Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-08:
Nu er det ikke sådan, at hr. Keld Albrechtsen og jeg ikke har diskuteret det her før, det har vi gjort ved flere lejligheder både i salen og på andre møder.
Jeg gør det gerne igen, jeg synes, det er et vigtigt område, og det fortjener
al vores opmærksomhed.
Se, et af formålene med den nye EU-kemikaliepolitik er at få undersøgt og vurderet de mange uvurderede kemiske stoffer.
I Europa-Kommissionens hvidbog om en ny kemikaliepolitik helt tilbage fra februar 2001, det er over 1 år siden,
På rådsmødet, det var selvfølgelig miljørådsmødet i juni 2001,
blev der i de vedtagne konklusioner givet en generel støtte til denne tidsplan, idet det dog samtidig blev præciseret, at der var behov for yderligere prioriteringer med hensyn til, hvilke stoffer der skal vurderes, samt behov for yderligere tidsfrister for vurderinger og beslutninger om risikostyringsforanstaltninger.
Samtidig anføres det, at det nye system skal sikre, at et kemisk stof ikke kan markedsføres, hvis industrien ikke inden for de fastlagte tidsfrister leverer de krævede oplysninger.
Derudover bliver Kommissionen opfordret til at undersøge, om der skal indføres et enkelt register, der skal omfatte alle kemiske stoffer, det vil sige også dem, der produceres i mængder under 1 t pr. år.
I Rådets konklusioner slås det desuden fast, at den nye kemikaliepolitik bør tage sigte på at opnå, at kemikalier inden for en generation, det vil sige i dette tilfælde frem til 2020, kun produceres og anvendes på måder, der ikke fører til en væsentlig negativ indflydelse på menneskers sundhed og miljø.
Da Kommissionen endnu ikke har fremlagt det nye regelsæt på kemikalieområdet - det sker forhåbentlig først på efteråret - kender vi ikke det endelige forslag fra Kommissionen, men jeg kan oplyse, at jeg fuldt ud støtter indholdet af de rådskonklusioner, der blev vedtaget i juni sidste år.
Jeg kan i hvert fald bekræfte, at der fandtes en kemitelefon, for jeg har jo lige sagt, at det er rigtigt, at den er nedlagt, men at man selvfølgelig kan ringe til Miljøstyrelsen og stille netop kemispørgsmål, bare ikke uden for arbejdstiden.
Sådan er det.
Det vil sige, at man selvfølgelig stadig væk kan ringe til Miljøstyrelsen og stille kemispørgsmål.
Man har stadig væk folk, der kan besvare den slags spørgsmål.
Men der var en kemitelefon, og den var jo i høj grad anvendelig i betragtning af den gode service, der blev ydet ved, at den også var bemandet uden for dagtimerne.
Det er klart, at det vil være attraktivt for nogle mennesker.
Men vi har besluttet, at det skal være sådan, men det er stadig væk muligt at ringe dertil.
Jeg er meget enig med hr. Keld Albrechtsen i, at det er en alvorlig situation, men jeg har nu oplevet et par gange her, når vi er ved miljøpolitikken, at der et ord, som nogle bruger en hel del, nemlig at miljøministeren hele tiden skal give garantier.
Altså garantier er jo svære at give, særlig hvis man ikke er en del af det.
Jeg synes måske, at det er vel lige til den stramme kant, at jeg skal stille garantier på baggrund af, hvordan en person og hvorfor en person og på hvilket grundlag en person har udtalt sig.
Miljøministeren vil altså indsnævre det til miljøministerens egen gøren og laden på regeringens vegne selvfølgelig.
Sådan må det være.
Jeg tror også godt, at man kunne læse den artikel sådan, at formanden for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg i grunden mente, at det også var en måde at gøre det på, at man gik ud og sagde, man skulle spørge ind til tingene.
Jeg ved det ikke, men den rigtige at spørge må jo være formanden for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg, sådan må det være.
Men jeg mener godt, man kan læse det sådan.
Så jeg er fuldstændig enig i, at det er en alvorlig situation, sådan opfatter vi den også.
I øvrigt drøftede vi jo også i samrådet, at vi skulle forsøge at rejse spørgsmålet på Nordsøkonferencen, og det blev også gjort, og heldigvis fik det også opbakning fra ministeren.