runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-17:
Til hr. Langkilde: Jo, jeg er meget, meget stor tilhænger af, at vi udformer vores regler, vores lovgivning, sådan at borgerne er klar over, hvad det handler om.
Og jeg kan ikke være uenig i det synspunkt, at mange klager kan udspringe af en uklarhed i lovgivningen. Jeg tror ikke, vi helt kan undgå klager, og derfor skal vi have klageinstanser.
Vi kan ikke undgå det, slet ikke på et område, hvor der er så mange følelser involveret.
Jeg er på det rene med, at der er mange mennesker, der engagerer sig i det her af følelsesmæssige grunde, og det skal vi afbalancere med hensynet til erhvervslivet eller andet, der gør, at et samfund kan fungere.
I den regelsanering, eller hvad vi skal kalde det, så
jeg faktisk også meget gerne - og det være sagt uden brod mod nogen speciel - klageinstanserne sammensat på en anden måde
, så vi undgår sammenblandingen af lovgivere og dem, der skal tage stilling til klagerne over lovgivningen.
Men lad os nu se, hvor langt vi kan nå ad den vej.
Til hr. Svend Erik Hovmand: Testpanelerne skal inddrages, men vi må jo ikke foregøgle dem, at de får vetoret.
Vi skal jo ikke genindføre stænderforsamlingerne.
Det skal ikke være sådan, at de kan sige til os politikere, til os lovgivere: Ved I hvad, det vil vi ikke have.
Hvis de er utilfredse med det, et flertal i Folketinget vedtager, så må de jo stemme på nogle andre - eller også må de, da de formentlig ikke stemmer på os i forvejen, stemme på dem, de plejer at stemme på, og så håbe på, at de får nogle flere stemmer.
Naturligvis er det lovgiverne, der i sidste instans tager ansvaret for det.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-17:
Jeg vil da godt spørge den radikale finansordfører, om man er indstillet på at gå ind i et regelsaneringsarbejde for at gøre reglerne klarere, for det har vel ikke noget formål i sig selv, at vi får anket en masse sager.
Er Det Radikale Venstre ikke også af den opfattelse, at det at formulere reglerne præcist er meget vigtigt?
Hvis vi formulerer dem præcist, så kan vi undgå mange klagesager, og så kan vi undgå den administration, der ligger i kommunerne, amterne, Naturklagenævnet eller Miljøklagenævnet, eller hvor det er.
For det, de klagenævn, som jo ikke er domstole, kommer til at gøre, er at lave lovgivernes arbejde.
Når vi ikke gør vores arbejde ordentligt i første omgang, så må de jo ind og foretage det politiske skøn, der ligger inden for en given vinkel i lovgivningen.
Vi kunne skabe en større forståelse i befolkningen, hvis folk selv kunne læse loven og forstå, hvad der menes, og ikke skulle have alle mulige til at fortolke det.
Jeg tror, den bedste måde at sikre miljøet på er at få klarere regler.
Vi har i en periode kørt med ret løse regler.
Nu tror jeg, tiden er til, at vi får det strammet og lavet nogle enkle regler, ikke for at forringe beskyttelsen, men for at gøre den bedre.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-17:
Men for at man kan bryde et brev, forudsætter det i hvert fald, at det er i en kuvert, og hvis kuverten bærer ens eget navn, ja, så er man i hvert fald i god tro. Men hvad så, hvis det er et åbent brev og det er stilet til medlemmer af Venstres folketingsgruppe og det ligger i ens boks?
Bryder man så en brevhemmelighed ved at begynde at læse i det?
Så nærmer vi os det finere juristeri, ikke?
Og jeg tror ikke, hr. Buksti har gjort det med vilje i hvert fald, og det er nok det, som man vil se på.
Til hr. Langkilde
: Den sag med golfbanen og skiltene stødte jeg også på i pressen.
Men jeg vil da som retspolitiker sige, at der var noget i den, synes jeg, der krænkede sund fornuft: skulle man virkelig hindres i at have sådan nogle små skilte ude på nogle bænke, og hvordan kunne det krænke miljøet?
Men det hænger jo nok også sammen med, at vi bliver nødt til at have klageinstanser på det her område, fordi der er så voldsomme interesser, der er modsatrettede.
Det er måske også lidt mærkeligt, hvis vi kommer ind på det.
Med hensyn til testpanelet: En af de ting, vi har aftalt undervejs i finanslovforhandlingerne, er faktisk, at testpanelet virkelig skal i gang - jeg mener, at det var med CD, vi lavede den aftale - så det har vi altså været opmærksom på de tre partier imellem, og hvis hr. Langkilde kan gøre sit til, at testpanelet bliver aktiveret, så skal han være velkommen i klubben.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-17:
Den radikale ordfører har talt meget om miljø og om, hvordan man kan gøre det bedre.
Dér er vi jo meget optaget af regelforenkling, som der også er blevet spurgt til her.
Vi har har en udmærket regel i naturbeskyttelsesloven, der forhindrer, at man sætter friluftsreklamer over en vis størrelse op, og der er en række bemyndigelser til ministeren.
En golfbane nord for København har fået lov til at sætte nogle skilte op.
Det anker Danmarks Naturfredningsforening, så skal det igennem amtet, så skal
Havde vi i stedet for lavet en præcis lovgivning, der havde fastsat et bestemt antal kvadratcentimeter, så havde vi undgået en masse administrativt bøvl.
Det er det, der giver en lang række af de administrative problemer for privatpersoner, for skovejere, for virksomhedsejere osv., men også for det offentlige.
Det skal vi være bedre til
, ikke for at sænke beskyttelsesniveauet, men for at gøre det præcist.
Det kan Det Konservative Folkeparti godt leve med.
Den måde tror jeg vi kan komme videre på.
Og når der så bliver talt om testpanelet, bliver de jo nok irriteret, fordi deres indstillinger ikke bliver brugt, eftersom vi ikke får nogen tilbagemeldinger i Folketinget.
Så er det, at man føler, det er spildt arbejde, og det vil jeg godt høre, om den radikale ordfører venter på.
Svend Erik Hovmand (V), 1997-12-17:
Jeg vil gerne gøre det
Det skyldes, at regeringen har tilrettelagt det arbejde helt forkert og alt for dårligt.
De lovforslag, som er erhvervsrelevante, og som testpanelet skulle have forelagt, får det ikke forelagt.
Eksempelvis er arbejdspladsvurderingen en sag, som koster milliardbeløb for erhvervslivet, en sag, som virkelig betyder utrolige administrative byrder for erhvervslivet.
Den sag får
man ikke forelagt.
Derfor kan jeg da godt forstå, at adskillige erhvervsdrivende føler sig totalt til grin.
Punkt 2: Det Radikale Venstre har i dette hus stemt for et dagsordensforslag, som siger til regeringen, at alle erhvervsrelevante lovforslag, som fremsættes her i Tinget fra starten af denne folketingssamling, skal indeholde en vurdering af de administrative byrder for virksomhederne.
Prøv en gang at gå tilbage og se, hvor mange lovforslag der gør det.
Det Radikale Venstre har medansvar for, at man fuldstændig lader hånt om den beslutning, der er truffet i Folketinget, oven i købet med tilslutning fra Det Radikale Venstre.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-17:
Jeg synes, fru Elisabeth Arnold sætter fingeren på et meget ømt punkt, for et eller andet sted minder det her jo om molboerne, der skal drive storken ud af kornmarken, og hvor mange skal så ind og bære hinanden?
Der er ikke én af de administrative byrder, der pålægges erhvervslivet - det er i hvert fald min opfattelse og min erfaring - som man pålægger dem af ond vilje.
Man gør det altid, fordi der er en eller anden god baggrund for det.
Jeg husker, at da fru Mimi Jakobsen var erhvervsminister, sad vi ordførere fra alle partierne en dag ovre i Erhvervsministeriet, og vi gennemgik en lang liste og sagde: Det og det og det og det skal ud.
Dagen efter sad jeg i Europaudvalget, og dér forelagde fru Mimi Jakobsen med største glæde - og det forstår jeg godt - et direktivforslag fra Kommissionen om, at alle, der havde overnattende turister, hver uge skulle indberette, hvor mange overnattende de havde haft, og hvor de kom fra, for at man kunne øge turismens muligheder i Danmark.
Så lad os slå fast, at det jo ikke er af ond vilje, vi laver de her administrative byrder, som de bliver kaldt, men ud fra de bedste motiver.
Og når vi så i bakspejlet ser på det, skal vi være parat til at revidere og få dem væk igen.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-17:
Jeg vil gerne spørge den radikale ordfører, om ikke han synes, det er lidt træls, når man nu gerne vil gøre noget ved de administrative byrder, at man f.eks. hører virksomheder, som er repræsenteret i det berømte testpanel, brokke sig over de administrative byrder, det medfører at sidde i testpanelet.
Hvor er vi så henne?
Jacob Buksti (S), 1997-12-17:
Jeg er meget glad for, at den radikale ordfører, hr. Bjørn Elmquist, sagde, at der var tale om en meget alvorlig beskyldning imod undertegnede, da hr. Svend Erik Hovmand heroppefra sagde, at jeg skulle have brudt brevhemmeligheden.
Da det nu er sådan, at jeg skal spørge den radikale ordfører, så vil jeg gerne spørge, om ikke den radikale ordfører er enig i, at hvis et sådant brev, som der her er tale om, er blevet omdelt i de forkerte rum, så er der ikke tale om, at man bryder brevhemmeligheden, men så er der tale om, at de pågældende, som omdeler det her brev, ikke har haft styr på deres eget postvæsen.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-17:
Lige for god ordens skyld: Det med at bryde brevhemmeligheden er jo en alvorlig sag, og det er ikke noget, som vi har deltaget i.
Jeg har læst det i pressen, så jeg har altså ikke været med til at bryde nogen breve, der var stilet til andre.
Men jeg vil da gerne sige tak for løftet.
Jeg tager det ikke som en trussel, jeg tager det som et løfte, for som jeg også sagde i den del af mit indlæg, er det en god sag, så lad os da arbejde sammen om den.
Men når nu hr. Svend Erik Hovmand går på talerstolen, kunne jeg måske få ham til at fortælle, hvilket konkret forslag han har i dag om at lette en administrativ byrde, hvad han havde i går, hvad han havde i forgårs, og hvad han havde i mandags, for nu bare at tage denne uge.
Svend Erik Hovmand (V), 1997-12-17:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at tage ordet, men da nu to radikale har gjort sig lystig over, at hr. Buksti har brudt brevhemmeligheden ved at offentliggøre et brev, som jeg har sendt til gruppen i Venstre om administrative byrder, bliver jeg næsten nødt til at svare igen.
Det er da rigtigt, at vi ligesom så mange andre grupper en gang imellem skriver et brev til hinanden, og at vi her sagde, at nu syntes vi faktisk, det så ud, som om regeringen var ved at komme på rette spor, når det drejer sig om de administrative byrder.
Men det var naivt.
Jeg erkender, at det var dybt naivt, for det viser sig jo, at det slet ikke holder vand.
Vi har ikke brug for inspiration, for vi får faktisk løbende næsten hver eneste dag inspiration fra borgerne, og det viser sig, at regeringen gør det stik modsatte af, hvad den påstår, den gør.
Så sent som den 30. april vedtog man en dagsorden, som sagde, at alle lovforslag her i Folketinget skal indeholde et måltal for administrative byrder.
Det har regeringen overhovedet ikke levet op til, og derfor fortsætter vi ufortrødent vores aktion mod de administrative byrder, til trods for at vi har en regering, der ingenting gør.
Svend Erik Hovmand (V), 1997-12-17:
Så jeg synes, at Det Radikale Venstre burde gå tilbage i sit lønkammer og se på alle de lovforslag, vi allerede har fremsat, hvor Det Radikale Venstre er gået imod igen og igen og igen.
helt konkrete lovforslag, hvor hr. Elmquist og andre nysgerrige radikale vil kunne se, hvad det er for helt konkrete ideer, vi har foreslået Folketinget. Jeg synes, vi skulle samarbejde om de her ting, og jeg glæder mig til, at hr. Elmquist er parat og vil stemme for disse forslag.
Pia Christmas-Møller (KF), 1997-12-18:
Jeg synes, det er dejlig forfriskende, når ordførerne bruger billeder og også gerne historier fra gode fortællinger, altså som billeder på en politisk diskussion, men forudsætningen for, at det er på sin plads, er jo, at billederne rammer det, som man gerne vil beskrive.
Problemet er, det ikke er et rigtigt og retvisende billede.
Det Konservative Folkeparti fremlagde sammen med partiet Venstre allerede i september måned et omfattende udspil som et alternativ til regeringens finanslovforslag.
Vi har sørget for, at regeringspartierne har modtaget vores finanslovforslag, og man har kunnet høre på debatten både i dag og i går, at finanslovforslaget faktisk er blevet læst. Vi har bragt vores synspunkter med ved de møder, som vi har været inviteret til.
Jeg vil gerne sige, at de møder, vi har haft i Finansministeriet, har afsløret, at finansministeren, og jeg går ud fra, at han tegner hele regeringen, under ingen omstændigheder ville spare mere end de 2 mia. kr., som regeringen havde lagt sig fast på, og man ville under ingen omstændigheder diskutere andre forslag end dem, som regeringen selv havde lagt på bordet.
Det var holdningen, vi blev mødt med, og så er det altså for ringe, at vi nu skal klandres for, at vi ikke kunne få lov til at diskutere besparelser specifikt på miljøområdet.
Vi fik ikke en chance.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-12-18:
Det vil sige, Det Radikale Venstre har jo siden da været med til at afgive en betænkning, hvor man har sagt nej til en regelforenkling.
Det var én af dem. Vi har stemt imod andre ting hernede i salen og navnlig det, der handler om oprettelse af cigarkasser på miljøområdet; det er fonde og forskellige ting, der skal uddele gavmilde gaver.
Her synes jeg, det kunne være på sin plads at få den radikale ordførers kommentar til, hvilket forhold man har til, at den lovgivende magt og den udøvende magt blandes sammen.
I går var der en spændende positionering fra Det Radikale Venstre om, at den lovgivende og den dømmende magt - det viste sig så, at det ikke helt var den dømmende magt - blev blandt sammen, men hvad med dette område?
Ser Det Radikale Venstre noget problem, når agtværdige, dygtige medlemmer af dette Folketing bliver ledere af pengekasser til uddeling?
Det synes jeg kunne være spændende at få belyst.
Hvad vil Det Radikale Venstre gøre ved det?
Thor Pedersen (V), 1997-12-18:
Nu begår hr. Bjørn Elmquist og ikke mindst hr. Jørgen Estrup og måske også fru Elisabeth Arnold den udpræget radikale fejl, at fordi de ikke selv kan finde ud af det, tror de, at det skyldes andres uvidenhed.
Hr. Bjørn Elmquist siger, at det, vi foreslår i vores ændringsforslag, er at fjerne de facto-begrebet.
Det, vi har foreslået i vores ændringsforslag, er at fjerne retskravet på ophold som de facto-flygtning.
Det er det forslag, vi har afleveret, og det er det, der er defineret med en besparelse på 120 mio. kr. Det kan godt være, at en fortolkning af de facto-flygtninge egentlig rummer en ret stor gruppe af dem, der får asyl, for der er vel ingen, der mener, at Belgien eller Norge ikke overholder konventionen.
Men det, vi kan konstatere, er, at i Norge er det 30 pct. af dem, der søger asyl, som får asyl, hvor det i Danmark er 68 pct. af dem, der søger asyl, som får asyl, og af dem, der får asyl i Danmark, er det 75 pct., der får det efter de facto-reglen.
Så vil jeg gerne spørge - også for måske at klare den radikale opfattelse og viden lidt op - om den radikale ordfører kan bekræfte, at begrebet de facto-flygtning som defineret i udlændingeloven ikke er omfattet af nogen international konvention, som Danmark har tiltrådt, og endelig, om det ikke er rigtigt, at det er Folketinget, der i udlændingeloven har indført et retskrav på opholdstilladelse for flygtninge efter de facto-reglen.
Det er alene en rent dansk regel.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-18:
Til fru Pia Christmas-Møller vil jeg sige tak, fordi ordføreren gik med på det lille billede.
Jeg kan godt lide historien.
Nu var det ikke et 100 m-spring, det var i Hundredmeterskoven, man skulle springe ned fra en trætop, men alligevel
Jeg må nok sige, at det er et meget statisk begreb, som fru Pia Christmas-Møller lægger for dagen, for så vidt angår forhandlinger.
Ja, vi kendte da V's og K's udspil fra september, det er rigtigt, men der var jo ikke antydningen af bevægelse og heller ikke bevægelighed hos f.eks. De Konservative undervejs i forhandlingerne.
Vi var da godt klar over, at man ville ud og spare, jeg ved ikke hvad, tocifrede milliardbeløb, men der kan jo også være andet end besparelser, der kan indgå i finanslovforhandlinger.
Vi lavede i 1995 noget, der var fremadrettet, og som vi kunne enes om.
Vi kom med hver vores synspunkt, og så fik vi et forlig, men den konstruktivitet var der på ingen måde tale om, sådan har jeg i hvert fald opfattet det undervejs i forhandlingerne, og jeg var med til alle møderne.
Så til hr. Niels Jørgen Langkilde.
Vi mangler stadig væk svar på, hvordan de 500 mio. kr. skal udmøntes.
Og til hr. Thor Pedersen
- nu lyser lampen rødt, men jeg kan se på formandens venlige smil, at jeg godt kan nå det svar også. Det, der står i ændringsforslaget - og det har vi ikke formuleret, det er Venstre, der har formuleret det - er: Afskaffelse af de facto-reglen.
De facto-reglen står i udlændingelovens § 7, stk. 2, så det er den, den skal afskaffes, sådan må jeg forstå det.
Vi vil ikke opgive et retskrav for de personer, som har dette asylgrundlag.
De skal have krav på en retssikkerhed i et samfund som det danske, og det vil sige at få afgørelsen truffet af et uvildigt nævn ud fra objektive kriterier.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-18:
Jeg synes, det er helt utroligt, at den radikale ordfører efter de angreb, der under dagens debat er kommet fra radikal side på personer, som ikke nødvendigvis deler De Radikales holdning til udlændingepolitikken her i Danmark, ikke svarer på det helt klare spørgsmål, der blev stillet heroppefra for et øjeblik siden, og som jo er ganske centralt i debatten i forhold til de angreb, der er kommet fra radikal side, nemlig: Hvor fremgår det af nogen konvention, at Danmark er forpligtet til at have de facto-begrebet i sin udlændingelovgivning?
Det er jo hver eneste dag, vi fra regeringspartiernes side hører, at vi ikke kan dit, og vi ikke kan dat af hensyn til visse konventioner.
Man misbruger konventionerne på det groveste, og derfor synes jeg, hr. Bjørn Elmquist skulle stille sig herop og svare på dette helt åbenlyse spørgsmål.
Når det så handler om de tal, der jongleres med, kan jeg da godt forstå, at der også kommer forvirring hos De Radikale.
Lad mig bare lige for en ordens skyld nævne, at Dansk Folkeparti har forsøgt at finde de rigtige tal frem for asylansøgninger og tildelt asyl i 1996.
Vi har først fået at vide af Udlændingestyrelsen, at der er indgivet et antal asylansøgninger på 5.893.
Med en anerkendelsesprocent på 69, som også er oplyst af Udlændingestyrelsen, vil det give ca. 4.000.
Nu skriver indenrigsministeren så til Retsudvalget og i en pressemeddelelse, at det rigtige tal er 5.709 plus i øvrigt 3.000, som så falder uden for begrebet flygtninge.
Det tror da pokker, at det giver anledning til forvirring, når man på den måde giver forskellige tal hele tiden.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-12-18:
Jeg synes heller ikke, at man bare kan slynge ud, som det er blevet gjort hele formiddagen og nu også her fra Det Radikale Venstres side, at hvis man afskaffer de facto-begrebet, overtræder man konventionerne.
Hvad er det for noget vås?
Hr. Bjørn Elmquist skal lade være med at blive ved med at komme med en eller anden paragraf i udlændingeloven.
Vi forlanger et klart svar på de påstande, der nu er kommet.
Da den nye indenrigsminister tiltrådte, var det ud fra en begrundelse om, at nu skulle der ske noget på udlændingeområdet, og den nye indenrigsminister, den forhenværende borgmester i Århus hr. Thorkild Simonsen, kom frem med, at nu skulle vi se på, om det ikke var muligt at afskaffe de facto-begrebet.
Det var faktisk indenrigsministeren, der kom med den udtalelse.
Fint nok, tænkte vi i Dansk Folkeparti, lad os endelig få gjort noget ved det begreb.
Men så kom ministeren på kant med Det Radikale Venstre, og så kom han på kant med den fløj i Socialdemokratiet, som er meget slappe på dette område, og det er det, der er begrundelsen.
Det har intet med konventioner at gøre, intet.
Det er udelukkende, fordi en stor del af Socialdemokratiet og hele Det Radikale Venstre ikke vil være med til at stramme op.
Sig dog sandheden, som den er, i stedet for al den udenomssnak.
Så kom vi da et lille stykke nærmere sandheden, for hr. Elmquist, ordfører for Det Radikale Venstre, sagde jo netop, at det intet har at gøre med konventioner, men det har noget
at gøre med radikal politik
Det var sådan, jeg helt klart opfattede det svar, og sådan, det må forstås, og så kan hele den radikale folketingsgruppe plus et par medløbere selvfølgelig sidde dernede og ryste på hovedet.
Jeg vil gerne høre sandheden herfra.
Så vil jeg godt spørge hr. Bjørn Elmquist, som trækker
så meget på konventioner - nu var det ikke lige konventionen af 1951, det var nogle andre konventioner: Hvordan forholdt det sig med Danmarks forpligtelser før den nye udlændingelov af 1983 med ændringer siden hen
Var det ikke sådan, at vi var i fuldstændig takt med de konventioner, som nok de fleste mener, at vi skal overholde og er forpligtet af?
Var der nogen problemer på det tidspunkt?
Det her drejer sig alene om dansk lovgivning, hvor Det Radikale Venstre også på dette meget skæbnesvangre område har haft alt, alt for stor indflydelse gennem ganske mange år.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-12-18:
Jeg vil sige tak til hr. Thulesen Dahl, fordi han giver mig lejlighed til at fuldende mit svar til hr. Thor Pedersen, for det er rigtigt, at jeg ikke fik svaret på det med konventionerne.
Det, jeg sagde i mit indlæg i formiddags, og det kan jeg stå inde for, var ikke, at det var en overtrædelse af flygtningekonventionen, for der står intet i den, som forpligter os til at udvide begrebet til det, vi kalder de facto.
Men, hør nu vel efter, der er andre konventioner, og der er en sædvaneretlig fortolkning.
Det var det, jeg sagde i mit indlæg.
Jeg brugte ordet sædvaneret, det tør jeg vædde på, og jeg vil gerne se, om der er nogen, der vil bestride, at jeg sagde det.
Der er nemlig en lang række konventioner, der indeholder forbud mod f.eks. tortur, og derfor vil der ligge en overtrædelse af en forpligtelse, vi har internationalt, hvis vi sender folk tilbage til områder, hvor de risikerer tortur.
Vi kan komme med masser af henvisninger, ikke til flygtningekonventionen, men til andre konventioner og til det, som jeg kalder sædvaneretlig fortolkning.
Vi kan se, at vores nabolande og andre lande i den vestlige verden fortolker på samme måde som vi.
Det er ikke alle, der giver tidsubegrænset opholdstilladelse på de samme vilkår, som vi gør, men der er en forskel på tidsubegrænset ophold og så ophold.
Lad mig sige til fru Pia Kjærsgaard, at ud over, hvad vi måtte være forpligtet til, vil vi fra radikal side til hver en tid stå fast på en moralsk forpligtelse og en politisk vilje til at afvise alle de sorte kræfter, som vil sende folk tilbage til forfølgelse, til fornedrelse, og hvad det ellers kan være, ingen tvivl om den sag.
Havde der ikke været antydningen af en international forpligtelse, ville vi alligevel arbejde for det i vores eget land, ellers kan vi ikke stå til ansvar, synes vi.
Og så til fru Pia Christmas-Møller: Jeg har ikke refereret fra lukkede møder.
Jeg reagerede på en udlægning
fra fru Pia Christmas-Møllers side af tonen i forhandlingerne, og om der havde været reelle forhandlinger, og her sagde jeg, at jeg ikke kunne genkende den udlægning, for jeg havde ikke fornemmet en reel vilje til den konstruktive bevægelighed, der skal til, for at man kan finde hinanden.