runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-02:
Nu kommer statsministeren jo så hårdt presset med de rigtige oplysninger, nemlig at en ny ordning kræver enighed, at Danmark altså rent faktisk efter Nicetraktaten kan nedlægge veto mod en ny ordning, hvor der er rotation på kommissærposten.
Jo, sådan er traktaten.
Jeg ved godt, at ingen dansk regering har drømt om at bruge den vetoret, men det er en politisk beslutning; det er, fordi man er for slap på den bænk, hvor statsministeren sidder.
Det er en gammel tradition, når det gælder EU-politikken her i Danmark, at regeringerne er for slappe.
Jeg vil så godt spørge statsministeren: Er det ikke også korrekt, at fremtrædende jurister i forbindelse med Nicetraktaten, som befolkningen jo altså ikke blev spurgt om, gjorde opmærksom på, at en sådan ændring af Kommissionens karakter i retning af en egentlig forbundsregering er en ændring af selve den grundlæggende forudsætning for Danmarks EF-medlemskab, som blev vedtaget tilbage i 1972, og at det forudsætter en ny folkeafstemning om selve det danske medlemskab?
Nu er statsministeren ved at komme tilbage i sin almindelige aggressive stil.
Det er sådan set meget tilfredsstillende, det øger underholdningsværdien; det skulle have været gjort i Washington, men det er da også fint nok, at det kommer her. Så vil jeg bare spørge: Er det ikke korrekt, at der var et højst besynderligt forløb i går, hvor alt tyder på, at FN's udsending, Brahimi, blev trukket rundt ved næsen, og at han stort set selv erkendte det.
Han skal i hvert fald have udtalt: Nogle mennesker tror, jeg har frie hænder her.
Det skulle han have sagt.
Kunne statsministeren ikke sende os en redegørelse for det besynderlige forløb, hvorved der blev foretaget dette såkaldte valg af en regering?
Det er efter min bedømmelse en ren farce, som jo, når det når rundt i Irak, vil skabe det indtryk, at nu har man endnu en gang udnævnt en amerikansk lydregering, og så bliver det endnu sværere at få etableret noget, der ligner et folkestyre i Irak baseret på folkets egen frivillige deltagelse. Vil statsministeren ikke ...
Jeg vil sige, at jeg synes det lyder lidt tamt, det referat, statsministeren har givet.
Det lyder, som om det har været meget høfligt og måske også endda lidt kedeligt og lidt resultatløst, og at det, statsministeren har sagt, ikke har gjort det helt store indtryk på præsident Bush.
Statsministeren må undskylde mig, men sådan lyder det lidt.
Der er heller ikke sådan det store power og engagement i den måde, statsministeren fortæller på; statsministeren siger ikke: Jeg fik overtalt Bush til ... eller sådan noget. Statsministeren refererer, at man udvekslede nogle synspunkter sådan i al sagtmodighed.
Hvad så med tortur?
Nævnede statsministeren, at der er foregået tortur, og at der skal gøres noget ved det?
Brugte statsministeren ordet tortur, eller hviskede statsministeren bare forsigtigt ordet mishandling af nogle fanger? Jeg synes, der er skabt det indtryk, at statsministeren ikke sådan for alvor slog i bordet over for præsident Bush.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Vi havde lejlighed til at genopfriske de velkendte forskelle, der er i synspunkterne på konventionerne.
Jeg gjorde rede for, hvorfor vi mener, det er rigtigt at skrive under på konventionerne.
Præsidenten redegjorde for de politiske problemer og folkelige problemer i øvrigt, der er i USA, og som er årsagen til, at man ikke har skrevet under på konventionerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-02:
Jeg vil godt spørge statsministeren, hvad statsministeren rent faktisk sagde til Bush om Danmarks og Folketingets holdning - og også udenrigsministerens holdning - til, at USA ikke har tilsluttet sig Den Internationale Straffedomstol, og til, at der også er det udestående problem med torturkonventionens tillægsprotokol, som jo bl.a. handler om retten til uanmeldte besøg i fængsler.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Vi havde lejlighed til at diskutere Den Internationale Straffedomstol, tillægsprotokollen til FN's torturkonvention og Kyotoprotokollen.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Blev forholdet til konventioner diskuteret grundigt?
Statsministeren nævnte i sit første svar, at konventionsdiskussionen også var der.
Hvad var det for dele
af konventionsdiskussionen, som statsministeren diskuterede med den amerikanske præsident?
Var det torturkonventionen og amerikanernes modstand mod at ratificere protokollen til torturkonventionen?
Det er den, hvor man laver inspektioner, så man kan se, hvad der foregår i fængslerne.
Ville det ikke være et godt fremadrettet skridt, at amerikanerne efter de uhyrlige billeder mandede sig op, kan man sige, til at få underskrevet de konventioner, der sikrer, at den internationale verdens øjne har adgang til at se, hvad der sker i fængslerne.
Blev det diskuteret konkret?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Nej, vi diskuterede først og fremmest det fremadrettede: hvordan man kan fortsætte udviklingen frem mod opbygningen af et nyt og moderne, frit og demokratisk samfund i Irak.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Tak for besvarelsen.
Jeg har fuld forståelse for, at man ikke kan nå at sige alt, hvad der er blevet sagt under en frokost, i forhold til Folketingets forretningsorden. Jeg vil så vende tilbage til spørgsmålet, jeg stillede først: Diskuterede statsministeren og den amerikanske præsident det forhold, som Powell pegede på i et interview her i sidste uge, nemlig at man var ført bag lyset af eksilirakerne?
Powell stod frem og beklagede, at han var kommet til at misinformere verdensopinionen, da han den 5. februar talte i FN.
Jeg er sikker på, at statsministeren husker meget tydeligt, at Powell sad og viste frem, hvor mange typer af forskellige ulykkelige biologiske stoffer osv. der var.
Diskuterede man det tema, at man var blevet misinformeret ikke kun i forhold til masseødelæggelsesvåben, men også i forhold til troen på, at man ville blive modtaget som befriere, når man kom og besatte Irak?
Var der tid til det tema?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Det spørgsmål, som hr. Villy Søvndal har stillet lyder sådan
her: »Hvilke temaer rejste statsministeren på sit seneste møde med den amerikanske præsident, George W. Bush?« Taletiden her tillader slet ikke, at jeg indgående refererer alt, for der var simpelt hen så mange temaer på bordet, at det langt, langt ville sprænge taletiden at komme dybt ind i alle temaerne, men i overskriftsform kan jeg sige, at vi meget indgående drøftede situationen i forbindelse med den kommende overdragelse af magt i Irak til en fuldt suveræn irakisk regering; vi diskuterede situationen i Mellemøsten generelt med særlig vægt på løsning af den israelsk-palæstinensiske konflikt; vi drøftede, hvordan vi kan udvikle nye partnerskaber mellem de vestlige lande og de arabiske lande; vi diskuterede, hvordan vi kan forstærke det transatlantiske samarbejde mellem EU og USA; vi diskuterede mishandlingen af fanger i de irakiske fængsler; vi diskuterede situationen på Guantánamobasen og forskellige internationale konventioner, for nu blot at nævne nogle af de temaer, der var oppe.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Tak fordi du kom, det er altid godt at være sammen med en ven.
Venner er ærlige over for hinanden, venner er åbne, og venner er konstruktive, og det er sådan en samtale, vi lige har haft.
Sådan sagde den amerikanske præsident, George W. Bush, efter statsministerens besøg i Washington
forrige fredag.
På den baggrund vil jeg spørge statsministeren: Diskuterede man temaet, at amerikanerne og danskerne var blevet ført bag lyset - som Powell sagde i forbindelse med sin fremlægning i Sikkerhedsrådet - af eksilirakerne både omkring hele diskussionen om masseødelæggelsesvåben, hele diskussionen om terrorforbindelserne og hele diskussionen om, at man ville blive modtaget som befriere? Diskuterede man det tema på mødet blandt venner, om man var blevet ført bag lyset?
»Hvilke temaer rejste statsministeren på sit seneste møde med den amerikanske præsident, George W. Bush?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Der er noget, der tyder på, at det var hr. Keld Albrechtsen, der skulle have været sendt af sted i stedet for.
Når jeg her nøjes med at give nogle ganske konkrete facts om, hvad der er foregået, så er det, fordi situationen jo er den, at ligegyldigt hvad jeg siger, ligegyldigt med hvilket engagement jeg lægger det frem i Folketingssalen, så vil hr. Keld Albrechtsen sige nøjagtig det samme, nemlig at jeg ikke har slået i bordet, at jeg ikke har været kritisk nok, og at jeg ikke har gjort nok.
Det ved vi jo alle sammen.
Det, hr. Keld Albrechtsen siger her, har hr. Keld Albrechtsen jo trukket i en automat.
Det sagde hr. Keld Albrechtsen, før jeg tog af sted, og alle vidste, at det ville hr. Keld Albrechtsen også sige, når jeg kom hjem, uanset hvad der var foregået under møderne.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Nu er det jo en smule vanskeligt helt præcist at gennemskue, hvad det egentlig er, statsministeren har snakket med George Bush om og sagt til George Bush, ud fra statsministerens, hvad skal vi sige, meget overordnede overskrifter, som ikke er særlig klare.
Derfor må vi jo prøve at nærme os problemet på en anden måde, for statsministeren havde jo en enestående lejlighed til, da statsministeren kom ud foran Det Hvide Hus, over for den samlede verdenspresse at redegøre for, hvad statsministeren syntes var de fem vigtigste ting, statsministeren f.eks. havde sagt til Bush.
Statsministeren sagde jo også noget; det var noget med, at statsministeren var glad for at være der osv.
Men det, jeg sådan set er interesseret i at vide, er, om de udtalelser, statsministeren kom med, efter at statsministeren havde besøgt George Bush, på plænen foran, er et nogenlunde dækkende udtryk for den samtale, statsministeren førte med George Bush, for det er jo statsministerens egne ord.
Så er det et dækkende referat, statsministeren dér gav af hovedessensen i samtalen?
Jeg er godt klar over, at statsministeren har givet mange interview til danske medier om, hvad statsministeren har sagt og gjort osv.
Jeg mener bare, at når nu statsministeren får lejlighed til over for verdenspressen - ganske vist kun nogle få minutter, inden for 4-5 min. - ligesom at gøre opmærksom på, hvad der er den danske position på de væsentlige områder, så går jeg ud fra, at statsministeren har benyttet den lejlighed.
Statsministeren fandt det utrolig vigtigt at bruge en masse tid på en række høflighedsfraser om, hvor glad han var for igen at være sammen med George Bush osv. osv.
Det synes statsministeren var enormt vigtigt, og det må jo være udtryk for en prioritering.
Det er derfor, jeg godt vil vide, om det, statsministeren sagde, var et udtryk for, hvad statsministeren fandt var det væsentligste koncentrat af den samtale, der havde været ført, for vi har jo ikke andre muligheder for at få det at vide end statsministerens egen opsummering.
Jeg går ikke ud fra, at statsministeren gik ud og sagde noget om, hvad der var blevet snakket om, som statsministeren ikke syntes var væsentligt, og jeg går ikke ud fra, at statsministeren havde snakket med George Bush om noget væsentligt, som statsministeren ikke bagefter fremlagde over for verdenspressen.
Så er det her et dækkende referat af, hvad statsministeren snakkede med George Bush om?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Som hr. Søren Søndergaard udmærket ved, er der under sådan et efterfølgende pressemøde nogle ganske få minutter til rådighed til at give et koncentreret referat af nogle af de ting, man har haft oppe, og den enkeltstående begivenhed giver slet ikke mulighed for at dække hele spektret af temaer, der har været oppe.
Hr. Søren Søndergaard skulle gøre sig den ulejlighed at læse samtlige de interviews og pressemødeudtalelser, der er kommet i forbindelse med besøget, så ville hr. Søren Søndergaard få i hvert fald et nogenlunde dækkende billede
af, hvad der rent faktisk er foregået.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-02:
Nu bliver vi jo beskyldt for slaphed af statsministeren.
Men jeg takker da statsministeren for, at han godt kan se, at det nok ville have gjort en forskel, hvis det f.eks. havde været mig, der havde været til møde med Bush, jeg ville nok i højere grad have været i stand til at slå i bordet. Jeg vil godt spørge statsministeren, om han ikke i virkeligheden er blevet fyldt med tom snak i spørgsmålet om suverænitet i Irak, for jeg forstod, at statsministeren havde sagt, at han gerne ville have en suveræn regering i Irak, og det skulle præsidenten også have været indstillet på.
Men hvad sker der så i går?
Så opfører man en farce af noget, man kalder et valg, hvor man faktisk installerer, så vidt jeg er orienteret, en regering ledet af folk, som stammer fra det regeringsparti, som bar Saddam Hussein.
Det er jo altså så langt fra et irakisk folkestyre, som vel tænkes kan. Statsministeren er måske simpelt hen blevet lidt snakket efter munden, men først og fremmest ført bag lyset af præsident Bush.
Kan statsministeren ikke se det i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Igen ser vi, hvor slapt det er, at hr. Søren Søndergaard ikke er i stand til at diske op med andet.
Da jeg var i spørgetiden her, før jeg tog af sted, var det store ønske ikke mindst fra hr. Søren Søndergaard, at jeg skulle rejse krav om, at der skulle gennemføres
tilbundsgående undersøgelser af, hvad der var foregået i de irakiske fængsler, og jeg skulle stille krav om, at der skulle være sikkerhed for, at noget lignende ikke gentog sig i fremtiden.
Jeg førte begge dele frem og fik begge dele bekræftet.
Hvad vil hr. Søren Søndergaard så mere?
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Nu er det jo en kendt sag, at man før større præstationer kan få lidt gummiben.
Da jeg sad ude på Farum Stadion her i lørdags, må jeg indrømme, at da var jeg også en overgang lidt nervøs for, at FCK skulle få gummiben, da FC Nordsjælland udlignede til 2-2.
Men jeg vil sige til statsministeren, at det altså virker, som om statsministeren har fået gummiben, for hele den retorik, statsministeren byggede op, er nu blevet til: Vi refererer jo ikke fra interne samtaler, men jeg har fået forsikring om ...
Hvad er det, statsministeren konkret har at komme med?
Det, statsministeren gik ud med, er bare sådan noget med, at man welcomer, at man vil undersøge sagen til bunds, og at man er glad for, at man har fået forsikringer om, at det ikke vil ske igen osv.
Er det virkelig, hvad statsministeren er til fals for?
Hvis man kigger på, hvad Bush sagde, så var der heller intet konkret dér, og han kunne jo dog have citeret sig selv.
Er virkeligheden den, at statsministerens gummiben har ført til, at statsministeren er kommet ud uden at få noget som helst, absolut intet, og at vi kan være, jeg havde nær sagt, sikre på, at de tragedier, der har udspillet sig, kommer til at udspille sig igen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Det, jeg tror, hr. Søren Søndergaard her tænker på, er drøftelsen om fangemishandlingerne i Irak, hvor det, jeg kom for, jo ikke var det selvfølgelige: at tage afstand fra, hvad der var sket, for det gør enhver inklusive den amerikanske præsident, men det var at få sikkerhed for, at noget lignende ikke ville ske i fremtiden.
Nu ved hr. Søren Søndergaard jo udmærket godt, at når man er til sådanne møder, så refererer man ikke, hvad den anden part har sagt, man kan referere, hvad man selv har sagt, men jeg kan da godt gå så vidt som til at sige, og det var det, jeg så gengav på pressemødet, at jeg havde fået forsikringer om, at der bliver taget de nødvendige skridt for at undgå, at noget lignende kan ske i fremtiden.
Det synes jeg faktisk er et tilfredsstillende resultat.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-02:
Sidste uge i spørgetiden i onsdags sagde en tydeligvis meget irriteret statsminister, at han selvfølgelig ikke tog over til USA's præsident for at snakke om almindeligheder og sige ligegyldige ting, han ville selvfølgelig have nogle klare ting igennem og gik efter at få nogle klare indikationer fra den amerikanske præsident om, at nu ville der virkelig blive gjort noget i forhold til de skandaler, vi har oplevet i Irak.
Det er jo derfor, jeg bliver forundret, når jeg så læser, hvad statsministeren selv sagde på plænen foran Det Hvide Hus - og det er jo det papir, jeg står med; det er jo, hvad statsministeren selv sagde, det er ikke noget, jeg opfinder, det er statsministerens egne udtalelser - for det eneste, statsministeren siger ud over en masse høflighedsfraser om den amerikanske præsident, og hvor gode allierede vi er osv., er noget med, at alt, hvad præsidenten har sagt, tager statsministeren til efterretning og tror på.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvad blev der egentlig af det, statsministeren ville have med hjem?
Hvad fik statsministeren med hjem med hensyn til, at de ting, vi har set, ikke kommer til at gentage sig?
Hvad fik
statsministeren helt konkret?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Hr. Villy Søvndal kører helt i ring, og jeg kan kun gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at det jo lige præcis er det, der i øjeblikket bliver forhandlet i FN's Sikkerhedsråd.
Det vil jo være nødvendigt, at der bliver stillet et sæt spilleregler op for det daglige samspil mellem en suveræn irakisk regering og de udenlandske tropper, som den irakiske regering har bedt om skal være der; de udenlandske tropper er der jo kun, såfremt den irakiske regering beder om, at de skal være der.
Det forventer jeg at den vil gøre, fordi den irakiske regering selvfølgelig har brug for nogen til at sørge for ro og orden og sikkerhed så godt, som det nu kan lade sig gøre frem mod afholdelse af demokratiske valg, og så skal der altså aftales nogle spilleregler om, hvorledes det skal foregå i det daglige.
Det bliver nu forhandlet i FN's Sikkerhedsråd.
Dér sidder vi ikke med, og hr. Villy Søvndal må altså undskylde mig, at jeg synes, hr. Villy Søvndals spørgsmål er meget hypotetiske og meget teoretiske.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Nu er det jo ikke et tilfældigt lille uskyldigt hjørne af et spørgsmål, der stilles.
Det er jo ikke et perifert spørgsmål i forhold til et lands selvstyre; det må siges at være det centrale spørgsmål.
Hvis man kigger på de svar, vi har fået i forbindelse med B 213, som vi skal behandle senere i dag, altså spørgsmålet om at fortsætte sikringsstyrken i Irak, så er der et bilag med til svaret på spørgsmål 28, hvor regeringsrådet i Irak beskriver sine forudsætninger for en reel magtoverdragelse.
Jeg vil bare pege på, at regeringsrådet selv siger: ... fuldstændig kontrol over de væbnede styrkers aktiviteter og især sikkerhedsoperationer.
Det er altså et afgørende krav fra den irakiske regering, at man har den fulde kontrol på det her punkt.
Det er dér, hvor jeg synes, undskyld mig, at statsministeren bliver ekstremt lang i spyttet og svarer noget, som er fuldstændig uld i mund og fuldstændig utydeligt og fuldstændig uklart, og det kan vel kun udlægges sådan, at den garanti vil statsministeren ikke give: at den irakiske regering får veto på det her punkt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Det er jo ikke blot en teoretisk, men også en hypotetisk situation, hr. Villy Søvndal her stiller op, for det er jo sådan, at når autoriteten reelt overdrages til en irakisk regering, så er det i yderste instans den irakiske regering, der bestemmer, om der fortsat skal være udenlandske tropper til stede.
Derfor giver det sig selv, at der jo skal være enighed om spillereglerne mellem den irakiske regering og f.eks. den amerikansk ledede styrke, men altså mellem koalitionens ledelse og den irakiske regering.
Sådan må det jo være.
Omvendt kan man jo heller ikke forlange, at amerikanske, britiske eller for den sags skyld danske soldater skal under kommando af en irakisk ledelse.
Vi må vel også bestemme, hvilke militære aktioner vi i givet fald ville deltage i.
Så det, det drejer sig om, er altså at aftale et sæt spilleregler, som på den ene side sikrer, at der er klare kommandoforhold, men på den anden side også sikrer, at der er enighed mellem den irakiske regering og den internationale koalition om spillereglerne i det daglige.
Jeg kan fuldstændig afvise hr. Keld Albrechtsens fremstilling.
Det er jo ganske tankevækkende, at vi ikke en eneste gang, tror jeg, har kunnet diskutere Irak her i Folketingssalen, uden at hr. Keld Albrechtsen har lagt utrolig meget vægt på, at FN skulle være centralt inde i processen.
Nu er der faktisk igangsat en proces, hvor FN er centralt inde, idet den særlige udsending, Brahimi, er den, som forestår dannelsen af en ny, selvstændig irakisk regering, og det er Brahimi, der står bag udnævnelserne.
Og så er hr. Keld Albrechtsen også utilfreds med det. Det viser jo bare, at det er det værste hykleri.
Det er ligegyldigt, hvad vi siger, det er ligegyldigt, hvad vi gør, hr. Keld Albrechtsen kan ikke stilles tilfreds.
Det var faktisk et punkt, som vi brugte meget tid på at diskutere, for jeg har lagt meget vægt på, at der bliver tale om et reelt skifte af status her fra den 30. juni, det vil sige, at der bliver tale om overførsel af reel suverænitet, ikke bare kosmetisk, men reel suverænitet til en ny irakisk regering, og det betyder, at den nye irakiske regering får kompetencen, når det gælder økonomi, får kompetencen, også når det gælder sikkerhed, og når det gælder den politiske proces frem mod afholdelse af demokratiske valg - for nu at nævne det i overskriftsform.
Det bliver altså også den nye irakiske regering, der anmoder om - eventuelt, men det forventer jeg - at der fortsat skal være en international militær tilstedeværelse for at sikre processen frem mod demokratiske valg og for at hjælpe med genopbygningen af Irak.
Så udenlandske tropper vil altså være der på invitation fra den irakiske regering.
Hvordan så det nærmere samarbejde i praksis i det daglige skal foregå, ja, det er jo bl.a. noget af det, der nu drøftes i forbindelse med den FN-resolution, som jeg forventer der bliver enighed om her i begyndelsen af juni. Det er meget svært at tage højde for alle praktiske situationer, så jeg forudser, at der bliver aftalt et sæt spilleregler, som så i en eller anden form bliver lagt ned i den FN-sikkerhedsrådsresolution, som vi forventer her om nogle dage eller få uger.
Villy Søvndal (SF), 2004-06-02:
Statsministeren nævnte i sit første indlæg, at Bush, præsidenten, var enig i, at det var den fulde magtoverdragelse, der skulle finde sted.
Der vil jeg bare spørge statsministeren, hvad menes med »den fulde magtoverdragelse«?
Er det både den økonomiske magt, den politiske magt og frem for alt den militære magt?
Powell har jo udtalt, at man ikke vil have, at nogen kan begrænse de amerikanske styrkers mulighed for at agere, men er det den amerikanske præsidents og den danske statsministers holdning, at her er et område, der er så betydningsfuldt, at det skal den nye irakiske regering have
fuld vetoret på, at man altså ikke kan lave en større militær aktion uden den irakiske regerings accept?
»Hvilke løfter fik den danske statsminister af George W. Bush, for så vidt angår - FN's fremtidige rolle i Irak, - retshåndhævelse og placering af ansvar for amerikanske soldaters tortur og ydmygelser af irakiske fanger og - USA's forhold til internationale aftaler, herunder Genèvekonventionerne?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-06-02:
Det er utrolig slapt, altså.
Nu havde jeg sådan glædet mig til at komme herned i eftermiddag for at kunne redegøre for, hvad der var foregået i Washington, og så kan venstrefløjen ikke diske op med andet end det, vi har hørt indtil nu.
Sandheden er jo den, at jeg har haft lejlighed til at fremføre faktisk alle de budskaber, som jeg var blevet bedt om hjemmefra, vil jeg lige sige.
Jeg har i den grad lyttet
også til, hvad oppositionen har sagt.
Det hele er ført frem, måske med en lidt anden tone på, end hr. Keld Albrechtsen ville have gjort det, det skal jeg ikke afvise, men temaerne er rejst, og det ved venstrefløjen godt.
Derfor er der ingenting at komme efter, og det er derfor, det er så slapt her i eftermiddag.
Men jeg skylder da at sige, at selv om jeg altså havde meget på hjerte, så lykkedes det også for præsidenten at komme til orde.
Hermed sluttede spørgsmålet.