden er, at inden for hele KL-området bruges der færre penge pr. ældre under VK-regeringen, end der gjorde under den forrige regering.
Det er jo den skinbarlige virkelighed, og derfor kunne jeg godt tænke mig at vide: Hvad agter hr. Jens Rohde og Venstre at gøre for at rette op på den fejl og det valgløftebrud, der reelt er tale om?