runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Tak for indrømmelsen.
Der faldt så det argument, der var det bærende i hr. Hans Andersens ordførertale, nemlig at man gjorde det her af hensyn til idrætsforeningerne.
Det gør man altså ikke længere, for nu erkender hr. Hans Andersen virkeligheden, og det er også klogt, nemlig at det kan man allerede.
Så synes jeg bare, at vi mangler, at hr. Hans Andersen kommer med den sidste indrømmelse, nemlig at hensigten med det her for det første er at få børnene delt op i børn af velhavende forældre, der har råd til, at loftet på forældrebetalingen fjernes, for det er jo en del af forslaget, at det forsvinder, og børn af fattige forældre, der ikke har råd til det.
Så får vi de facto en deling af børn i fattige og rige børn.
Den anden sikre konsekvens er, at erfaringerne, vi så i Norge, nemlig at store børnehavebaroner, sådan kalder de dem i Norge, går ind og driver daginstitutioner – i øvrigt giver det et frygteligt besvær i Norge – viser, at vi kommer til at have præcis det samme frygtelige besvær med, at de private daginstitutioner ikke vil optage børn med handicap, ikke vil optage børn, der er tosprogede, ikke vil give oplysninger videre til de offentlige systemer.
Så det er altså prisen for Venstre for at få børnehavebaronerne ind på banen.
Hans Andersen (V), 2004-11-19:
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at det ikke er muligt for idrætsforeninger i dag at drive dagsinstitutioner.
Det her handler om retten til at oprette en institution, og den sikrer vi ved det her lovforslag.
Der er mange lokale institutioner, der er drevet af idrætsforeninger som selvejende organisationer osv., og det er meget fint.
Jo større mangfoldighed og varietet i tilbuddet til børnefamilierne vi kan få, jo gladere bliver jeg.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Jeg vil godt hjælpe hr. Hans Andersen ud af en vildfarelse.
Jeg vil meget gerne invitere hr. Hans Andersen til at komme til Kolding, hvor jeg selv bor, og vise ham, at der er en daginstitution, der er drevet af en idrætsforening.
Og derfor vil jeg godt bede hr. Hans Andersen bekræfte, at idrætsforeninger allerede i dag kan drive daginstitutioner.
Det vil sige, at når hr. Hans Andersen anvender det som argument, er det jo, fordi hr. Hans Andersen vil noget helt andet, nemlig åbne op for, at store private virksomheder, daginstitutionsbaroner, kan komme på scenen.
Det er derfor, han vil det her.
De skal kunne tjene penge, og det er derfor, han fjerner forældrebetalingsloftet.
Så i stedet for nu at blande idrætsforeninger ind i noget, de allerede kan, hvorfor så ikke komme frem med de reelle motiver, at nu skal der kunne tjenes penge, og derfor skal loftet på forældrebetalingen væk.
Nu skal der åbnes op for børnehavebaroner.
Hans Andersen (V), 2004-11-19:
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi nu giver en mulighed for, at private firmaer eller idrætsforeninger kan gå ind og sige, at lige præcis i denne her kommune ønsker vi at oprette et tilbud, og at man så har denne ret, hvis man i øvrigt er godkendt eller bliver godkendt i forhold til de kriterier, der er nævnt.
Jeg synes, det er en rigtig god mulighed, at man nu kan sige, at der er ikke nogen mulighed for, at kommunen kan modsætte sig og sige: Vi vil ikke godkende den pågældende institution.
Sandy Brinck (S), 2004-11-19:
Jeg må indrømme, at jeg overhovedet ikke kan se, hvad det er, der hindrer idrætsforeningen i at lave en daginstitution i dag.
Jeg synes, at Venstre nu skylder et svar på, hvad det er, der hindrer, at man kan lave de daginstitutioner, som hr. Hans Andersen nu står og taler for.
For de kan laves.
De skal bare ikke lave profit.
Det er den eneste hindring, der er i dag; det er en hindring, vi støtter.
Og jeg kan ikke forstå, at Venstres børnepolitik nu pludselig sådan handler om erhvervspolitik, at et spørgsmål om, hvorvidt man kan hive profit ud, skulle blive kernen i forhold til børnepasning.
Idrætsforeningen kan lave den i dag.
De må bare ikke lave profit.
Hans Andersen (V), 2004-11-19:
Jeg kan forstå, at alle de forældre, der i dag betaler for at have deres børn på privatskole, åbenbart er de rige, de velbjergede, men jeg tror faktisk, at der er en lang række familier, der vil have sig frabedt at blive sat i den bås.
Privatskoler benyttes af alle børnefamilier, der vælger at sige: Vi vil have mulighed for at vælge, og vi vælger så privatskolen, og det betaler vi noget for.
Den mulighed vil man så fra SF's side ikke give forældrene, når de skal have passet deres børn.
Der kan man så sige, at vi er lodret uenige.
Jeg synes, det er rigtig godt, at vi nu giver den her mulighed for, at forældrene sammen med en virksomhed, det kan være ISS, det kan være idrætsforeningen eller en anden virksomhed, kan oprette børnepasningspladser.
Det har jeg ikke noget problem med.
Så længe kriterierne for børnepasningens kvalitet bliver overholdt, synes jeg sådan set, at vi er kommet det skridt videre i 2004, hvor vi godt kan sige, at privat børnepasning, det kan man godt.
Vi betaler altså også i og for sig de praktiserende læger, som jo også driver liberalt erhverv, med skatteborgernes penge.
Her bruger vi så skatteborgernes penge til at få en privat institution til at passe vores børn, og det har jeg det sådan set meget fint med.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-19:
Jeg vil i min ordførertale komme ind på en hel del problemer ved denne her konstruktion, så det vil jeg lade ligge nu.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad fru Charlotte Dyremose mener, der er fordelen ved, at daginstitutioner kan trække overskuddet ud.
Der bliver sådan talt om, at en gruppe pædagoger kan gå sammen og lave et tilbud.
Der er tidligere, det var ganske vist ikke fru Charlotte Dyremose, men Venstres ordfører, talt om, at der kunne være virksomhedsbørnehaver eller idrætsbørnehaver, og det er jo fint nok.
Men der er ikke noget af det, der forklarer, hvorfor det er nødvendigt, at man trækker overskuddet ud af de her institutioner.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Men jeg gør det som eksempel på, at når Dansk Folkeparti siger, at nu skal et område sikres, at man nu vil gå ind og sikre et område – det har man også sagt om hjemmehjælpen – så er der i dag i Jyllands-Posten gengivet en statistik, der viser, at mens Dansk Folkeparti har haft ansvaret, er der godt og vel 3.000 hjem i Danmark, der har mistet deres hjemmehjælp.
Mens Dansk Folkeparti har haft ansvaret og fru Pia Kristensen siger, at man forbedrer kvaliteten, er åbningstiderne på daginstitutionsområdet indsnævret, normeringen er blevet mindre, der er puttet flere børn ind på mindre plads.
Det, jeg bare siger, er, at Dansk Folkeparti siger sådan her, når de taler ud ad vinduet om, hvad folk gerne vil gøre.
Men når nogen sætter sig ned og undersøger, hvad der faktisk sker, går det i stik modsat retning.
Her er så et eksempel, der med garanti får den virkning, at børn bliver delt, der med garanti får den virkning, at store virksomheder vil hive penge ud af et område.
Jeg forstår simpelt hen ikke, man kan gøre det, hvis man samtidig siger, at man er optaget af sociale holdninger.
Det synes jeg altid er godt.
Sandy Brinck (S), 2004-11-19:
Jeg håber ikke, at fru Pia Kristensen også bliver vred på mig, for jeg har også nogle spørgsmål.
Jeg synes jo sådan set, det gavner sagen, at vi får klarhed over det.
Det er også noget af det, der har bekymret os, både tidligere og nu.
Derfor ville jeg godt høre fru Pia Kristensen, hvordan Dansk Folkeparti har læst den del, der handler om fripladser.
For så vidt jeg kan læse, er der ikke sket nogle ændringer fra sidste gang, og det vil sige, at det at få en friplads alene betyder, at man kan få det beløb med, som det ville have kostet i en kommunal institution, og det vil sige, at en friplads ikke i en kommerciel institution bliver hundrede procent gratis.
Hvis fru Pia Kristensen har læst det på samme måde, mener Dansk Folkeparti så ikke, at der er et problem her, at det ikke er alle børn, der kan komme ind alene af økonomiske årsager?
Line Barfod (EL), 2004-11-19:
Fru Charlotte Dyremose taler, som om alle forældre har utrolig mange penge og bor midt i en storby og har masser af valgmuligheder.
Der har man ikke de valgmuligheder, der bor man ikke midt i en storby, man har ikke alle sammen masser af penge, og fripladsgrænserne gælder jo ikke, for der bliver ikke noget loft, så man kan godt komme til at skulle betale.
Selv om man i en selvejende institution eller en kommunal institution fik en total friplads, så man ikke skulle betale, gælder det jo ikke i en privat profitbørnehave.
Så mister børnene bare kammeraterne det sted, de plejer at være, og så må man håbe på, at de efter nogle måneder får et andet tilbud, hvor de måske skal transporteres langt, fordi det kommunale tilbud ligger langt derfra.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Jamen det er jo helt rigtigt.
Vi har masser af forskellige private og offentlige tilbud, og nu udvider vi så med et mere.
Det, jeg simpelt hen bare må stille mig undrende over for, er: Hvad er problemet – hvad er problemet?
Så er det et problem, at der er nogle, der skal tjene penge på at passe børn, men det har pædagoger jo altså gjort i årevis, og det ser jeg absolut ikke noget problem i.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad problemet er, og hvis man er bange for, at der er en eller anden grum profitbaron, der skal hive en masse penge ud og tjene styrtende med penge på det på bekostning af børnene, tror fru Line Barfod så virkelig, at der er en eneste forælder, der vil sætte sine børn i en sådan institution?
Line Barfod (EL), 2004-11-19:
Man må sige, at vi har nogle gode ideologiske debatter for tiden.
I tirsdag havde vi debatten om fattigdom, hvor det blev meget klart, at regeringen og Dansk Folkeparti støtter den her tydelige opdeling i samfundet.
Det skal være klart, at der er forskel på dem, der har mest, og dem, der har mindst, og vi får så også her i dag en klar melding fra De Konservative, regeringen og Dansk Folkeparti om, at det er fint, at man kan tjene penge, og at det er fint at få en opsplitning på børneområdet.
Hvem har defineret og fastsat de stærke rammer i dag, hvor vi har skovbørnehaver, gårdbørnehaver, idrætsbørnehaver osv., en mangfoldighed af forskellige tilbud fra masser af forskellige pædagogiske, ideologiske, religiøse osv. retninger?
Jeg svært ved at se, at nogen har fastsat nogen som helst rammer, når det kommer til, hvad det pædagogiske udgangspunkt er.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Jeg er sådan set ikke sur, jeg er bare så dybt forundret over den her traditionstankegang, hvor det kun er, hvis man gør, som man plejede og på én bestemt måde, at tingene kan fungere.
Altså private, der opnår profit – f.eks. er Falck, der redder vores sårede i trafikken, et privat firma – fungerer faktisk ganske fremragende.
Igen må jeg altså henvise til, at vi ikke kan sammenligne med de norske forhold, for de har ikke den samme anvisningspligt, som vi har.
Der er ingen, der er tvunget til at benytte de her institutioner, tværtimod, forældrene kan sagtens vælge dem fra.
Må jeg så gøre opmærksom på, at der netop står i bemærkningerne til forslaget, at der gives friplads og søskenderabat, og jeg citerer, som det nu er blevet så moderne, at privatinstitutioner også skal være tilgængelige for børn med handicap.
Jeg har tilmed også mærket mig, at særlige støttepersoner betales separat, så det ikke bliver en ekstra belastning, men at der netop er sikkerhed for, at de bliver betalt, og at det derfor ikke er en økonomisk belastning for institutionen, hvis der skal ekstra støtte til et barn.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Jeg har nu svært ved at forstå, at jeg er specielt sur.
Jeg er sådan set lidt bekymret over, at vi har en regering, der med støtte af Dansk Folkeparti er i færd med at ødelægge velfærdskonstruktionen både for børn og gamle i det her land, og jeg synes, det er en principiel diskussion værd, om det virkelig er umagen værd.
Når fru Charlotte Dyremose spørger, hvad problemerne er, så så vi det helt tydeligt i Norge.
Meldingerne, også i den rapport vi har fået i Folketingets Socialudvalg, fra Norge, var, at de private institutioner ikke vil tage de besværlige børn i form af de handicappede børn.
Det er så også det, der er beskrevet i bemærkningerne på side 7, at hvis man bygger sådan, at man ikke kan have handicappede børn, så slipper man for dem.
Det er det, der står i bemærkningerne på side 7.
Det samme med tosprogede børn.
Det andet problem, vi kunne registrere i Norge, var, at de private institutioner ikke ville melde videre til det offentlige system, fordi de jo er konkurrenter.
Det er da ikke en god situation for børnene.
Det tredje, vi ved, er, at de private institutioner er dyrere.
Det var grunden til, at man i Norge havde været nødt til at lægge et loft over.
Når vi som resultat får en deling af børnene, så er det, medmindre man er ekstremt konservativ, en fantastisk dyr børnepolitisk pris at betale.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-19:
Ja, så har vi igen retorikken.
Hr. Villy Søvndal slår ud med armene og råber ud til den danske befolkning: Hvor har man Dansk Folkeparti?
De lover et og gør noget andet!
Det er jo noget forbistret sludder og vrøvl.
Kvaliteten i institutionerne skal sikres.
Det er en kommunal opgave at sikre, at der er god kvalitet i institutionerne.
Tilsynene kan være med til at afdække, om det også forholder sig godt i institutionerne.
Så vil jeg igen sige, at hjemmehjælpsdebatten ikke hører til her.
Men jeg kan da godt sådan lige orientere hr. Villy Søvndal om, at Dansk Folkeparti faktisk har indkaldt socialministeren til samråd om netop den artikel.
Så der kan vi jo så få belyst det problem.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Det var jo svært for den konservative ordfører at skjule begejstringen.
Det forstår jeg godt.
Altså ud fra sådan et konservativt grundsynspunkt om, at der skal være forskel på folk, og at de forskelle, der er, skal være tydelige, lægger det her forslag jo op til det, vi har set bl.a. i Norge, at man får en de facto deling af børnene mellem de velhavendes børn, som har råd til at sprænge et hvilket som helst loft, det er derfor, man fjerner loftet, og så børn af folk, der ikke har så mange penge.
Jeg kan godt forstå den konservative begejstring over det, for det er vel det, De Konservative altid har stået for, og på den måde synes jeg egentlig, det er befriende ærligt, at det kommer frem.
Til gengæld kan jeg ikke helt forstå, at fru Charlotte Dyremose siger, at det her jo er et voldsomt ønske fra forældrene.
Har fru Charlotte Dyremose bare fået ét ønske fra forældre om at lave profitbørnehaver eller ønsker fra dem, der arbejder med børn, om at få profitbørnehaver?
Er det ikke noget, der rent er vokset i De Konservatives ideologiske hjerner?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Jeg vil starte med to indledende bemærkninger, for det første at jeg vil ønske, at fru Sandy Brinck næste gang, fru Sandy Brinck citerer fra bemærkningerne, citerer det, der står efter kommaet, hvor betingelserne netop er oprenset.
Den anden er, at jeg nu ser frem til en debat, hvor jeg rent faktisk er ordfører og derfor i modsætning til tidligere på dagen glæder mig til at svare på de spørgsmål, der måtte blive stillet.
Så til forslaget: Vi står her over for endnu et forslag fra en konservativ minister, der medvirker til at udvide rammerne for, hvad der er muligt for den enkelte familie, giver større rammer, giver mere fleksibilitet, udvider rammen for, hvordan den enkelte familie ønsker at indrette sig her på børneområdet.
Den væsentlige forskel er til fordel for dem, der ønsker at definere det gode liv, hvor dette forslag netop lægger op til at udvide rammerne for, hvad den enkelte måtte have lyst til at bruge.
Der er rigtig mange mennesker, der bruger de kommunale institutioner til deres børn.
Derfor ser jeg det heller ikke som noget stort problem, når nogle lægger op til at sige, at der jo ikke er så mange, der bruger de private, og om det så ikke er lige meget, eller hvorfor vi så har dem, eller om det ikke er, fordi de er dårlige.
Men uanset det så er der nogle familier, der ikke synes, at det er det, der passer godt til dem, og de familier får nu endnu flere muligheder for at vælge et andet tilbud, som passer bedre til netop deres barn, til netop deres familie, til netop deres geografi, eller hvad det nu måtte være.
Så er der mange, der er bekymrede, for hvad nu med de her institutioner, nu bliver det jo sådan noget privat noget, men jeg forstår sådan set på ingen måde bekymringen.
Sagen er jo også den, at de her institutioner skal leve op til formålsbestemmelserne, de skal leve op til læreplanerne, det indgår tilmed, at integration, samhørighed og demokrati skal være en del af formålsbestemmelsen, ligesom man som hovedregel faktisk er pålagt at tale dansk i de her institutioner.
Den bekymring ser jeg altså ikke.
Så er der nogle, der taler om, at uh, nu bliver det ualmindelig dyrt, men hvorfor det?
Vi ved jo, at danske forældre stiller krav, vi ved, at de ikke synes, at de bare skal betale skyhøje priser for pasningen, så hvorfor skulle de ikke vælge et andet tilbud, hvis de synes, at prisen er for høj?
Nej, vi ønsker ikke fra konservativ side at definere, hvad der er rigtigt for den enkelte familie.
Det, vi gør med det her forslag, og grunden til, at vi er glade for at kunne støtte det, er, at vi her udvider familiernes muligheder for at gøre det, der passer bedst til den enkelte.
Der er masser af gode tilbud på det her område, som mange er glade for og sikkert vil blive i, men for dem, der netop har brug for et nyt tilbud, vil det her være et strålende forslag, og vi kan derfor varmt bakke det op.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-19:
Jamen jeg sagde også i min ordførertale, at vi godt vil have ministeren til at uddybe, hvad der skal forstås ved rummeligheden.
Nu tror jeg ikke, det skal forstås sådan, men det kan vi måske også få ministeren til at svare på, at en institution kan nægte at tage en handicappet.
Institutionen kan måske sige nej, hvis det er en institution, som ligger på tredje etage i en boligblok, hvor der ikke er en elevator og ikke er mulighed for, at f.eks. en kørestol kan komme derop.
Så er det en begrundelse, som vi synes er rimelig, for, at administrationen kan sige: Vi vil meget gerne have barnet, men vi har ikke plads, vi har ikke forhold til at få det barn op på tredje etage.
Sandy Brinck (S), 2004-11-19:
Jeg forstår så ikke lige helt, at Dansk Folkeparti ikke synes, rummelighed har noget med økonomi at gøre.
Men det kan vi tage mange lange diskussioner om.
Men jeg vil da godt sige, at når jeg læser lovforslaget, så synes jeg, det står meget klart, hvordan rummeligheden er for børn med handicap.
I bemærkningerne, og nu læser jeg op, står der: »I tilfælde, hvor børn med handicap ønskes optaget i en privat institution, vil optagelse kunne nægtes.«
Det står da fuldstændig klokkeklart at dem er der ikke plads til.
Det kan man bare nægte.
Derfor synes jeg sådan set ikke, det er klarhed, der er brug for.
Jeg synes, der er brug for en ændret holdning i det her lovforslag.
Men det får os ikke til at vende på en tallerken, for det er et af mange problemer i det her lovforslag.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-19:
Jeg vil sige, at den med fripladserne har vi ingen indvendinger mod.
Vi ville have meddelt ministeren, hvis vi havde haft indvendinger mod den.
Med rummeligheden tænker vi bl.a. også på handicappede, børn af anden etnisk oprindelse.
De skal også kunne rummes i de institutioner.
Men jeg synes bare ikke, det fremgår så tydeligt og præcist, og derfor har jeg også spurgt ministeren, om vi kan få svar på det med rummeligheden, og så må vi jo så høre, hvad ministeren svarer til sidst.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Jeg synes ikke, der er nogen grund til det her sortsyn, og det er derfor, jeg sådan lidt med vilje netop går herop og siger: Hold nu op med alt det der.
Hold nu op med alt det der sortsyn.
Hvad er problemet?
Vi skaber nu nogle nye rammer.
Jeg sagde intet – intet! – om en voldsom efterspørgsel.
Jeg sagde tværtimod, at der er rigtig mange familier, der er glade for den løsning, de har i dag, og formentlig ikke vil skifte.
Jeg sagde oven i købet, at det var jeg sådan set glad for, fordi det formentlig var udtryk for, at de netop var tilfredse med at kunne bruge den institution, som de har i dag.
Jeg må også fuldstændig afvise den her sammenligning med Norge, som jo ikke har en anvisningspligt, og som derfor slet ikke kan sammenlignes med danske forhold.
Vi fortsætter netop med at have de gode kommunale institutioner og alle de andre muligheder, men vi udvider rammen.
Vi definerer ikke, hvad der er godt og skidt.
Vi udvider rammen, så familien selv kan definere det.
Jeg kan ikke se andet, end at det da naturligvis er positivt, at vi nu lægger det ud til forældrene og får endnu en valgmulighed.
Det handler ikke om, hvad jeg synes, der er godt eller skidt.
Line Barfod (EL), 2004-11-19:
At forældrebestyrelserne diskuterer med de ansatte i institutionerne, hvordan man kan gøre det bedst mulige for børnene i institutionen, er rigtig godt, men den mulighed var der i forvejen.
Til det med de mange forskellige produkter: Jeg tror, at de fleste af dem, der er vant til selv at købe ind, ved, at næsten al den mælk, man kan købe i Danmark, kommer fra Arla, og at det er utrolig svært for andre mejerier at få lov til at komme ind på markedet.
Så det med, at der er mange forskellige produkter, tror jeg ikke, der er mange forbrugere i Danmark, der kan genkende.
Så til spørgsmålet om, hvorvidt denne regering støtter, at der kan være en mangfoldighed af tilbud
: Det, man gør, er jo, at man siger, der skal være mulighed for at tjene penge.
Man siger ikke, at der skal være valgmuligheder.
Man siger, at der skal åbnes for private firmaer, der får mulighed for at tjene penge, og netop dermed indskrænkes valgmulighederne.
Det er desværre det, vi ser på det sociale område, og det er det, vi er så bange for og advarer så meget imod.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Jeg synes alligevel, det er ærgerligt, at ministeren graver sig så meget ned i at skubbe alle kritiske bemærkninger fra sig.
Jeg ved godt, vi nærmer os et valg og sådan noget, og derfor kan regeringen have den der tendens til at sige, at der ingen problemer er, og at dem, der måtte være, har vi forsøgt at løse.
Jeg synes alligevel, det er sin sag over for den her gruppe af mennesker at sige, at alt det, I antyder, er rent forkert, I har slet ikke forstået det – når de faktisk beder om, at vi tager det lidt alvorligt, at vi ikke er gode til at sikre svage børns brud med den negative sociale arv.
Det er jo det, der er deres budskab.
Deres hovedbudskab er, at hvis vi skal klare os i globaliseringen, så er vi nødt til alvorligt at være optaget af, hvordan vi får dårlige børn med, og der er deres karaktergivning til regeringen, at de bud, regeringen er kommet med indtil nu, ikke har været alvorlige.
De har været hentet fra spindoktorernes fantasiverden, og det virker måske i den offentlige opinion, og det virker måske i meningsmålinger, men det virker ikke i forhold til de her børn.
Derfor er det ikke gået op for dem, at vi har sat det i værk, de anbefaler.
Så der har de svigtet deres opgave, de her spindoktorer, som hr. Villy Søvndal ellers ynder at rose i dag.
Det var så det, regeringen skulle roses for i dag.
Og så vil jeg sige en anden ting.
Det er, at man jo også siger fra BUPL's side, at inden for de sidste 10 år er der kommet 70.000 flere børn i dagtilbud, der så skal passes inden for nogenlunde samme personaleramme.
Men jeg må altså bare sige, at for 10 år siden og for 15 år siden, hvor der så var mere personale pr. barn i daginstitutionen, fik man desværre heller ikke brudt den negative sociale arv.
Man fik ikke givet det der kompetenceløft, og derfor må vi altså til at finde ud af, hvad vi så gør.
Det er nogle andre ting.
Det er ikke bare at ansætte flere pædagoger, som altså er og bliver hovedbudskabet og hovedmeddelelsen i rapporten.