runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2003-03-12:
Når miljøministeren ikke svarede på mit spørgsmål om, hvorvidt det var rigtigt, at der var sket et fald i de danske udledninger af klimagasser frem til 2002, men at der efter regeringsskiftet var sket en dramatisk stigning, og at den stigning ville fortsætte frem til 2008-12, så er det selvfølgelig, fordi det er rigtigt.
Det vil sige, at i stedet for, at vi reducerer i Danmark, så knækker kurven, og nu øger
vi, og samtidig svækker vi en række af de instrumenter, der tidligere har vist sig virksomme. Så er mit spørgsmål endnu en gang, og nu må miljøministeren svare på det: Hvor i den plan er der en indbydelse til det store antal partier, der hidtil har været med til at bære dansk klimapolitik, Kristeligt Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet?
Hvor er der en invitation?
Forestiller ministeren sig, at han kan gennemføre klimapolitikken baseret på et flertal alene med Dansk Folkeparti? Jeg har stillet det spørgsmål den ene gang efter den anden, og nu vil jeg gerne have et svar: Hvor er indbydelsen til os, hvor er håndsrækningen til os, anerkendelsen af vores synspunkter, noget, vi kan snakke om?
Vil ministeren i virkeligheden føre en politik, en blokpolitik, en snæver politik på det her helt afgørende punkt, hvor der er et sigte, der rækker årtier frem, alene baseret på stemmer fra Dansk Folkeparti?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-03-12:
Man kan se, at allerede nu er vi jo nødt til at begynde at forberede os på et økonomisk program, der kunne hedde 2020.
I Det Radikale Venstre er vi selvfølgelig utrolig glade for, at regeringen har holdt fast i de målsætninger, der er for 2010, men nu skriver vi allerede 2003, og som ansvarlig regering har man selvfølgelig også et ansvar, der rækker ud over 2010.
Der kommer vi til at stå med nogle problemer, for selv om vi har løst nogle af vores konkrete økonomiske problemer, så har vi til gengæld ikke løst det problem, vi har med den økologiske gæld.
Hvis man gennemfører regeringens klimapolitik, så vil vi i 2012 stadig være et af de lande, der har det højeste CO2-udslip pr. indbygger, og det betyder altså, at vi kommer til at stå med et kæmpe økonomisk problem i 2012, hvor kvoterne sandsynligvis også er blevet meget dyrere.
Hvad agter regeringen at gøre ved det problem, og hvad agter regeringen helt konkret at gøre ved vores sandsynlige betalingsbalanceproblemer?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-03-12:
Hr. Svend Auken bad mig om, at jeg ville acceptere, at nu taler vi om varm luft.
Ja, men jeg vil kun sige, at det bliver en diskussion, som oppositionen får lov til at have helt for sig selv.
Det største ønske, jeg vil sende ud i dag, er: Gid den danske befolkning heller ikke vil bide på det.
Det har intet på sig, det er noget, som nogle danske politikere selv har fundet på, fordi de synes, det er vigtigt, at de på den måde bedre kan bringe det lidt i miskredit.
Så det vil jeg bare sige, det håber jeg virkelig ikke.
Til fru Anne Grete Holmsgaard: Man kan sagtens forestille sig, at den danske stat vil købe kvoter.
Det er faktisk det, jeg har sagt her.
Til hr. Keld Albrechtsen: Hvis man skal forstå det, hr. Keld Albrechtsen siger, skal man forestille sig, at der spilles en fodboldkamp, hvor hr. Keld Albrechtsen er på det ene hold, og det eneste, hr. Keld Albrechtsen ikke kan acceptere, er, at hr. Keld Albrechtsen ikke lige kan afbryde kampen og så lave spillereglerne om og så fortsætte, fordi det passer ham bedre.
Det er det, han gør lige nu.
Jo, det vil man. Sagen er den, at hr. Keld Albrechtsen går ud fra et tal i dag.
Læg mærke til det lille trick, hr. Keld Albrechtsen laver i sin tale, det er sådan set meget snedigt, og han skal vel roses for det på et eller andet tidspunkt, bare ikke i dag.
Han laver det lille trick, at han siger: Nu skal vi forestille os, at denne her aftale nok gælder med udgangspunkt i 1990, men vi tager vores udgangspunkt i, hvordan det ser ud i 2003.
Jeg vil ikke bruge det helt præcise udtryk om sådan noget; jeg kunne føle mig fristet, men jeg synes ikke, det er rimeligt, når vi står i Folketingssalen.
Men det holder ikke.
Det, der er sandheden - og det er jeg sikker på at den tidligere miljø- og energiminister kan bekræfte, for ellers har man jo lavet en forkert aftale i Koyoto - er, at når man tager udgangspunkt i 1990, og man sørger for at overholde alle de regler, der er blevet aftalt, bl.a. også det, vi lige har snakket om, så vil den reduktion på 5 pct. være der i forhold til 1990.
Man skal bare lade være med pludselig at begynde at tale om 2003 og ændre spilleregler undervejs.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-12:
Ministeren siger nu, at hvis det er sådan, at Danmark ikke køber den varme luft i Rusland, er der bare nogle andre, der køber den.
Men det, jeg spurgte, om ministeren ville forholde sig til, var rent faktisk: Hvis vi i Danmark køber varm luft og lader vores eget energiforbrug stige, så sker der heller ingen reduktion i Rusland, det gør der heller ikke, selv om der er nogle andre, der køber den varme luft. Det eneste resultat
er, at det samlede energiforbrug stiger og ikke falder, selv om ministeren sagde, at der var aftalt en 5 pct.s reduktion.
Men den kommer jo ikke, for hvis Danmark ikke foretager nogen reduktion, og Rusland heller ikke foretager nogen reduktion, og der så kommer et tredje land og køber den russiske varme luft, hvis Danmark ikke gør det, så er der ingen, der foretager en reduktion.
Det er da det, der er kendsgerningen, og derfor er ministeren nu i færd med at smadre Koyotoaftalen nøjagtig på samme måde, som USA er det.
Det vil sige, at Koyotoaftalen nu ligger i ruiner, for de 5 pct., der var aftalt, bliver til 0 pct., det må ministeren da kunne se; ja, de bliver til minus, altså de bliver til energivækst, hvor det skulle have været et fald.
Men nu håber jeg, ministeren vil forholde sig seriøst til det, for det er jo selve grundproblemet i denne her debat, at man overhovedet ikke tager ånden i Kyotoaftalen alvorligt, at den målsætning, der var om et fald i energiforbruget, er blevet til en vækst i energiforbruget overalt, i Rusland, i Danmark, i USA og alle mulige andre steder.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-12:
Miljøministeren sagde, at regeringen ikke vil afvise at købe kvoter i udlandet.
Men den måde, miljøministeren formulerede sig på, var så tilstrækkelig upræcis, sådan som jeg hørte det, at det var uklart, hvad det egentlig var, regeringen ikke ville afvise.
Vil regeringen ikke afvise at få benefice af, altså godskrevet, kvotegevinsterne i forbindelse med Joint Implementation og CDM, eller er der tale om, at regeringen også vil gå ud og købe rene emissionskvoter?
Har regeringen tænkt sig at købe rene emissionskvoter - det synes jeg er vigtigt at få et svar på - ja eller nej?
Ulrik Kragh (V), 2003-03-12:
Jeg vil godt dvæle endnu en gang ved den her regning, der ikke er nogen, der får.
Ifølge hr. Martin Lidegaards plan skulle halvdelen betales af kraftværkerne.
Jo, men de 2,25 mia. kr., det ville koste, vil gå ud over kraftværkerne, som ejes af elforbrugerne, så det er altså elforbrugerne, der kommer til at betale.
Så er der forholdet omkring salget af elselskaber.
Hr. Martin Lidegaard har fremsat et forslag sammen med nogle andre partier her i Folketinget, hvor man vil konfiskere 95 pct. af provenuet ved salg.
Jeg kan godt forstå, at hr. Martin Lidegaard med hensyn til valgkreds er flyttet ud af København, for der er 350.000 elforbrugere i København, som kommer til at betale regningen.
Det er jo virkeligheden.
Regningen forsvinder ikke ved, at man laver hokuspokus på måder, så elforbrugerne har svært ved at gennemskue det.
Svend Auken (S), 2003-03-12:
Jeg tror, at når man bliver ældre, så føler man sig undertiden lidt overset.
Jeg må sige tak til disse ihærdige unge mennesker fra regeringspartierne og hr. Dalgaard og fru
Aase D. Madsen
Jeg vil gerne kvittere for de mange spørgsmål.
Er jeg modstander af, at vi gør noget i Østlandene?
Naturligvis ikke.
Jeg mener: En af de ting, jeg var med til, som jeg er mest stolt af, er netop vores Øststøtteindsats, og det, jeg er mest ked af, som er en af de største skuffelser i mit liv, er, at det nuværende flertal uden at sige et ord til vælgerne om det efterfølgende skar 75-80 pct. af den Øststøtte.
Desværre også med hr. Dalgaards stemme.
Jeg synes, at hr. Dalgaard havde nogle sympatiske holdninger, men det var desværre også med hans stemme.
Fru Aase D. Madsen har fuldstændig ret med hensyn til hovedstæderne, men ikke ret med hensyn til, hvad vi fik at vide.
Det var i hvert fald mit indtryk, at selv fru Aase D. Madsen blev helt stolt af kongeriget, når hun hørte alle de rosende ting, der blev sagt om den hidtidige danske politik.
Så har hr. Ulrik Kragh misforstået, hvad jeg sagde.
Jeg sagde, at vindkraft og vandkraft er et utrolig godt sammenfald.
Man kunne jo føje til, at kraft-varme også kan være godt.
Så giver det selvfølgelig god mening at sende det overskud til Norge og Sverige, som så til gengæld kan beskytte deres egne reservoirer og om sommeren sælge strøm til os.
Men det, der ikke er så smart, er, hvis vi fører en politik baseret på gamle kulfyrede kraftværker og sender strømmen derop, i stedet for at de lande tvinges til at lave de besparelser og omlægninger hos sig selv, som er nødvendige.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-03-12:
Nu lykkedes det ikke for De Radikale ligesom at få solgt de her elværker til Dansk Folkeparti med det samme.
Så var det, jeg godt ville have et konkret svar fra den radikale ordfører: Hvem skal så undvære, skal vi have
længere ventelister på hospitalerne, eller hvad er det, man prioriterer her?
Så spurgte jeg også endnu en gang til CO2-udledningen.
Hvor stor var den totalt set?
Hvad har det kostet?
Vil det sige, at jeg faktisk bare får bekræftet det, der er mine bange anelser, nemlig at man bare har sagt ja til et beløb, man overhovedet ikke aner hvor stort egentlig er? Kan hr. Martin Lidegaard bekræfte, at det er fuldstændig korrekt, at man ikke ved, hvor meget det har kostet?
Det kan der svares ganske enkelt ja eller nej til.
Helga Moos (V), 2003-03-12:
Nu kan jeg jo godt lide Den Radikale snusfornuft.
Vi skal da ikke til at skrotte nye ikkebetalte anlæg, for vores energisektor er jo faktisk ret ny med hele kraft-varme-udbygningen.
Det var jo noget, der foregik i 1990'erne.
Vi har nye decentrale værker, vi har nye møller, og så har vi nogle centrale værker, men de sikrer altså hele stivheden i nettet.
Vi kan ikke få det til at fungere, før vi får omstillet vores elsystem, og jeg håber, at Det Radikale Venstre vil være med til her hen over sommeren at sikre, at vi får en model, så vi kan komme til at få det til at fungere. Så vil jeg gerne spørge til teknologiudviklingen: Sig mig engang, mener hr. Martin Lidegaard, at teknologiudvikling kun kan foregå i Danmark, at den ikke kan foregå i Østeuropa?
Hvis det er sådan, at det er dansk teknologi, der bliver sat op i Østeuropa, kan virksomhederne så ikke lave teknologiudvikling her?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-03-12:
Man bliver nøjsom her i livet.
Man skal blive glad for de svar, man får.
For det er jo ikke altid, at man får et svar på de spørgsmål, man stiller.
Men det var jo i øvrigt så kun et næstensvar.
Hr. Jørn Dohrmann har jo nævnt det der »klart størstedelen«.
Grunden til, at jeg stillede spørgsmålet så specifikt med 70, 80 eller 90 pct., var jo, fordi jeg deltog i den der konference derovre, og jeg hørte fru Anne Grete Holmsgaard stille miljøministeren samme spørgsmål tre, fire gange.
Og jeg mener, at miljøministeren svarede klart og tydeligt på spørgsmålet.
Men fru Anne Grete Holmsgaard veg noget udenom, for det var jo hverken 70, 80 eller 90 pct.
Hvor meget har fru Anne Grete Holmsgaard tænkt sig, det skulle koste? Og så et sidste spørgsmål, hvis det kan nås: Hvordan kan man egentlig tale om klart størstedelen, når man ikke kender udgangspunktet, når man altså ikke har lavet beregninger over, hvor meget der er reduceret, hvor meget det koster?
Fru Anne Grete Holmsgaard deltog jo i det samråd, hvor jeg stillede det spørgsmål og fik klar besked om, at de tal ikke fandtes, selv om hr. Svend Auken hævder, at det gør de.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-03-12:
Fru Anne Grete Holmsgaard siger, at vi skal reducere herhjemme.
Og det siger hun, at det skal vi gøre med klart hovedparten.
Så vil jeg gerne helt klart have at vide: Hvad er klart hovedparten?
Snakker vi her om 55 pct., eller snakker vi om 95 pct.?
Det er jo en væsentlig forskel.
Lad os nu sige, at vi kommer op og får en regning på omkring 5 mia. kr.
Hvem skal så betale?
Hvem skal undvære?
Eller er det skatteborgerne, der skal til lommerne og betale endnu mere?
Hvor skal pengene komme fra?
De kommer jo ikke bare ud af den blå luft.
Det kunne jeg godt tænke mig ligesom at få præciseret helt nøjagtigt.
Man kan jo ikke bare bruge en masse penge til at reducere C02'en herhjemme og så tro, at det er gratis.
Den holder ikke i Danmark i dag.
Så derfor må vi spørge: Hvad er klart hovedparten af CO2-nedbringelsen?
Hvor skal det foregå henne, og hvad koster det?
Ulrik Kragh (V), 2003-03-12:
Jeg vil gerne sige tak til fru Anne Grete Holmsgaard for hendes ordførerindlæg.
Og jeg vil især gerne kvittere for, at der bliver sagt, at Danmark er helt fremme teknologisk med hensyn - det er så mig, der viderefører - til vind, effektivitet i kulkraft, udnyttelse af kraftvarme og eventuelt også røggasrensning.
Der er mulighed for, at vi via teknologioverførsel kan få godskrevet gevinsten med CO2-gevinsten ved teknologioverførsel.
Når den mulighed er der, hvorfor skal de danske skatteydere eller de danske elforbrugere så pålægges en omkostning på 4,5 mia. i stedet for på 1,5 mia., når miljøgevinsten er den samme, og når vi har mulighed for at kunne hjælpe de lande til, at de ikke bare får en miljøgevinst på CO2, men også på deres nærmiljø, ved at vi får røggasrensning og bedre effektivitet i deres elproduktion?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-12:
Jeg sagde, at det, at man fik forhandlet en aftale igennem, gjorde det muligt overhovedet at tro på, at vi kan få kontrol med den menneskeskabte del af drivhuseffekten.
Det var dét, jeg sagde.
Hr. Dohrmann kan godt få mit papir bagefter.
Så spurgte hr. Dohrmann også: Støtter SF det, der er blevet sagt af Socialdemokratiet?
Nu er der jo blevet sagt
ret meget af Socialdemokratiet, så det er lidt svært at svare på det hele.
Men jeg kunne forstå, at det var den del, der handlede om, at Danmark ikke kan klare dette problem alene.
Jeg mener, det er rimelig evident, at Danmark selvfølgelig ikke kan klare drivhusproblemet alene, men det, der er fuldstændig afgørende, hvis det her skal føre til succes i det lange løb, er, at Danmark som et af de lande, der har det største udslip af drivhusgasser pr. indbygger, viser, at det reduceres reelt herhjemme.
Det vil aldrig lykkes at få ulandene, heller ikke de store ulande, med, hvis Danmark og andre storudslippere ikke viser vilje og evne til reelt at skære deres eget udslip af drivhusgasser ned. Hr. Eyvind Vesselbo spurgte: Hvor stor en del af sænkningen af drivhusudslippet skal så foregå ved hjemlige tiltag efter SF's mening?
Klart hovedparten - klart hovedparten.
Det har vi sagt hele tiden, det er der overhovedet ikke noget nyt i.
De eneste, der ikke har villet sige noget om det her, er faktisk regeringen.
Jeg prøvede i mandags gennem tre spørgsmål i rap ovre i Børsens sal at få miljøministeren til at sige, hvad regeringen går efter.
Men det ville miljøministeren ikke svare på.
Han ville kun svare, at når andre påstod, at 80-90 pct. af reduktionerne i regeringens klimaplan skal foregå i udlandet, så var det helt hen i vejret, men hvor meget regeringen går efter, ville han ikke svare på. Jeg har svaret her.
Vi har svaret i klimadebat på klimadebat herinde, at helt klart hovedparten skal ske ved hjemlige reduktioner.
Så siger hr. Kim Andersen først, at han er glad for mit indlæg.
Det gør mig jo en anelse nervøs, men der er faktisk ikke noget nyt i, at vi også mener, man kan bruge de fleksible mekanismer på den måde, jeg sagde heroppefra.
Men det er helt klart, at vi inderligt er modstandere af at anvende handel med varm luft.
Hvorfor kunne vi så ratificere Kyotoaftalen?
Jamen det kunne vi da, fordi det er en aftale, der er vigtig, og Kyotoaftalen giver ingen pligt til, at man køber varm luft - tværtimod.
Kim Andersen (V), 2003-03-12:
Jeg var i og for sig rigtig glad for at høre fru Anne Grete Holmsgaards ordførertale, for den var jo på mange måder lidt mere nuanceret og fremkommelig end den ordførertale, vi hørte fra Socialdemokratiet
Jeg er glad for, at fru Anne Grete Holmsgaard og SF anerkender, at vi kan bruge de fleksible mekanismer i Kyotoaftalen.
Jeg er også meget glad for, at SF anerkender, at vi her har mulighed for at se et udviklingspolitisk perspektiv i vores miljø- og energipolitik ved teknologioverførsel og ved industriel udvikling herhjemme.
Men det, som jeg trods alt undrer mig en smule over, er, hvordan SF, som gav mandat til ratifikation af Kyotoaftalen i maj 2000, nu kan have den aversion, som kommer til udtryk angående kvoter og handel med kvoter.
Det er jo nødvendigt, at der er et marked, og for at der kan være et marked, skal der være en køber og en sælger.
Det er ligesom hele forudsætningen, så derfor er dette danske politikeropfundne begreb varm luft jo fuldstændig irrelevant, når man i øvrigt accepterer begrebet, som man åbenbart gjorde, da man gav mandat til ratifikationen.
Kan fru Anne Grete Holmsgaard ikke være så venlig at prøve at uddybe det en lille smule for mig, så jeg også kan forstå det?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-03-12:
Fru Anne Grete Holmsgaard koncentrerede sig meget om at sige, at også SF går ind for at bruge de fleksible mekanismer og kvoter osv., og det er jo et udmærket udgangspunkt at have.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at spørge fru Anne Grete Holmsgaard om, er: Hvor stor en procentdel af Danmarks CO2-reduktion skal foregå i Danmark?
Er det 70, 80, 90 pct., eller hvad?
Og hvor stor en udgift vil SF pålægge det danske samfund, de danske skatteydere, for at realisere planen om CO2-reduktion?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-03-12:
Fru Anne Grete Holmsgaard sagde, at nu havde vi kontrol over CO2, men hvordan kan man have kontrol over noget, når USA ikke er med og Rusland heller ikke har underskrevet endnu?
Hvordan kan man så påstå, der er kontrol over sådan nogle ting?
Det forstår jeg simpelt hen ikke, og jeg vil godt ligesom have uddybet lidt, hvorfor man føler, man har kontrol over de ting.
Så kunne jeg også godt tænke mig at vide, om SF støtter det, Socialdemokratiet sagde under forespørgslen den 16. november 2000, nemlig at Danmark ikke kan klare det problem alene; at problemet simpelt hen er for stort til, at lille Danmark kan klare det alene.
Socialdemokratiet ville have mest miljø for pengene, altså investere dem i andre lande, bl.a. Rusland og andre steder.
Er det samme strategi, SF har, eller hvordan skal det forstås?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-03-12:
Jeg synes da roligt, man kan sige, at det er tvivlsomt.
Jeg ville da godt have, hvis der var nogle partier, der kunne udstede en skriftlig garanti for, at de tal, man har oplyst i Kyotoaftalen, eller de aftaler, man formoder at ville indgå, holder
hundrede procent vand
Men det er da ren formodning, og derfor kan man også sige, at det er tvivlsomt, om de tal overhovedet holder.
Det er tvivlsomt, om man kan holde sig inden for den ramme, der er afsat til dette spørgsmål, og det synes jeg bare man skal forholde sig til.
KL. 18.45 Man kan ikke give nogen entydige priser, det er rent gætteværk, vil jeg næsten sige.
Man kan have nogle skøn, men ellers må det siges, at det er et tvivlsomt foretagende.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-12:
Men jeg må bare sige, at er der to, der står sammen i det her, så er det altså faktisk hr. Svend Auken og jeg.
Nej, det er ikke synd for mig.
Jamen miljøgevinsten er jo ikke den samme.
Det er jo lige præcis det, der er pointen.
Dynamikken i kvotehandel, hvis man bruger varm luft, er at sige: Sæt gang i eller hold gang i jeres gamle kulkraftværker, så kan I sælge det på det nordiske marked.
Det kan I tjene særdeles meget på.
Så køb nogle varmluftkvoter til 20, 30, 40, 50 kr. pr. t, der er jo ingen, der kan svare reelt på, hvad det er.
Det lægger så et par øre oven i elprisen.
Så tjener I stadig væk forrygende.
Hvor er miljøgevinsten i det?
Det er der ingen miljøgevinst i.
Formentlig er 80 mio. t i første periode et realistisk bud på det, hvis man kører denne her politik, mod de 55 mio. t, vi skulle have været ned på.
Så derfor er der ingen miljøgevinst.
Der, hvor miljøgevinsterne er, er ved at satse på de renere teknologier, både de teknologier, der ligger i vinden, biogas, sol, geotermi osv., og de gevinster, der ligger i energibesparelser, hvad enten vi taler isoleringsmaterialer, eller vi taler andre tiltag.
Det er der, teknologigevinsterne ligger.
Og så til hr. Dohrmann: Er det 55 pct., eller er det 95 pct., jeg mener, når jeg siger hovedparten?
et rigtig godt bud ville være at sige hele mankoen bortset fra de 5 mio. t ekstra, der er kommet oveni på grund af basisåret.
Lad os starte med at bruge de 5 mio. til at eksperimentere med seriøse projekter inden for CDM og Joint Implementation ...
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-03-12:
Det er da muligt, at jeg er kommet så højt op i alderen, at min hørelse har taget skade, men så vidt jeg hørte, sagde hr. Jørn Dohrmann, at det var tvivlsomt, hvorvidt klimaforandringerne skyldes CO2-udslip, og derfra fortsatte hr. Jørn Dohrmann så sin ordførertale.
Det mener jeg faktisk er at så tvivl om, om der overhovedet er et problem her.
Ja, det virker lidt underligt, at Dansk Folkepartis ordfører vil gå ind i det her arbejde, når der, ud fra Dansk Folkepartis synspunkt, overhovedet ikke er noget problem i det, men det får så være. Så bliver der snakket lidt om det med at reducere, og at Danmark skal reducere meget, og Sverige skal næsten ingenting reducere.
Vil det sige, at Dansk Folkeparti rent faktisk vil til at genforhandle Kyotoaftalen, for så vidt jeg har forstået, er det noget, som ligger i aftalen, hvor meget hvert enkelt land skal reducere. Og for det tredje: Hvor meget er miljøet egentlig værd?
Alt gøres op i penge.
Hvor meget er miljøet værd?
Erik Mortensen (S), 2003-03-12:
Der var jo ikke alverdens substans i Dansk Folkepartis ordførers tale her, men det giver anledning til at spørge helt konkret: Mener ordføreren for Dansk Folkeparti, at vi overhovedet skal foretage os noget som helst i Danmark, eller at problemet efter Dansk Folkepartis mening overhovedet ikke eksisterer, og i det omfang, det eksisterer, så skal det løses andre steder i verden?
Det må sådan set være et meget relevant spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører. Så nævnte ordføreren også, at vi skal udnytte de nye teknologier.
Så må det også være oplagt at spørge, om Dansk Folkeparti er indstillet på sammen med andre progressive partier her i Folketinget at bevilge penge til videre udvikling og forskning inden for området, sådan at vi kommer tilbage på sporet rent økonomisk i forhold til den finanslov, vi nu kører efter, og hvor der jo er en dramatisk reduktion netop på det område.
Det må jo stadig væk være en forudsætning, at hvis vi skal have fremgang på området, så kræver det også, at det offentlige er med til at skubbe på, og det vil sige, at de bevillinger, som vi ser i øjeblikket, er utilstrækkelige.
Men jeg forstår på ordføreren her fra Dansk Folkeparti, at man altså er indstillet på at øge bevillingerne til videreudvikling og forskning på området, og det er jeg da glad for.