Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-16:
CD's ordfører har fået øje på et marked for stikkontakter.
Det synes jeg faktisk er ret godt set.
Jeg er helt enig med hr. Ebbe Kalnæs i hans visioner om at gå ud og hjælpe de andre, gøre noget i udlandet osv.- det er jo dér, det skal ske - men jeg må alligevel spørge hr. Kalnæs:
Går CD ind for at opretholde den målsætning, vi har fra 1988, hvor CD også var med regeringen, om, at vi i år 2005 skal have reduceret 1988-tallene med 20 pct.? Det er ikke nok, at vi skal gøre noget i udlandet.
Vi skal også gøre noget herhjemme, selv om det gør lidt ondt.
Vi skal altså gå foran med det gode eksempel.
Vi har de bedste forudsætninger for at gøre noget, så vi må også gøre noget herhjemme.
Det kan ikke hjælpe, at vi ligesom Niels Hausgaard vil sige: Vi kan fise og fjoge, ligesom vi plejer, når bare vi gør noget i udlandet.
Jeg er ikke sikker på, at jeg kan klare det her inden for de rammer, som de korte bemærkninger giver anledning til.
Til hr. Martin Glerup, der argumenterer for mobiliteten i samfundet: Jo, men det er jo i høj grad også et spørgsmål om politik, hvordan vi indretter samfundet med hensyn til mobiliteten.
Men det er jo rigtigt, som hr. Kalnæs siger, at det bliver til en trafikdebat hver gang.
Det kan også blive til en debat om planlægning i samfundet, hvor regeringen jo har nogle flotte målsætninger i sin seneste planredegørelse, men som man ikke lever op til, når vi snakker trafikpolitik, og når vi snakker motorveje osv.
Så sådan er der så meget.
Og så er det virkelig et farligt argument, hr. Glerup kommer med: Er det ikke lige meget, hvor udledningen kommer fra?
Jamen det jo nøjagtig hr. Hans Christian Schmidts argument, hr. Glerup overtager dér, bare med et andet formål.
Det er jo lige nøjagtig det, hr. Hans Christian Schmidt siger: at det er vigtigt at få nedbragt udledningen; om det så sker i Østeuropa eller Danmark er lige meget.
Det er ikke lige meget.
Det er da flot, at vi har nået noget med vindmøllerne, men vi skal da bare have de andre sektorer med også, så når vi noget mere.
Klimaet er jo sådan set også ligeglad med, om vi reducerer med 20 pct. eller 25 pct. Det bliver vi ikke belønnet for.
Vi bliver belønnet for den grad, vi påvirker udviklingen med.
Og så er der hr. Kalnæs' udtalelse med de 4 pct. ud af de 8 pct., som er menneskeskabt.
Jeg er bestemt ikke videnskabsmand og ved ikke så meget om tingene, men jeg tror, at klodens balance er meget, meget fin.
Vores menneskelige aktivitet er i de år her, de seneste 100 år, jo af en helt anden dimension end i hele historien før.
Jeg ved ikke, om vi har frigjort lige så meget kulstof de sidste 25 år som i hele hele historiens forløb før os, det er noget i den størrelsesorden, det handler om, og så kunne det jo godt ske, at vi kunne forøge de 4 pct. til 4,5 pct., og det kan ske, at det er det, der får det til at tippe.
Hvem ved?
Jeg ved det ikke.
Men det er der nogle videnskabsmænd der går op i med nogle andre målsætninger. Vent til de tekniske løsninger: Ja, ja, men de begrænsninger, vi sætter for os selv, fremmer jo de tekniske løsninger, lige så vel som de stigende energipriser gør.
Det kan da godt ske, at den bedste gave, vi har fået i dette år,
er de stigende energipriser, selv om vi synes, at det gør lidt ondt, for det sætter nogle ting i gang.
Nu er der en motivation, nu kan det betale sig at gøre noget.
Og så til hr. Hans Christian Schmidts spørgsmål om, hvorvidt det, Kristeligt Folkeparti kunne byde på, var et samarbejde med socialister, som aldrig har opfundet noget som helst.
Det var vist ikke lige nøjagtig det, han sagde, men det var det, han mente, tror jeg nok.
Jeg synes sådan set, vi på forskellige områder byder på lidt forskelligt i samarbejde med forskellige partier, men vi må jo ofte konstatere, at når det er holdningsspørgsmål, er det egentlig mange gange på venstrefløjen, vi må hente tilslutning, når det drejer sig om menneskelige værdier.
Når vi sætter menneskelige værdier over materielle værdier, og det gør vi altid, er det lettere at få tilslutning på venstrefløjen end på højrefløjen.