Margot Torp (S), 1998-11-19:
Netop derfor har socialdemokratisk ledede regeringer siden 1993 prioriteret dette problem højere end nogen tidligere regeringer, senest med voldspakken fra 1997 og i den aktuelle lovgivning, hvor vi forsøger at sikre de truede børns tarv ved en tidligere og mere konsekvent fjernelse fra forældre, der helt åbenlyst ikke magter forældrerollen.
Vi er faktisk enige med forslagsstillerne, når de skriver, at samfundet ikke må svigte dem, som svigtes af forældrene. Man fristes til at sige, at det på mange måder er et udmærket beslutningsforslag, hvis det ikke lige netop var, fordi det meste allerede er sat i værk med voldspakken fra sidste år.
Det skal selvfølgelig ses som en anerkendelse af voldspakkens idé og målsætning, men det virker alligevel højst besynderligt, at man ønsker at iværksætte en hel række ting, som allerede er ved at blive ført ud i livet, og hvor finansieringen er på plads til og med år 2000.
Det er ikke særlig afbureaukratiserende.
F.eks. opfordrer beslutningsforslaget til, at der nedsættes en tværministeriel arbejdsgruppe om bekæmpelse af ungdomskriminalitet.
Beslutningsforslaget slår på en fortsat udbygning af det forebyggende arbejde og en større grad af forældreinddragelse.
Begge elementer er helt centrale elementer i voldspakken fra sidste år, og der er helt konkret afsat 40 mio. kr. årligt i 3½ år, som kommuner og amter kan bruge til støttepersoner for kriminelle børn, forstærket SSP-samarbejde og styrkelse af frivillige organisationers arbejde med unge, præcis som det ønskes i beslutningsforslaget. Unge skal stoppes i begyndelsen af deres kriminelle løbebane, hedder det i beslutningsforslaget.
Voldspakken inddrager forældrene fra første gang et barn tages i at begå kriminalitet, og hvis der er tale om voldskriminalitet, skal der laves en handlingsplan, der oplister kravet til uddannelse, arbejde osv. Regeringen har gennemført beslutningsforslagets idé om ungdomskontrakter, der retter sig mod unge, der efter gældende praksis ville have fået tiltalefrafald eller en betinget dom.
Til belastede unge, som de nuværende dagbehandlings- og døgntilbud mangler relevante behandlingstilbud for, er der afsat 25 mio. kr. pr. år i en 3-årig periode til at udvikle nye behandlingstilbud og institutionsformer, og hvad de allermest belastede voldskriminelle unge angår, er der afsat næsten 32 mio. kr.,
bl.a. til 11 nye pladser i sikre institutioner og til at lave nye forsøg med udvikling af længerevarende behandling
Sådan kunne jeg blive ved med at finde paralleller.
Socialdemokratiet er altid parat til at lade sig inspirere af andre og revurdere en indsats.
Men at starte helt forfra med at nedsætte endnu et tværministerielt udvalg til at udtænke og iværksætte initiativer, der allerede er godt i gang, er meningsløst.
Den dybe tallerken behøver ikke at blive opfundet to gange.
Der er på det seneste sket et fald i ungdomskriminaliteten, så vi er på rette vej, og de afsatte midler betyder, at mange dygtige folk er i fuld gang med at udvikle nye måder at tackle problemerne på.
Beslutningsforslaget kunne meget nemt komme til at virke som en bremseklods på alle disse vigtige initiativer, og derfor kan vi slet ikke støtte forslaget.