Birthe Skaarup (DF), 2003-12-05:
At have et alkoholproblem vil mange alkoholikere overhovedet ikke indrømme.
Det opfattes af alkoholikeren som meget flovt, og mange prøver på at skjule det selv over for de nærmeste.
Mange ægteskaber bliver ødelagt, og børnene lider som sagt i et familieforhold, hvor alkohol er dagens medicin, og hvor der drikkes umådelig meget hos mange kvartalsvis.
Alkoholikere har meget svært ved at henvende sig til det offentlige for at få hjælp, men når det sker, bør mulighederne være til stede for, at de kan blive visiteret til et tilbud.
Men som sagt, og som debatten også har været her forud, så ved jeg ikke rigtig, hvorfor SF's forslag kommer nu.
Vi har jo lige rejst os fra stolene i Socialministeriet, hvor partierne var bænket for at finde en model.
Det, vi blev enige om, var som sagt at arbejde os frem mod en behandlingsgaranti.
Der var enighed om, at målet for alkoholbehandling er, at alle, der henvender sig, kan komme i behandling her og nu.
Det er meget vigtigt, at man prompte tager samtaler med personen, når de er motiverede til at komme i alkoholbehandling.
Det skal være sådan, at man bliver visiteret til et egnet tilbud, og såfremt den egentlige afvænning ikke kan gå i gang her og nu, skal der være en mulighed for at få et støttetilbud for at holde alkoholikeren fast, således at han eller hun ikke fortryder sin henvendelse.
Der kan både være tale om et ambulant tilbud og et dag- eller døgntilbud.
Vi skal være helt klar over, at det at være alkoholiker også har nogle sundhedsmæssige aspekter. Et stort forbrug af alkohol er stærkt forbundet med en øget forekomst af en række alvorlige sygdomme som skrumpelever, blodpropper i spiserøret, betændelse i bugspytkirtlen, kræft i mund og svælg, strube, spiserør og lever samt en række psykiske lidelser. I Dansk Folkeparti mener vi også, at vi bør tage de private muligheder med ind, og jeg vil godt sige, at her har kommunerne og amterne naturligvis også mulighed for at henvise alkoholikere til private tilbud, såfremt de er deres opgave voksen.
Det, vi faktisk vedtog ved satspuljeforhandlingerne, og som andre også har været inde på, er over en periode at gå
ind og styrke området både sundhedsmæssigt og socialt med 140 mio. kr. Det kan godt være, at det ikke er nok efter SF's mening, men det er en klar opprioritering af det her område.
Desuden mener jeg afgjort, at det er lidt for hurtigt, at SF kommer med det her beslutningsforslag.
Samtidig var der også enighed blandt satspuljeforligspartierne om, at man skulle kortlægge området, således at man kunne finde ud af, hvor mange alkoholikere det i virkeligheden drejer sig om.
Der er kommet mange tal frem i dag, men vi har jo ikke et præcist tal på, hvad det er for nogle grupper, man skal prioritere, og vi ved også, at de forskellige grupper til ambulant behandling, dag- og døgnbehandling koster forskellige ting.
Det er klart, at området skal være i fokus.
Hr. Poul Qvist Jørgensen var også inde på, at der har været mange rapporter siden 1984, men der er ikke sket noget.
Nu er det meningen, at der skal ske noget, og det synes jeg selvfølgelig man skal bakke op om.
Det at være alkoholiker og det at have en alkoholiker i familien er en såre traumatisk oplevelse for familien, for alkoholikeren selv og for omgivelserne.
Vi kan ikke støtte SF's forslag på baggrund af det, vi
her har sagt, nemlig at stolene er varme endnu i Socialministeriet, hvor vi sad og bestemte, at nu skulle området opprioriteres.
Det mener jeg klart at SF også var fortaler for i den forsamling.