runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Jeg meddelte før, at vi ikke kunne støtte de to fremlagte forslag til vedtagelse.
Derfor skal jeg fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Da fødevareministeren har tilkendegivet, at der i 2. halvdel af april måned fremlægges en fødevareerhvervspolitisk redegørelse, som giver nærmere svar på regeringens overvejelser om udfordringer og initiativer på det fødevarepolitiske område, tager Folketinget til efterretning, at regeringen vil fremlægge den omtalte redegørelse og på det grundlag være indstillet på en mere dybtgående debat.«
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-28:
Jeg er meget glad for, at fru Annie Lunde Hansen understreger, at CD ikke vil acceptere anvendelse af skadelige kemikalier.
Vi har jo tidligere haft den diskussion
Det vil jeg bare gerne have præciseret, for det er jo dér, vi har et stort problem i landbruget, at man bruger sprøjtemidler.
Sprøjtemidler er jo pr. definition skadelige, ellers virker de nemlig ikke.
For sprøjtemidlers hensigt er jo at slå liv ihjel, og det går jeg bare ud fra at vi er enige om.
Hvis vi er det, er der jo i dag nået et betydeligt skridt, synes jeg, med den markering fra CD's side.
Jeg er selvfølgelig ked af, at der ikke er tilslutning fra regeringens side til Enhedslistens forslag, og om Kristeligt Folkepartis forslag må jeg sige, at den sidste del af forslaget jo indeholder en blankocheck til landbruget.
Det er altså en regning til skatteyderne af ubegrænset størrelse.
Det kan vi altså ikke stemme for.
Med det sidst fremsatte forslag til vedtagelse går jeg ud fra, at regeringen, når den redegørelse foreligger, vil være indstillet på at drøfte i forbindelse med en forespørgselsdebat efter redegørelsesdebatten, at vi så kommer videre - dem, der stemmer for det forslag til vedtagelse, som nu er fremsat af regeringspartierne.
Vi går i Enhedslisten ud fra, at sådan må det være, og på det grundlag vil vi kunne stemme for det forslag, der er fremsat.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-28:
Jeg sagde, at hvis vi flyver bare 1 time i en flyvemaskine herfra, så er der ingen, der overhovedet går op i økologi.
Det står jeg ved.
Men det er der ingen, der vil.
Det vil man ikke engang herhjemme, ikke andre end de 2-3 pct., der er frelst.
Halvdelen af al økologisk mælk, der produceres i Danmark, sælges i dag som almindelig mælk, for der er ingen, der gider at gå op i det.
Det er de faktiske forhold.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-28:
Det var dejligt at høre hr. Jørn Jespersen rose
danske landbrugsvarer.
Det er ikke så tit, man hører det, men det er ganske rigtigt, og jeg er enig med ham.
Der er ingen andre steder i verden, der producerer så rene fødevarer, så medicinfri fødevarer, som vi gør i Danmark.
Hr. Jørn Jespersen siger, at der er langt ned, før vi skal importere det hele, fordi vi eksporterer 85 pct. af vore fødevarer, og det er også rigtigt.
Men spørgsmålet går jo på dansk landbrugs eksistens i fremtiden, og det er jo ikke på grund af, at vi har de store krav her i Danmark, vi eksporterer 85 pct., nej, det er simpelt hen, fordi danske landbrugsvarer er berømte i forvejen.
Men det, der er spørgsmålet for dansk landbrug, er, om man fortsat ønsker dansk landbrug som det store erhverv, det er, med alle de eksportindtægter, det nu medfører.
Hvis dansk landbrug også i fremtiden skal have muligheder for det, skal man også give det samme produktionsvilkår som i de lande, det konkurrerer med, og ikke lade sig lede af den ideologi, vi har her i samfundet.
Christian Mejdahl (V), 2000-03-28:
Hr. Jørn Jespersen sagde, at det er en stor opgave at optage de central- og østeuropæiske lande, og det er jeg ganske enig i; det bliver en stor opgave.
Men jeg vil godt stille dette spørgsmål til hr. Jørn Jespersen: Hvordan kan man beholde den kendte landbrugsstruktur i de central- og østeuropæiske lande?
Jeg forstod, at det var det, hr. Jørn Jespersen egentlig slog til lyd for, nemlig at de burde bibeholde den landbrugsstruktur, som vi kender i dag.
Hvordan harmonerer det?
Hvordan vil man i et fællesskab kunne have så store forskelle i landbrugsstrukturen og i den måde, man i øvrigt producerer de samme fødevarer på, som der er nu?
Vil hr. Jørn Jespersen give os et bud på det?
Henning Grove (KF), 2000-03-28:
I nogle af de Østlande, der med tiden kommer med i EU, tror jeg der findes store fabrikker - betydelig større, end vi nogen sinde har set her i Danmark.
Jeg ved også, at der er kollektiver med både 60.000 og 70.000 svin.
Det er vist ikke den struktur, vi kan slå i stykker, men kunne vi det, ville jeg gerne da have dem ned på i hvert fald de størrelser, som vi har i Danmark.
Det er bedre for dyrene, og det er også bedre med hensyn til smittefare.
Hr. Jørn Jespersen opstillede en stribe krav.
Kunne vi også få at vide, hvad de ville koste, for de ville jo medføre betydelig højere priser?
Landmændende skal have en betydelig højere pris for deres varer for at leve op til alt det
, og min erfaring siger mig, at når folk bliver spurgt i tv, vil de godt betale mere for fødevarerne, men den dag, de står ved dybfryseren henne i fødevareforretningen, tager de dem, der er billigst.
Jørn Jespersen (SF), 2000-03-28:
Både hr. Grove og hr. Mejdahl beskæftigede sig med udvidelsen og spørgsmålet om, hvordan man overhovedet kan forestille sig, at et landbrug, der er så forskelligt fra vores, kan integreres med det vesteuropæiske landbrug med hensyn til vore støtteordninger og sådan noget.
Jeg vil gerne medgive, at jeg har ikke svaret på, hvordan den integration kan lykkes i alle detaljer, så den opfylder sociale hensyn uden at smadre beskæftigelsen i de nuværende østeuropæiske landbrug, og uden at vi får den intensivering af landbrugsdriften, der vil medføre mange af de samme miljømæssige problemer som dem, vi har haft, men som samtidig kan tilpasses de støtteordninger, der måtte være.
Jeg tror, nogle af budskaberne vil være at sørge for, at vi får afskaffet støtten relativt hurtigt, så vi i hvert fald tilfælde ikke har den skævvridning, for det er fuldstændig umuligt at forestille sig, at vi kan få optaget de østeuropæiske lande og integreret dem i landbrugspolitikken,
så længe støtteniveauet er, som det er
For det andet tror jeg, det er meget væsentligt at komme ind i en diskussion om nogle af produktionsmetoderne.
Her tror jeg ikke, hr. Groves eksempel er det mest karakteristiske for de nuværende østeuropæiske lande, hvor nogle af produktionerne jo i virkeligheden langt hen ad vejen er økologiske uden at være kontrollerede og certificerede. Jeg er enig med hr. Grove i, at forbrugerne bliver nødt til at erkende, at bedre fødevarer koster flere penge.
Det er ikke altid, forbrugerne lever op til det, når de køber ind, men det bliver de nødt til, og det kan vi bl.a. lægge op til ved at sørge for, at priserne afspejler de reelle omkostninger.
Det vil jo presse forbruget i den rigtige retning.
Så siger hr. Ole M. Nielsen, at man skal passe meget på med statistik, og det er jeg fuldstændig enig i, men jeg opfattede det nærmest, som om hr. Ole M. Nielsen af den grund helt undsagde sig muligheden for at se på statistik i nogen som helst sammenhænge, og det tror jeg trods alt også er farligt.
Hvordan kan det være, at antallet af harer og agerhøns er faldet de sidste 6 år, samtidig med at vi har set et mængdemæssigt fald i forbruget af pesticider?
Det var spørgsmålet, og den helt enkle forklaring er, at de midler, der er blevet brugt, er langt mere effektive over for ukrudt.
Derfor er der ikke længere levesteder for mange af de insekter, som i hvert fald agerhønsene i høj grad lever af, og derfor kan man godt have et mængdemæssigt fald samtidig med, at der i virkeligheden bliver ringere betingelser for mange af de dyr, der lever i det danske kulturlandskab.
Men at rovfugle og skader osv. også er en del af forklaringen, medgiver jeg gerne.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-28:
Hr. Jørn Jespersen kom med et meget ideologisk indlæg om miljøet, men forespørgselsdebatten her drejer sig om landbrugets eksistens i det hele taget, om dets indtjening og om dets eksportmuligheder, og derfor er mit spørgsmål til hr. Jørn Jespersen - og jeg vil meget gerne have et helt klart svar: Er det SF's holdning, at vi lige så godt kan importere alle vore fødevarer fra andre lande, hvor man i øvrigt er ligeglad med miljøet, bare for at vi i Danmark skal have det miljø, som SF ønsker?
Hvis vi ikke begynder at vende helt omkring, kan landbruget ikke eksistere på de betingelser, der er i dag, så spørgsmålet til SF er ganske enkelt: Ønsker man fortsat, at der skal være et almindeligt landbrug i Danmark?
Jeg er sikker på, at landmændene gerne vil have et klart svar, for så kan de forholde sig til det.
Christian H. Hansen (DF), 2000-03-28:
Hr. Jørn Jespersen var inde på offentliggørelse.
Der blev nævnt restauranter, og der blev nævnt de tiltag, der blev iværksat over for bagere, altså ting, som direkte er relevante for forbrugerne, og vi er i Dansk Folkeparti helt enige i, at det er en god ting.
Men jeg vil gerne spørge hr. Jørn Jespersen, om han her kan give et tilsagn om, at vedrørende offentliggørelse for landbrugets vedkommende er SF parat til at komme med nogle lettelser, når der er tale om ting, som ikke er direkte relevante for forbrugerne.
Det kan være sådan noget som celletal inden for mælkeproduktionen osv.
Er SF parat til nogle lempelser her?
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-28:
Hr. Jørn Jespersen sagde, at de danske fødevarer ikke er så gode, men jeg vil godt sige til hr. Jørn Jespersen: Så kan det da ikke være rigtigt, at Danmark kan eksportere de fødevarer, som vi producerer, til nogle lande, som sætter stor pris på vore fødevarer, fordi vore fødevarer har en så fin kvalitet. Er det ikke snarere sådan, at vi med vores miljøregler har skåret så meget ned, at vi har for lidt af nogle ting i Danmark, så vi er nødsaget til at importere varer fra udlandet, som - det medgiver jeg hr. Jørn Jespersen - har en utrolig dårlig kvalitet?
Jeg ville gerne bede om, at man kunne få måske også SF og resten af partierne med til at få indført en helt anden mærkningsordning end den, vi har i dag.
Jørn Jespersen (SF), 2000-03-28:
Hr. Christian H. Hansen spørger, om vi i SF vil være med til at fjerne den del af offentliggørelsen, der i virkeligheden i dag hænger nogle producenter ud, som muligvis ikke bevidst har lavet nogen fejl, og som forbrugerne ikke umiddelbart kan bruge til noget.
Svaret er, som hr. Christian H. Hansen har fået masser af gange: Ja, det vil vi gerne være med til at afskaffe.
Vi synes ikke, det giver mening, og vi synes, det er en straf ud over det rimelige.
Derfor er vores holdning den, at systemet bør laves om og bruges meget mere på nogle områder, og at vi skal undlade at bruge det på andre, hvor det ikke giver mening.
Det svar håber jeg var klart nok.
Så bliver jeg altid meget nervøs, når hr. Thorkild B. Fransgaard afkræver mig et klart svar, men det her var nu nemt nok: Ønsker SF, at vi skal importere alle vore fødevarer?
Nej, det gør SF ikke.
Vi er faktisk enige i den uudtalte præmis, der lå i hr. Thorkild B. Fransgaards spørgsmål, nemlig at på en lang række områder har danske fødevarer fortrin i forhold til mange af dem, vi importer. Det gælder for pesticidrester i frugt og grønt, her ligger vi meget bedre end gennemsnittet af de importerede produkter.
Det gælder medicinrester i kød, her ligger vi meget bedre, og her mener vi selvfølgelig også, det er meget vigtigt med mærkningsordninger, så forbrugerne får en mulighed for at gennemskue, hvor kvaliteten er højest, og kan vælge efter det.
På andre områder har vi måske knap så meget at prale af.
Den generelle spisemæssige kvalitet af vort okse- og kalvekød har bestemt ikke været noget at råbe hurra for.
Der er ved at komme forbedringer, men vi er helt klart ikke kommet langt nok på det område.
I øvrigt er situationen jo ikke den, som hr. Thorkild B. Fransgaard lægger op til, altså at vi er tæt på at skulle importere vore fødevarer.
Vi eksporterer, så vidt jeg husker, i størrelsesordenen 85 pct. af vores produktion, så der er altså et stykke ned, før vi får problemer med selvforsyningen, i hvert fald hvis man skal se det på den måde.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-28:
Jeg var da glad for hr. Jørn Jespersens svar om pesticidrester i udenlandske fødevarer kontra danske, men det svarede ikke helt til det, hr. Jørn Jespersen antydede i sin ordførertale.
De står ganske vist mere koncentreret, det er rigtigt.
De står i brakmarkerne nu, men jeg tror faktisk ikke, de dyrkede marker er blevet renere de sidste 6 år.
Ser vi længere tilbage, er de selvfølgelig blevet det, men i de sidste 6 år tror jeg det faktisk ikke. Men i hvert fald har vi jo nu brakmarkerne, og en af deres gode sider er, at de giver føde til en masse vilde dyr, og derfor holder det altså ikke, at der er en sammenhæng mellem sprøjtningen og tilbagegangen af agerhøns og harer.
Det er rovfuglene, der er årsagen, det er jeg helt overbevist om.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-28:
Nu tror jeg jo ikke, at Folketingssalen er en studiekreds.
Det har jeg heller ikke tænkt mig den skulle laves om til
, men jeg vil gerne spørge: I ordførertalen sagde hr. Jørn Jespersen, at de danske fødevarer var så ringe, og at dem, vi importerede, også var det.
Så vil jeg gerne have en dokumentation af hr. Jørn Jespersen for det og spørge, om han stadig væk står ved det, han sagde i sin ordførertale og det svar, han gav hr. Fransgaard før.
Det vil jeg gerne have svar
Så vil jeg gerne spørge: Hvad vil man gøre fra SF's side for, at vi ikke får import af de fødevarer, som er af så ringe en kvalitet, at vi ikke kan være bekendt at have dem ude i de store supermarkeder?
Jørn Jespersen (SF), 2000-03-28:
Til hr. Ole M. Nielsen, der er overbevist om, at det er rovfuglene, der er skurken i denne her sammenhæng, vil jeg bare sige, at vi jo meget snart skal have en temahøring i Miljøudvalget om natursyn osv.
Jeg tror ikke, vi kommer
længere med det her.
Jeg er helt med på fortsat at diskutere med hr. Ole M. Nielsen, hvad årsagen er.
I det hele taget kunne det jo være interessant, efter at regeringen har nedsat et udvalg om den biologiske mangfoldighed i vores natur, at gå meget mere ind i det emne.
Det er faktisk et emne, som Folketinget har forsømt i mange år, og sandheden er, uanset hvad man har af årsagsforklaringer, at den biologiske mangfoldighed falder og falder på langt de fleste områder, og
at vi ikke lever op til vores internationale forpligtelser på området.
Så en fortsat diskussion af årsager og af, hvad vi kan gøre for at imødegå udviklingen, er jeg helt indstillet på.
Hr. Thorkild B. Fransgaard snakker om de store krav, der bliver stillet, og hvad de betyder for vores eksport.
Jeg tror nu ikke, selv om jeg godt ved, det er en helt fremmed tankegang for hr. Fransgaard, at man helt kan se bort fra, at store krav på et hjemmemarked skærper koncentrationen i danske virksomheder, så de også har en mulighed for at klare sig bedre og sælge på kvalitet på eksportmarkederne.
Det tror jeg faktisk.
Det er klart, at på den ene side vil større krav end til konkurrenterne medføre nogle omkostninger, men jeg tror faktisk, det samtidig giver nogle fordele, som mindst opvejer omkostningerne, og som giver eksportmuligheder.
Skal vi fortsat have et så stort landbrugserhverv, spørger hr. Fransgaard også, som vi har i dag.
Svaret er fra SF's side et klart nej.
Vi ønsker ikke, at Danmark producerer 23 millioner svin om året.
Det er efter vores mening ikke bæredygtigt.
Det giver en udvikling i det danske landbrug, i det danske landskab, i den danske natur, som vi ikke ønsker at se på.
Vi synes, landskabet er blevet grimmere.
Vi synes, det giver en lang række miljøproblemer.
Vi vil meget gerne have skåret det tal ned, og vi mener, at vi kan eksportere en lang række andre varer, som kan kompensere for det.
Fru Annie Lunde Hansen siger, at vi ikke skal holde studiekreds i Folketinget.
Det var jo sådan set heller ikke det, jeg lagde op til.
Det var, at fru Annie Lunde Hansen lavede sin egen studiekreds uden for Folketinget.
Til spørgsmålet om, hvad jeg vil gøre for at forhindre, at der kommer en lang række fødevarer ind, der ikke lever op til danske standarder, er svaret, at jeg vil bekæmpe de alt for EU-jubeloptimistiske partier, som vil etablere et indre marked, uden at der først er en politisk overbygning med krav til sundhed og sikkerhed på plads.
Det er ikke mindst fru Annie Lunde Hansens eget parti. Hvis man havde tænkt sig om, da man lavede fri bevægelighed for varerne, havde man selvfølgelig også lavet regler om, hvordan man kunne stoppe fødevarer, dyr og andre ting inden for det veterinære område, som bringer sundhedstilstanden i fare.
Det har man desværre ikke gjort, og derfor er der nu kun én vej frem, og det er at presse på for at få højere standarder for EU-reglerne.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Jeg må jo sige til hr. Christian H. Hansen, at han kan det hele med sådan en tale som den, han holdt der.
Han starter med at sige, at vi skal passe på, fordi det er fyldt med skrammel, og det kan jo kun udlægges, som om det, der skulle til, var mere kontrol, og så slutter han af med at sige en hel masse om alt det der, som han mente skulle afbureaukratiseres.
Det kunne jo være rart at høre lidt mere konkret end alle disse floskler, for jeg tror, det fylder meget, meget lidt ude hos landmændene.
Christian H. Hansen (DF), 2000-03-28:
Nu nævnte jeg intet om, at det var sådan i dag, at alt var fyldt med skrammel.
Jeg nævnte, at jeg havde frygt for, at det blev meget værre end det, vi har set i dag, og når jeg siger, at man skal gøre noget på det område, så mener jeg, som det også har været fremme i debatten i dag i forbindelse med forretninger, at offentliggørelse, som er forbrugerne relevant, er meget vigtig at få indført på det her område.
Vi har haft debatten før i dag, og det kan vi støtte og har hele tiden gjort det, men også, at der skal ske nogle lempelser for de ting, der ikke ikke er relevante for forbrugerne.
Om det med lempelser af bureaukratiet er det jo faktisk sådan, at hvis man taler med landmænd, fortæller de, at de har utrolig meget papirarbejde, og jeg mener ikke, det er rimeligt og særlig fornuftigt, når man altså i dag snakker om, at der skal komme nogle lempelser, at de i dag sidder og indberetter til CHR-registret og samtidig til Danmarks Statistik.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Angående hvad hr. Christian H. Hansen har sagt, kan han jo læse det, når nu Folketingstidende kommer.
Jeg mener helt klart, at det, som hr. Christian H. Hansen fik sagt, var, at der var en frygt for en masse skrammel, at det var tiltagende, og at der derfor var behov for mere kontrol.
Når det så er sagt, fik jeg jo intet svar angående bureaukratiet, men det havde jeg heller ikke forventet.
Jeg mener, at det er Folketinget i samarbejde med en lang række organisationer, der har tilrettelagt, hvordan vi skal håndtere de store, alvorlige problemer, som også er, når man begynder at tage miljøet med, når man tager vandet med.
Hvordan vi kan få en balance her, når vi tager alle de andre ting med, er sandelig ikke noget, man kan stå her og sige, der kan leges med.
Der har herinde og hos organisationerne været en forståelse for, at sådan var det nødvendigt, og det må vel så også være os, som har været med til det, der påtager os det fulde ansvar og ikke står her og forklarer, at det kan vi sagtens komme over.
Christian H. Hansen (DF), 2000-03-28:
Til hr. Ole Vagn Christensen: Jeg gav nogle eksempler heroppefra.
Jeg kunne bruge hele eftermiddagen på at give eksempler på bureaukrati, og jeg er da glad, hvis hr. Ole Vagn Christensen vil være med til at lette noget af det bureaukrati, der er.
Vi kan gøre det i fællesskab, vi er også en del af landbrugsforliget, og dér kan man jo så drøfte lidt videre ud fra det.
Og så med hensyn til, at jeg kan læse det lidt senere, så synes jeg da ikke, at vi skal vente på det, for hr. Ole Vagn Christensen kan få den side i min tale, hvor det er trykt, og så kan han se, at det, jeg sagde heroppefra, var ganske rigtigt.
Jeg synes, det er synd for hr. Ole Vagn Christensen, at han måske skal vente helt til lidt senere i dag med at se, hvad der blev sagt.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-28:
Jeg havde nu ikke brug for at læse, det var mere det, at hr. Christian H. Hansen kunne have brug for at læse sin anden bemærkning, men lad det nu ligge.
Lad os holde os til det dér med bureaukratiet: Jeg mener ikke, at der er nogen herinde i det her Folketing, som ønsker, at der skal laves mere bureaukrati end nødvendigt i forbindelse med den lovgivning, som bliver lavet herinde, de beslutninger, der bliver truffet.
Og derfor har vi et fælles ansvar, og hvis der ligger noget i udviklingen, der gør, at det her kan være anderledes, så tror jeg også, at Folketinget er indstillet på det.
Lad være med at bruge sådan nogle kamppapirer eller sådan nogle argumenter, hvor man vil være bedre end de andre.
Det, det handler om, er jo sådan set, at man kan få balance, og at man kan få noget, der er holdbart, at man kan få noget, der er tryghed omkring, og noget, der er forståelse om.
Det er jo det, hele øvelsen går ud på.
Det er jo derfor, Folketinget har gjort disse ting. Folketinget har jo ikke gjort det for at være onde.
Christian H. Hansen (DF), 2000-03-28:
Jeg kan da godt forstå, at hr. Ole Vagn Christensen ikke vil have papiret, for det ville jo ikke være rart at se, at det, jeg sagde indledningsvis, var rigtigt, og så kan vi så blive enige om, at nu lader vi det ligge. Med hensyn til, at man bruger nogle argumenter omkring bureaukrati: Jamen der er vel ikke noget forkert i, at man bringer de budskaber, der rører sig i befolkningen, herind i Folketingssalen.
Der er vel ikke noget forkert i, at den træthed, der er ude i landbruget, bliver bragt ind i Folketingssalen.
Det kan godt være, der er nogle partier, der synes, at det ikke er rart at høre, hvad befolkningen synes, men det er der så andre der gør.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-03-28:
Først til fru Jette Gottlieb, som spørger, om Venstre ikke er betænkelig i betragtning af den undersøgelse, der er blevet lavet.
Og det er rigtigt, at der var nogle alarmerende tal,
især for offentlige arbejdsgivere
Jeg har forstået, at resultatet af den undersøgelse, hvor man spurgte, om folk havde fået udbetalt den her godtgørelse, var, at der efter 4 uger kun var 45 pct. med en offentlig arbejdsgiver, der kunne svare bekræftende, at de havde fået godtgørelsen.
Hele 77 pct. i den private sektor havde svaret ja.
Det var efter 4 uger.
Nu har man vedtaget at udvide den frist for, hvornår godtgørelsen skal falde, men så vidt jeg har forstået, er det ikke altid bare sort og hvidt
med hensyn til, om den her godtgørelse skal falde.
Der kan være nogle ting, der skal afklares, og der er måske også nogle andre godtgørelser, der skal afklares, hvilket kan gøre, at det tager tid, og derfor mener jeg, at det er fuldstændig at skyde over målet.
Til hr. Ole Sohn: Venstre mener også, at loven skal holdes, men at det er nødvendigt at lave så bureaukratisk et system, der koster det hvide ud af øjnene i forhold til, hvad det handler om, synes vi i Venstre ikke er rimeligt.
Og endelig til hr. Ole Vagn Kristensen, som siger, at der ikke bliver nogen sag, hvis loven overholdes
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-28:
Det er da nok muligt, at vi har kigget lidt for meget til den ene side.
Vi kigger jo i Kristeligt Folkeparti til lidt forskellige sider, og i den her sag prøvede vi såmænd også at kigge lidt til begge sider.
Vi har mest held med at kigge til højre denne her gang; det må jeg så konstatere.
Jeg synes ikke, at det er så ugennemtænkt.
Det kan også være dyreetiske foranstaltninger, hvor vi er lidt foran eller meget foran andre lande.
Det er de særlige danske regler, og det er kun dem, og det er ikke noget, der løber op i mange hundrede millioner eller milliarder kroner.
At der så også blev lagt en masse omkostninger på dansk landbrug ved den seneste finanslov, som slet ikke hørte hjemme i den situation, hvor dansk landbrug allerede økonomisk var på knæ, er uheldigt, men det er heller ikke det, vi snakker om.
Men det er der jo heller ikke sagt nej til, selv om man ikke vil være med til den vedtagelse her.
Jeg tror faktisk godt, at der kunne reddes noget ved det, sådan at man ikke bare indbetaler til en kasse, hvor pengene som regel altid bliver brugt.