Per Clausen (EL), 2005-03-01:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at sort arbejde, illegalt arbejde, misbrug af sociale ydelser, skattesvindel og alle mulige andre former for økonomisk kriminalitet er vi stærkt imod i Enhedslisten.
Men her er det vigtigt – som også hr. Ole Sohn var inde på – at slå fast, at det er arbejdsgiverne, der har ledelsesretten på landets arbejdspladser.
Det kunne vi såmænd godt være med til at gøre op med.
Hvis der var bred tilslutning til det i forlængelse af det her forslag, kunne det jo være en spændende diskussion, men jeg har ikke indtryk af, at det er det, der er på regeringens dagsorden.
Det er altså arbejdsgiverne, der har ledelsesretten, og det er derfor også dem, der har pligt til at sikre, at lovgivningen i et ansættelsesforhold overholdes.
Når man snakker om arbejdsgivernes ansvar, er det vores opfattelse, at der er behov for at stramme betingelserne for overhovedet at have ret til at drive virksomhed.
Vi har tidligere i diskussioner om sort og illegalt arbejde peget på en form for autorisationsordning og ikke mindst, at man skal kunne fratages retten til at drive virksomhed, hvis man ikke kan og vil gøre det på lovlig vis.
Jeg kan sådan set ikke konkludere anderledes ud fra de indlæg, der har været i dag, end at det er der flertal for i Folketinget.
Nu mangler vi bare at skrive lovforslaget og at få det vedtaget.
Så jeg håber da på, at vi kan holde fast ved den enighed.
Derudover vil jeg sige, at det jo er rigtigt, at de sociale ydelser er de sidste, man har, når man skal overleve.
Og der synes jeg nok, at nogle af de partier, som i sidste periode har medvirket til i Folketinget at gennemføre dramatiske forringelser af en række af kontanthjælpsydelserne, måske burde overveje, om de ikke er gået lidt for vidt.
Det sidste, jeg vil fremhæve, er, at nu er det jo sådan, at hvis man kigger på dagpengesystemet og den sociale lovgivning i det her land, så er den jo i forvejen ikke præget af mangel på sanktioner.
Man gennemførte tilbage i 2000 et omfattende udvalgsarbejde med deltagelse af arbejdsmarkedets parter, og der blev man så enig om, at der nok var behov for at lempe sanktionerne, fordi de i forhold til det øvrige retssystem stod i et voldsomt misforhold til hvert enkelt forhold mellem forbrydelse og straf.
Og jeg var meget glad for at høre, at fru Elisabeth Geday, den radikale ordfører, også var inde på, at der skulle være proportioner i det her.
Jeg mener, der er et fravær af proportioner, og jeg er glad for, at jeg så tidligt i min tid i Folketinget kan rose Det Radikale Venstre i forhold til arbejdsmarkedspolitik.
Det havde jeg faktisk ikke forventet, men det er jo en af de glædelige ting, man kan blive udsat for her.
Der vil jeg gerne sige, at det synes jeg faktisk man skulle se på: Er der nogen sammenhæng?
Endelig skal jeg tilføje, at i modsætning til når andre mennesker bliver straffet – pænere mennesker, der begår kriminalitet og forbrydelser – så foregår straffen her jo administrativt, ofte med meget begrænsede ankemuligheder, i stedet for at foregå således, at man bliver behandlet igennem et retssystem.
Så vi synes altså, at intentionen i det her forslag om at stoppe sort arbejde er god.
Men man retter desværre sanktionerne mod de forkerte, og man freder dem, der burde straffes.
Så derfor kan vi ikke, sådan som forslaget foreligger i dag, støtte det, men med alle de fornuftige kritiske bemærkninger, der er faldet, kan det jo ende med, at der kan komme noget fornuftigt ud af også det her.
Det er afgørende for regeringen, at vi effektivt gør en indsats for at bekæmpe sort og illegalt arbejde og misbrug af sociale ydelser.
For når nogle snyder med offentlige ydelser, så går det ud over os alle.
Med genfremsættelsen af lovforslaget fortsætter regeringen de nødvendige skridt for at bekæmpe misbruget af sociale ydelser.
Ved at skærpe de gældende sanktioner og indføre nye sikrer vi, at det får konsekvens, når man snyder samfundet.
Samtidig sender vi et klart signal om, at misbrug og snyderi ikke tolereres.
Den udvidede kontroladgang betyder, at myndighederne kan få efterset brancher og arbejdssteder, hvor de ikke har mulighed for at komme i dag.
Og de arbejdsgivere, der ikke kan finde ud af, hvem der arbejder hos dem, kan få pålagt at føre en logbog.
Det er magtpåliggende for regeringen, at vi både gør en indsats for at ændre holdningen til sort arbejde og misbrug af sociale ydelser og samtidig sikrer, at det får konsekvens, hvis man misbruger velfærdssamfundet.
Vi hverken kan eller vil se igennem fingre med snyd.
Denne del af lovforslaget skal jo ses i sammenhæng med det fair play-udspil, som skatteministeren også har til behandling, og som jo er to sider af samme sag.
Jeg ser frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi får lejlighed til at drøfte de spørgsmål, der har været rejst under debatten.