runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2004-03-16:
Hr. Per Dalgaard har vist et problem med hukommelsen.
Men hvad er det egentlig for nogle overvejelser, hr. Per
Dalgaard har, når hr. Per Dalgaard siger, at der ikke er så mange af gerningsmændene, der deltager i et konfliktråd?
Skyldes det ikke, at det i virkeligheden er en ekstra straf for gerningsmændene, at de pludselig konfronteres med ofrene?
Har hr. Per Dalgaard overvejet Dansk Folkepartis retspolitik grundigt, når partiet går ind for længere straffe, og at man ved tre gange kriminalitet skal sidde livsvarigt?
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Jeg kan bare nævne, at hvis man nu havde taget konfliktråd, som jeg stadig væk overvejende mener er positivt, jeg synes, der er flere positive erfaringer end det modsatte, så ville det have kostet 25 betjente.
Hvis jeg skal vælge mellem de to ting, så vælger jeg de 25 betjente.
Men jeg ser gerne, at vi i en situation om 3 år, når vi laver et nyt politiforlig, har mulighed for både at have de 25 betjente og også at få konfliktråd, men jeg håber, at Socialdemokratiet og De Radikale på det tidspunkt vil være med til at deltage i forhandlingerne og nå et resultat.
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Nu har vi jo hørt fra justitsministeren, at det er op til Dansk Folkeparti, om vi i hvert fald på denne side af et valg skal have indført konfliktråd eller ej.
Det, vi spørger til, er ikke, hvad vi kan gøre for gerningsmanden - dér kan fængselspræster for nogle gerningsmænd, der har behov for dét, sikkert være fint - det, vi spørger om, er set fra offerets synspunkt.
En række ofre siger, at for dem har det været utrolig vigtigt at være i konfliktråd, det har betydet meget for dem og for deres mulighed for at komme videre i livet, at de har fået den konfrontation med gerningsmanden, har fået fortalt, hvad det betød for dem at blive udsat for vold eller indbrud eller hærværk, og de har kunnet få nogle forklaringer på, hvorfor det var dem, det gik ud over, og måske nogle aftaler om, hvordan man skal omgås fremover.
Vil Dansk Folkeparti ikke være med til at give de ofre, som får noget ud af det, den mulighed, som ligger i konfliktråd, over hele landet, i stedet for som i dag, hvor det kun er i tre politikredse?
Hvorfor går Dansk Folkeparti ind for, at der skal være den forskelsbehandling?
Vil man være med til at fjerne den forskelsbehandling for ofrene?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Nu skal vi heller ikke glemme, at otte ud af ti finder, at de har fået et eller andet ud af det, ja, men det er kun 25 pct. af alle de indsatte, der egentlig ønsker det, så den del af de indsatte, som ønsker og får noget ud af en sådan konfliktrådsseance, er egentlig ikke særlig stor.
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt ved, hvad jeg skal synes om den model, om det ikke er sådan en eller anden form for påtaget godhed over for offeret, at den indsatte mere eller mindre bliver presset til - selv om det er frivilligt, hvorvidt han ønsker det eller ej - at blive konfronteret med offeret. Jeg vil igen fastholde, at den model med at tale med en fængselspræst synes jeg må være meget bedre.
Jeg er ikke sikker på andet, end at en fængselspræst også vil være betydelig mere neutral i sin holdning til den indsatte, til den dømte, end måske en far eller mor til et myrdet barn f.eks., eller hvad der nu har været årsagen til, at en er indsat.
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Nu var der, som hr. Per Dalgaard sagde, 20 pct. af dem, der har deltaget i konfliktråd, som ikke følte, at de fik noget ud af det, men altså omvendt 80 pct., otte ud af ti, som var positive over for det, de havde fået ud af at deltage i konfliktråd.
Det må man vel sige er en ret pæn succesrate, at otte ud af ti synes, det har været positivt at deltage, og
at det kun er omkring 5 pct., der mener, at det har været direkte mislykket
Nu taler Dansk Folkeparti jo ofte om, at det af hensyn til ofrene er nødvendigt at hæve straffene.
Her har vi så et område, hvor en række ofre siger, at konfliktråd er noget, de virkelig er glade for, og som de føler kan hjælpe dem videre i livet.
Derfor håber jeg, at Dansk Folkeparti i denne sag vil lytte til ofrene og høre på, at her er noget, som ofrene altså er glade for, og som de mener kan hjælpe dem.
Er Dansk Folkeparti villig til at lytte til, hvad ofrene siger?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
I den netop indgåede flerårsaftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti er en permanentgørelse af konfliktrådene taget ud.
De eksisterende ordninger fortsætter en tid endnu.
Socialdemokratiet ved jo godt, at dette er finansaftalestof, hvorfor de ikke kan forvente, at Dansk Folkeparti skal stemme for et sådant forslag - og det gælder selvfølgelig også de andre forslagsstillere.
Det er således ikke så mange, der ønsker den model anvendt for dem selv, og man kan måske også konkludere, at udbyttet nok ikke helt står mål med de gode intentioner.
På den anden side kan man altid ønske sig nye tiltag
inden for alle mulige områder
Men ethvert nyt element skal jo finansieres, og det vil sige, at anvendes der flere midler til én ting, må andre opgaver nedprioriteres, og det er Dansk Folkepartis opfattelse, at en nedprioritering af den udgift, konfliktrådene vil påføre kriminalforsorgen, passer godt ind i de indsatser, der allerede i dag gennemføres.
Jeg har så yderligere ved flere lejligheder påpeget, at hvis en indsat fortryder sin kriminelle gerning, vil fængselspræsten gerne stå til rådighed og næsten i døgndrift og næsten ganske gratis, og ham kan de indsatte tale med alt det, de vil, frit og i lang tid.
Jeg er også helt sikker på, at en fængselspræst vil være mere end villig til at formidle en indsats anger videre til offeret.
Så man kunne måske arbejde hen imod, at fængselspræsten blev involveret.
Jeg er overbevist om, at det vil være en lige så god model som at etablere konfliktråd; en fængselspræst, går jeg stærkt ud fra, er til rådighed, når en indsat ønsker at snakke med ham, og det er stort set uden omkostninger for kriminalforsorgen, i hvert fald ekstraomkostninger.
Af de her nævnte årsager kan Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2004-03-16:
Nu ved jeg ikke, om jeg skal forsøge at mægle som sådan et selvbestaltet konfliktråd, men det kan jo selvfølgelig være, at hvis jeg flytter konflikten fra justitsministeren over på mig selv, så er der mæglet lidt den vej. Jeg vil godt trøste forslagsstillerne ved at sige, at det nu nok ikke er så ringe endda, det, justitsministeren og regeringen spiller ud med her: at vi kører forsøgsordningen videre.
Jeg tror, den har godt af at blive undersøgt nærmere.
Jeg tænker her på nogle af de spørgsmål, som fru Gudrun Laub har stillet, hvor fru Gudrun Laub dokumenterer de små tal.
Så jeg tror ikke, det er så ringe, at vi kører videre med konfliktråd som forsøg i de tre politikredse, for det er jo i hvert fald et ganske ærligt svar, justitsministeren giver, at det mere er et spørgsmål om ressourcer, end det er et spørgsmål om direkte at sige, at det er noget skidt med konfliktråd; det er ikke det, der er sagt, og det er heller ikke det, der er mit andragende her. Men jeg kan alligevel ikke lade være med i det mindste lige at henvise til, at politimester Dahlfelt, som er politimester i Roskilde, hvor konfliktrådet kører, har sagt til Dagbladet - nu er jeg i den situation, at jeg gerne vil dokumentere det, jeg siger, men jeg har fået revet datoen væk, men han siger det i hvert fald dagen efter, at 39 blev dræbt af bomber ovre i Rusland - om konfliktråd, at det er positivt, at det fortsætter i Ringsted, Glostrup og Roskilde, men økonomi og anstrengelser skal også stå mål med udbyttet. Videre siger Henning Dahlfelt, at det nok er for tidligt at konkludere - det kræver en større videnskabelig undersøgelse - om konfliktrådene forhindrer kriminalitet.
Så jeg tror, det er en god landing at lægge nu, at vi fortsætter med forsøgsordningen og får noget bedre dokumentation.
Når vi har fået noget bedre dokumentation, kan vi træffe en endelig beslutning, for vi skal jo ikke, som i H.C. Andersens eventyr, køre videre med noget, hvis det viser sig at være kejserens nye klæder.
Lene Espersen (KF), 2004-03-16:
Så får vi et endnu bedre beslutningsgrundlag.
Jeg må også sige, at det nok er en af de trends, som er internationale og også findes i de andre europæiske lande.
Det er den vej, man vil forsøge at gå for at se, om man kan finde nogle alternativer, som kan gøre, at vi på længere sigt både får skabt bedre vilkår for de mennesker, der har været ofre for en forbrydelse eller har været involveret i den, og selvfølgelig for de folk, der har begået forbrydelsen.
Der tror jeg faktisk at der er meget brugbart at hente.
Jeg tror, at fru Elisabeth Arnold faktisk har meget ret, når fru Elisabeth Arnold giver udtryk for, at én ting er at skælde ud, men tit tror jeg faktisk mere, det er et spørgsmål om at have en forståelse for, hvorfor en person har begået en meget alvorlig forbrydelse.
Hvad var motivet til det?
Var det bare sådan noget, der kom over personen?
Det i sig selv kan faktisk være med til at give en lettelse i forhold til offeret, at det måske mere var en uovervejet handling, end det var noget, man bevidst gjorde med vilje. Men under alle omstændigheder er der i hvert fald en mulighed for nu at følge det ved at videreføre forsøgsordningen, og som sagt danner det i hvert fald basis for, at vi får et endnu bedre beslutningsgrundlag også med henblik på de spørgsmål, som fru Gudrun Laub stiller.
Gudrun Laub (V), 2004-03-16:
Så vil jeg gerne spørge, om der bliver fulgt op på evalueringen, sådan at man også ser, om der er nogle langtidseffekter.
Lige efter afviklingen af et konfliktråd har vi jo hørt fru Elisabeth Arnold fortælle om, at nogle føler en stor lettelse ved at have fået lov til at skælde ud på gerningsmanden.
Men kan vi også regne med, at den virkning ikke har nogen uheldige bivirkninger på lidt længere sigt?
Lene Espersen (KF), 2004-03-16:
Helt overordnet set
må jeg sige, at jeg synes, det er rigtigt, at vi på det her område forsøger at modernisere vores samfund, hele tiden tænker i, om der er alternativer, der kan medvirke til, at ikke kun offeret, men også gerningsmanden kommer videre i sit liv og ikke begår den samme kriminalitet igen.
Derfor synes jeg bestemt, at det er noget, man skal være meget opmærksom på og følge meget tæt.
Jeg tror, der er meget at hente i ordningen.
Selv om det for mange mennesker umiddelbart måske lyder mærkeligt, at en person, der har været udsat for et overgreb, eller forældrene til en person, der har mistet livet, virkelig kan få noget ud af at mødes med en gerningsmand, der har begået noget meget voldsomt, så må man lytte til, at for de personer er det måske netop præcis det, der skal til, for at de kan komme videre i deres sorgbearbejdning og videre i deres liv.
Derfor synes jeg faktisk, at konfliktråd har været et godt og et spændende tilbud, som vi selvfølgelig følger på den basis, som vi har lagt op til, i de tre politikredse, hvor det allerede har kørt som forsøgsordning.
Gudrun Laub (V), 2004-03-16:
Det glæder mig, at justitsministeren ikke på det her meget beskedne grundlag vil udstrække ordningen til hele landet eller i videre omfang.
Det, der står i bemærkningerne her under afsnittet med overskriften »Evalueringen«, er, at der er gennemført mæglinger i 150 tilfælde, og så står der, at 5 pct. erklærer, at mæglingen opfattes som direkte mislykket.
Det er jo et meget, meget lille tal, så jeg vil spørge justitsministeren, om der sættes særlig fokus på, om det eventuelt har nogle direkte skadevirkninger og giver nogle traumer for de ofre, som er med i et konfliktråd, hvor det altså ender med at være mislykket, for så har vi jo et nyt systemovergreb.
Lene Espersen (KF), 2004-03-16:
Det er korrekt, at da vi forhandlede flerårsaftalen, var konfliktråd en af de varer, der var på hylderne, og som jeg sagde til hr. Morten Bødskov, var det ikke, fordi vi forhandlede på skrømt, altså at vi bare havde noget med, vi egentlig var modstandere af; vi havde faktisk gerne set, at det var blevet en landsdækkende ordning, men det var ikke muligt, da den samlede ramme skulle gøres op, at finde penge til det.
Det er den pris, man betaler, når man indgår et politisk forlig.
Man har valgt at gå i én retning og prioritere nogle områder, og hvis man så vil omprioritere på et tidspunkt og finde penge et andet sted,
jamen så finder jeg det også meget naturligt, at der er politisk opbakning til det - ellers giver forlig jo ikke meget mening.
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Jeg vil først sige, at jeg også blev dybt forundret over forligsforhandlingerne, da det gik op for mig, at regeringen ikke ud af det samlede driftsbudget på omkring 6 mia. kr. til politiet havde prioriteret at have de ca. 10 mio. kr. til konfliktråd med.
Men jeg vil gerne have præciseret: Det, ministeren siger, er, at der sådan set ikke er noget i forliget, der forhindrer, at man kunne indføre konfliktråd, men at ministeren bare politisk finder det rigtigst, at de partier, der var med i politiforliget, også skal være indstillet på at gennemføre konfliktråd.
Er det korrekt forstået, at det er ministerens holdning, at regeringen egentlig synes, konfliktråd er en god idé, men at man ikke vil gennemføre det, hvis Dansk Folkeparti er imod, at man gennemfører det?
Er det korrekt forstået?
Morten Bødskov (S), 2004-03-16:
Det er åbenbart svært at få et svar ud af Dansk Folkepartis retsordfører, men kunne Dansk Folkepartis retsordfører så ikke prøve at spørge Dansk Folkepartis næstformand om, hvad der ligger bag det udsagn i Politiken, hvor man fra hr. Peter Skaarups side siger, at man støtter forslaget?
Jeg er forvirret, og det ville være rart, hvis der fra Dansk Folkepartis side bare en gang imellem ville være overensstemmelse mellem det, man siger ud ad vinduet, og det, man foretager sig, når vi kommer frem til afgørelserne her i Folketingssalen.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Alt koster penge, og man bliver nødt til at prioritere, og den prioritering, der er lagt ind i politiforliget og i forliget om kriminalforsorgen, er det, vi er nået frem til som det bedste.
Nu fortsætter den ordning i de tre politikredse, der i dag har konfliktråd, og så må vi jo se, hvad der kommer ud af det, men jeg må indrømme, at min skepsis omkring det udbytte, man kan få ud af sådan noget, stadig væk er til stede.
Når fru Line Barfod siger, at det måske kan medføre, at den indsatte kan lære at omgås folk på en behændigere måde i forbindelse med et konfliktråd, så ved fru Line Barfod jo også godt, at der er alle mulige andre projekter inden for fængslet, som netop retter sig mod at få de indsatte til at agere lidt mere humant ude i samfundet.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Det er jo helt oplagt, at det er Dansk Folkeparti, der er proppen i systemet her, for hvis Dansk Folkeparti var lige så positivt over for konfliktråd, som regeringspartierne har udtrykt, og som alle forslagsstillerne her har udtrykt, jamen så ville der ikke være nogen problemer, så ville konfliktsrådsordningen blive landsdækkende og permanent.
H. Per Dalgaard gik fuldstændig uden om ofrene i sin beskrivelse af, hvem det her kunne gavne, og nu er der takket være fru Line Barfods korte bemærkninger også kommet fokus på ofrene.
Men der er en anden effekt af konfliktrådene, som jeg vil bede hr. Per Dalgaard overveje, og det er: Hvis det nu
viser sig i løbet af den kommende tid, hvor disse tre politikredse fortsat anvender konfliktråd, at det rent faktisk betyder en lavere tilbagefaldsfrekvens for de gerningsmænd, der bliver omfattet af et konfliktråd, vil Dansk Folkeparti så overveje positivt at gøre ordningen landsdækkende?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Som jeg sagde før, synes jeg, det er udmærket at få nogle flere data frem, og så må vi se på, hvad de data viser.
Når fru Elisabeth Arnold mener, at nu bliver der så endelig sat fokus på ofrene også, så kan man jo ikke lade være med at fremføre, at det jo egentlig er et element i kriminalitetsbekæmpelsen, som ikke har været fremherskende i lang, lang tid tilbage. Der har hele tiden været en utrolig stor opmærksomhed omkring den kriminelle, som har kunnet få sat en masse elementer til rådighed, hvorimod ofrene er blevet ladt i stikken.
Konfliktrådene, kan man sige, tager lidt fat omkring ofrene, men der må dog være andre elementer og andre muligheder for ofrene for at henvende sig og for at få noget støtte i forbindelse med de oplevelser, de har været ude for.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Hr. Per Dalgaard svarede ikke på mit spørgsmål.
Jeg spurgte, hvordan Dansk Folkeparti ville stille sig, hvis det viser sig, at konfliktrådsordningen, efter at den nu fortsætter i de tre politikredse, hjælper de pågældende gerningsmænd, sådan at de ikke falder så meget tilbage i kriminalitet, som de ellers ville have gjort. Det var det enkle spørgsmål, jeg stillede hr. Per Dalgaard.
Vil hr. Per Dalgaard forholde sig til det spørgsmål?
Morten Bødskov (S), 2004-03-16:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Helge Adam Møller i det sidste, hr. Helge Adam Møller sagde, nemlig at hvis man vil have indflydelse, må man også tage ansvar.
Det her handler selvfølgelig om prioriteringer, også i det her tilfælde, inden for rammerne af politiets område.
Men når vi så er ved prioriteringer, og hvor pengene ellers kunne have været brugt anderledes, og når vi tænker på, at der i forbindelse med konfliktråd er tale om en udgift på 9-10 mio. kr. det første år og 6-7 mio. kr. det næste par år, kunne hr. Helge Adam Møller så ikke lige svare på: Hvad er det for begrundelser, der så ligger bag det, man har valgt at lave af prioriteringer i politiforliget, hvor man eventuelt kunne have brugt pengene anderledes, nemlig at man har givet landbetjentene mulighed for at få politihunde?
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Jeg sagde klart og tydeligt, at vi havde forskellige opfattelser af konfliktråd, det er jo også fremgået meget klart.
Men jeg synes helt ærligt, at de, der måske har det største ansvar, er dem, der brænder mest for sagen.
Når de melder sig ud af forhandlingerne, får de ingen indflydelse.
Der er nogle, der siger, at vi skal melde os ud, og så tror de på mere indflydelse.
Det er ligesom i en fodboldkamp: De, der har mest indflydelse på fodboldkampen, er spillerne på banen.
Alle dem, der sidder ude på tilskuerpladserne - ligesom fru Elisabeth Arnold her i forbindelse med konfliktråd - har meget lidt indflydelse.
Så hvis man skal have indflydelse, må man tage ansvar.
Det gjorde Dansk Folkeparti.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Hr. Helge Adam Møller sagde netop nøgleordet lige for lidt siden, hvor han sagde, at der var tre partier, der indgik forlig, og at man enedes om at prioritere det på den måde, der er her.
Vi har hørt justitsministeren udtale sig meget positivt om konfliktråd, vi har også hørt andre positive tilkendegivelser om konfliktråd her fra regeringspartierne, men hvis det tredje parti i det forlig, Dansk Folkeparti, ikke har udtalt sig positivt om konfliktråd, så er det klart, at så er skylden Dansk Folkepartis.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Vi var tre partier, og vi prioriterede lidt forskelligt; sådan er det i ethvert forlig, hvad enten det er om folkeskolen eller om politiet, man giver og tager.
Og vi endte samlet med et supergodt politiforlig.
Der er enkelte ting, som De Konservative yderligere godt ville have haft med.
Jeg er også sikker på, at der er andre ting, som Dansk Folkeparti ville prioritere anderledes.
Men vi endte med et forlig, og det vedstår vi, for det er et godt forlig.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Når man står over for måske at skulle afholde en udgift på 10 mio. kr. inden for et budget på adskillige milliarder, så ved hr. Helge Adam Møller lige så godt som jeg, at så kan man finde de penge, hvis der er den fornødne politiske vilje. Vi ville meget gerne have bevaret konfliktrådene, vi havde også anvist finansieringsmuligheder.
Men det er klart, at hvis man iblandt de tilbageværende forligspartier ikke ønsker konfliktråd, så kan man altid finde en undskyldning for ikke at have det.
Sådan er forligsmageri, og det ved hr. Helge Adam Møller også godt, for han har en meget, meget lang erfaring i Folketinget.
Jeg undrer mig blot lidt over, at den regering, som hr. Helge Adam Møllers parti er medlem af, så netop i dag har pumpet 3,9 mia. kr. yderligere ud til almindeligt forbrug via skattelettelser til hele befolkningen. Så jeg synes nok, at omgangen med økonomien ikke altid er så - hvad skal man sige - påholdende, som man måske gerne vil give udtryk for.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-16:
Jeg bliver nødt til at starte med at rette en lille fejl, for hr. Morten Bødskov spurgte den tidligere ordfører, hvad det var for to partier, der havde sikret, at ofre fremover kunne få den dobbelte erstatning i forhold til det, de havde kunnet få tidligere.
Det var der såmænd ikke to partier, der gjorde; det var der et meget stort antal partier i Folketinget, der gjorde, og hvis jeg skulle nævne de to vigtigste af dem, der stemte for det lovforslag, så var det selvfølgelig Det Konservative Folkeparti, og så var det Venstre.
Der var så også et par andre partier, der stemte for, og tak for det; det var jo dejligt.
Sådan er det.
Lad mig så sige til fru Elisabeth Arnold for at nærme mig beslutningsforslaget, at fru Elisabeth Arnold for lidt siden sagde, at det er Dansk Folkeparti, der er proppen, der forhindrer, at vi får gennemført de her konfliktråd, så det bliver landsdækkende.
Jeg synes måske, det er mere rigtigt at sige, at de, der er proppen, eller var proppen, er Det Radikale Venstre og SF og Socialdemokratiet og andre partier, for det var jo de partier, der ikke ville være med til at indgå et politiforlig og dermed være med til at få gennemført nogle af de mærkesager, som de partier specielt havde.
Derfor måtte det være os andre, der måtte tage ansvaret og slæbet og finde pengene.
Og vi fandt så pengene med flot og god støtte fra Dansk Folkeparti, således at vi kunne skaffe mere end 500 betjente, at vi kunne foretage en god og flot modernisering af it, at vi kunne styrke anklagemyndigheden, og at vi kunne forbedre færdselssikkerheden.
Men hvem ville ikke være med til det?
Hvem var det, der var proppen?
Ja, det var de partier, jeg nævnte før.
Det er selvfølgelig kedeligt, men indimellem er det jo ikke nok bare at skyde skylden på andre, indimellem skulle man måske gribe i egen barm, og det her var i hvert fald et sted, hvor der var god grund til det, også for fru Elisabeth Arnold.
Men som justitsministeren og andre har sagt, så var vi inde i en prioritering.
Vi havde et vist beløb, og der var kun tre partier, der ville være med til at foretage en prioritering.
Prioriteringen blev altså den, at konfliktråd ikke kom med i denne omgang.
Men jeg håber, at der så er nogle partier, når vi om 2½ år skal diskutere et nyt politiforlig, der vil være med til at tage ansvar og vedstå deres holdninger og derved også få indflydelse.
Så kan det jo være, at vi får konfliktråd med på det tidspunkt.
Det vil jeg ikke græde over.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Jeg synes igen, at datagrundlaget er for svagt.
Men som jeg også sagde tidligere og har sagt flere gange: Hvis det virkelig viser sig, at det er de vises sten, der er fundet her, så tager vi selvfølgelig fat i den.
Det bør vi gøre anstændigvis, selvfølgelig.
Så det har vi ingen problemer med.