Peter Skaarup (DF), 2001-10-25:
Det har været rimelig muntert at følge, at partier, som alle sammen næsten, ja, altså lige med undtagelse af Socialdemokratiet, siger: Ja, men det er også rigtigt, at Taiwans præsident skal have visum. Men næsten alle partier - undtagen Kristeligt Folkeparti og Enhedslisten - vil altså alligevel afvise det her forslag med forskellige begrundelser.
Nogle har nogle meget mærkelige begrundelser, såsom at det skulle være grundlovsstridigt, og at det slet ikke kan vedtages i Folketinget.
Og der er bare at sige til det, at så havde Folketingets Præsidium jo afvist et sådant forslag.
Spørgsmålet er, om det ikke bare er, fordi man har dårlig samvittighed over, at man ikke tør stå ved de holdninger, man har.
Det burde man dog kunne her i Folketingssalen.
Det skulle være landets fornemste talerstol.
Så burde man også kunne stå ved de holdninger, man nu engang har.
Alt andet vil være forkert.
Når det så er sagt, at det på den måde har været en munter debat, så har det på den anden side også været en meget alvorlig debat, mener jeg, fordi det er meget alvorligt, at et lille land som Danmark, som måske engang kan komme i en situation, hvor vi har brug for andre demokratiske landes hjælp, ikke er villig til at hjælpe et demokratisk land, som ligger tæt op ad en stor diktaturstat, som undertrykker dette lands muligheder for at agere frit diplomatisk og på forskellig anden vis inden for verdenssamfundet.
Der burde det være sådan, at Danmark om nogen som et lille land, der også har brug for hjælp, stillede sig på et andet lille lands side og hjalp et sådant land, i stedet for at man skal lade sig undertrykke af store EU i Bruxelles, der
altså har en eller anden spidsfindig grund til ikke at ville acceptere at give visum til Taiwans præsident.
Må jeg ikke bare lige minde om - og det er der også andre ordførere der har været inde på - at USA også har en etkinapolitik, som man siger EU har, men USA kan godt give visum til Taiwans præsident, både den tidligere og den nuværende.
Hvor er vi så henne?
Hvor er problemet i at give visum til Taiwans præsident i Danmark?
Jeg fatter simpelt hen ikke, at der skulle være noget problem i det.
Så synes jeg, det lykkedes hr. Jens Hald Madsen fra Venstre at bevæge sig ud på det meget dybe vand.
Der findes en liberal organisation, som netop har vedtaget, at man i EU-regi skal arbejde for - og det gælder både EU-medlemslande og det gælder også kandidatlande - at afvise den fællesforståelse inden for EU-landene, som siger, at man ikke kan give visum til demokratisk valgte taiwanesiske ministre, altså det gælder de fire-fem ministre, vi taler om her.
Mit spørgsmål er, om Venstre så, når Venstre kommer i regering - hvad jeg da også håber lykkes efter det kommende folketingsvalg; det skal ikke være nogen hemmelighed - gået på klingen i den situation vil arbejde for, at der kan blive visum til Taiwans præsident. Nej, der siger hr. Jens Hans Madsen, og jeg citerer: »Vi skal selvfølgelig arbejde på at forbedre forholdet til Taiwan.«
Men undskyld, er den holdning, Venstre har indtaget i Folketingssalen i dag, at man afviser at give visum til Taiwans præsident, at forbedre forholdet til Taiwan?
Nej, det kan man ikke sige det er.
Derfor skal mit håb være for en borgerlig regering - vi skal i hvert fald nok gøre, hvad der står i vores magt for at presse på i Dansk Folkeparti, og vi får da måske nok lidt indflydelse på en sådan regerings politik - og vi skal opfordre en sådan regering til meget kontant i EU-regi at arbejde for at fjerne alle forhindringer for, at vi kan give visum til en præsident fra Taiwan.
Alle forhindringer skal simpelt hen fjernes.
Det skal være sådan, at man som minister i et demokratisk land, der har en præsident og nogle forskellige ministre, selvfølgelig kan komme til Danmark.
Det burde sige sig selv.
Så er jeg også meget forundret, må jeg sige, for Det Konservative Folkeparti har via dets partileder, hr. Bendt Bendtsen, jo nærmest gjort det til en mærkesag her i foråret
- jeg kan huske mange artikler i forskellige aviser, tv-udsendelser osv. - at gå frem og sige, det var meget vigtigt, at vi støttede det her demokratiske land, og selvfølgelig skulle der gives visum til Taiwans præsident. Alligevel kan vi opleve her i dag, at et forslag om netop det bliver betragtet som nærmest grundlovsstridigt, og man vil ikke stemme for det, hvis forslaget kommer til afstemning.
Det virker altså meget dobbeltmoralsk.
Undskyld mig, det virker meget dobbeltmoralsk.
Jeg havde godt nok forventet, at De Konservative ville holde ved den holdning, de hidtil har haft i sagen. Så siger fru Susanne Clemensen fra CD, at det er godt nok et svært spørgsmål, der ligger i det her forslag.
Ja, det er meget svært, det kan jeg godt se.
Det er meget svært at tage stilling til, om man skal give visum til et demokratisk lands præsident her i Danmark.
Tænk på, hvad vi giver af visum til mennesker i Danmark: asyl, tålt ophold, ja, der findes jo snart ikke den person, vi ikke kan acceptere i Danmark.
Jo, der er altså åbenbart i hele verden lige fire-fem ministre fra Taiwan, som ikke kan få visum til Danmark.
Ja, der er måske også nogle kriminelle rundt omkring, som vi trods alt ikke giver visum, men stort set de eneste personer i hele verden, vi ikke giver visum, er fire ministre fra Taiwan.
Hvorfor ikke stille sig solidarisk med USA, der har en anderledes fornuftig politik på det her område?
Så har jeg afslutningsvis nogle spørgsmål til regeringen, og jeg går da ud fra, at udenrigsministeren godt vil svare på dem, for det må også gøre indtryk på udenrigsministeren, at vi har en for Danmark så kedelig situation, at vi ikke kan give visum til Taiwans præsident.
Jeg bemærkede jo, at fru Inger Marie Bruun-Vierø fra Det Radikale Venstre, et af regeringspartierne, sagde, at løsningen var, at vi i EU-regi fra Danmarks side arbejdede på at ændre reglerne, så vi kunne give visum til Taiwans præsident.
Derfor vil jeg godt bede udenrigsministeren svare på regeringens vegne, om det er sådan, at regeringen i EU-regi har forsøgt at få opblødt de her regler, som regeringen siger er EU-regler.
Vi er nok nogle, der kunne være i tvivl om, hvorvidt det måske ikke er en skrap dansk fortolkning, der i virkeligheden er problemet, for EU har mig bekendt ikke vedtaget, at der er nogle bestemte ministre, som ikke kan få visum, men at det er en skrap dansk fortolkning, der er problemet.
Men hvis det nu er EU, der er problemet, som regeringen siger, hvad har regeringen så gjort - eller regeringspartneren, for Det Radikale Venstre har jo sagt, at det er det, der skal arbejdes for - hvad har regeringen arbejdet for i EU-regi med henblik på at sikre, at der kan gives visum til en præsident fra Taiwan og andre ministre?
Hvis regeringen ikke har gjort noget, hvad noget måske kunne tyde på at den ikke har, det ved jeg ikke, men det kan vi jo få frem på bordet nu, vil regeringen så nu på baggrund af udtalelserne fra Det Radikale Venstres ordfører her i dag som regeringsparti arbejde for, at reglerne bliver ændret, opblødt, sådan at der kan gives visum fremover til Taiwans præsident? Jeg vil også godt spørge udenrigsministeren: Hvorfor behandler Danmark det her spørgsmål anderledes end USA?
Vi har den samme politik, en etkinapolitik.
Det er vi nogle der er modstandere af; vi synes sagtens, man kunne være positive
over for at varetage nogle gode diplomatiske forbindelser til Taiwan
Men når det nu er sådan, EU har besluttet,
hvorfor stiller Danmark sig så anderledes end USA, der altså giver visum til Taiwans præsidenter, begge de seneste to præsidenter og så den nuværende? Jeg vil til slut gerne stillet et spørgsmål til udenrigsministeren.
Vi har en situation her i verden, hvor vi oplever terrortrusler, der på forskellig vis gør livet besværligt og også til tider deprimerende for mange mennesker, fordi der er nogle trusler rundtomkring i verden, som vi desværre har blevet udsat for her efter 11. september.
For der kunne jo også godt være personer på Taiwan eller pengeoverførsler fra Taiwan til terrorbevægelser.
Vi ved det ikke, men det kunne jo være relevant, at man også dér gjorde en indsats fra verdenssamfundets side for at sikre, at der ikke er grobund for terror på Taiwan.
Men hvad gør man egentlig, når man kører en etkinapolitik, og når man ved, at Kommunistkina, det store Kina, ikke reelt varetager justits på Taiwan?
Hvad gør man så over for Taiwan?
Jeg tror, at enhver, der har hørt denne her debat, kan forvisse sig om, at De Konservative har et problem, hvis de stemmer nej til det her forslag, for man har kørt en meget stor kampagne i foråret på, at Taiwans præsident netop skulle have visum.
Derfor er der et problem, hvis De Konservative ikke vil støtte det her forslag.
Vi har så spurgt De Konservative: Hvis nu man ikke vil støtte forslaget i den her formulering - det samme har hr. Keld Albrechtsen spurgt om - jamen hvad skal der så til?
Er det sådan, at vi kan indlede nogle forhandlinger mellem de partier, som åbenlyst gerne vil give det her visum, og som kan sikre, at manden får visum? Det skal være mit spørgsmål til hr. Per Stig Møller, for det er jo meget ofte sådan, at der fremsættes forslag her i Folketinget, som kræver et ændringsforslag eller en lille ændret formulering for at kunne skabe flertal.
Så er De Konservative parate til at sikre, hvis vi ændrer en lille formulering i forslaget, at manden får visum?