Peter Duetoft (CD), 2001-02-08:
Tak, hr. formand, og tak til de ordførere, der har ladet mig rykke frem.
Så får jeg lov til én gang i mit liv at prøve at være højt oppe i rækkefølgen.
Men jeg skal nå et fly, så derfor er jeg meget taknemlig for, at ordførerne har ladet mig rykke frem.
Dansk kulturpolitik og bevarelsen af kulturarven er jo, som det også er blevet sagt tidligere, noget af det vigtigste i øjeblikket.
Jeg tror på, at meget af den intolerance og den usikkerhed, der findes i det danske samfund i øjeblikket, er et spørgsmål om, at vores kendskab til vore egne rødder og til vores egen kultur er for lille.
For man skal jo kende sig selv for at være åben over for andre, og man skal have selvtillid på grund af sin egen kultur for også at kunne stå ved og samtidig være tolerant.
Museumsloven indeholder så også nogle positive træk, og det er da udmærket, men der er også nogle dele af den, vi gerne vil være lidt kritiske over for.
Sådan som vi forstår loven, er det for fremtiden ikke noget krav, at en museumsleder har en museumsfaglig baggrund.
Man kan jo rejse spørgsmålet, om det er specielt klogt.
Vi er sådan set enige i, at man godt kan have en administrator af et museum, men lederen må nu nok kende det område, der er museets. Jeg vil godt trække en linje, for spørgsmålet er jo, om
det her ikke er en retning, som Kulturministeriet faktisk er gået i i en årrække: at man fra statens side og fra Kulturministeriets side - måske inspireret af Finansministeriet - interesserer sig så uendelig meget for tal og talrækker og sorte og røde tal i én uendelighed, at man skubber den faglige viden væk.
Det kan godt være, at man kan lave en masse fine resultatkontrakter.
Det kan også godt være, at man skal se på indtægtsdækket virksomhed.
Men det må da aldrig nogen sinde komme dertil, at man i en museumsledelse hellere vil have en ekstra medarbejder i cafeteriet eller i boghandelen, fordi de skaffer penge i kassen, mens de med den faglige viden jo bare giver udgifter.
Der synes vi altså, at understregningen heraf - at man ikke har den faglige tilknytning som leder - sender
samme meddelelse, nemlig at det er vigtigere med al teknikken og tallene, og så kan det dér lidt faglige bare blive skubbet til side.
Jeg siger det her, fordi jeg synes, jeg hører fra museumsverdenen, at man er nødt til at tænke på den anden måde.
Og jeg synes, det er synd, hvis et museums hovedopgave ikke bliver det indholdsmæssige, men at hovedopgaven stort set bliver at tjene penge hjem.
Derfor er vi ikke så tilfredse med lempelsen af det med de faglige kvalifikationer. Jeg er heller ikke sikker på, at ministeren har ret, når hun lægger op til en centralisering, som det her forslag jo generelt er et udtryk for.
Jeg går ud fra, at det, at man opbygger en styrelse og putter en masse museer ind i det, så også betyder, at styrelsen kan vedtage, at nu er dét og dét hovedlinjen i år.
Og så er det sådan set ligegyldigt, om de enkelte museer har en anden prioritering, for nu er det hovedlinjen, nu er det de emner, nu er det de ting, vi skal koncentrere os om.
Derfor risikerer man vel, at museernes egen profil og egen udtrykskraft bliver mindre af det her forslag.
Så vil jeg sige til ministeren, at vi undrer os over, at man udskiller de to store statsinstitutioner og så lader fem mindre statsinstitutioner stå for sig selv eller rettere sagt under styrelsen.
Hvad er begrundelsen for, at Ordrupgaardsamlingen og Den Hirschsprungske Samling og Tøjhusmuseet og de andre skal ligge under styrelsen, mens f.eks. Statens Museum for Kunst så kan være direkte under departementet?
Det var da logisk at tage dem, der samarbejder og udveksler så meget, som de her gør, og lægge dem i samme kasse.
Og for min skyld kan det godt være, at man tager de store ind under styrelsen, men det kan da også være, at man tager de fem små ud og lægger sammen med de andre to.
Logikken er der altså ikke, når man, samtidig med at man gerne vil have alt samarbejdet og koordineringen, og hvad ved jeg, lægger dem i to styringssystemer.
Den opdeling er vi i alt fald ikke tilfreds med. Så de her spørgsmål vil vi da se på i udvalget, og det kan da også godt være, at der dukker andre op under debatten, men ligesom med det tidligere lovforslag må jeg sige, at vi da håber at få et resultat, der er et bredt flertal bag.
Men det er altså stadig væk ikke en blankocheck.
Og det er altså et spørgsmål om, hvorvidt det her generelt trækker i den rigtige retning. Og så igen tak til ordførerne, fordi jeg fik lov til at springe op i rækken.