Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Nej, jeg kritiserer ikke hr. Keld Albrechtsens arbejdsform; det tilkommer ikke mig, overhovedet ikke.
Jeg ville bare gerne beskrive, at Fødevareudvalget havde en interessant oplevelse i USA, som ikke gør det lettere for os at gøre de ting.
Men vi vælger, og det er væsentligt, at vi vil give forbrugerne valgmuligheder, og det gør vi ved at mærke produkterne.
Til hr. Jørn Jespersen: Hvor meget sukkerordningen koster forbrugerne har jeg ikke eksakt, men hvis hr. Jørn Jespersen har et eksakt tal på 11 mia. kr., er det sikkert korrekt.
Men jeg har også fra anden side set beregninger, som siger, at hvis man fjerner hele det tilskudssystem, kan vi - som jeg også sagde i et tidligere svar - forvente, at madvarepriserne vil stige.
Så vil det jo foregå på markedsmæssige vilkår, og det er det, vi kan se i øjeblikket med f.eks. oksekød: når der er meget kød på markedet, vil prisen falde, og er der lidt kød på markedet, vil den stige.
Men økonomernes vurdering er, at hvis man fjerner tilskudssystemet, vil madvarepriserne stige for forbrugerne. Jeg burde måske i mit sidste svar til hr. Christian Mejdahl have gentaget det, som hr. Bent Claudi Lassen sagde på Danske Slagteriers årsmøde forrige fredag.
Det synes jeg var et godt tilsagn efter nogle ordvekslinger, der var sådan pro et contra, og jeg sagde på Socialdemokratiets vegne, at det tilsagn fra fødevareproducenternes side var vi meget tilfredse med og glade for.
I Socialdemokratiet støtter vi selvfølgelig hovedprincipperne i regeringens fødevarepolitik: sikkerhed, gennemskuelighed og troværdighed.
Klare og entydige regler, som både er lette at kontrollere og forstå, er forudsætningen for høj fødevaresikkerhed.
Det er brugen af forsigtighedsprincippet også.
Derfor ser vi det også som en samfundsmæssig opgave at bygge bro over den ubalance, der er i dag, mellem på den ene side producenterne og på den anden side forbrugerne.
Vores mad har i dag udviklet sig til et spørgsmål om højteknologi.
Maden gensplejses, fyldes med tilsætnings- og aromastoffer og anrettes i nemme, tilberedte portioner klar til mikroovnen.
Producenterne skaber i stigende grad fødevarer med en bedre smag, mindre fedt og længere holdbarhed.
Der investeres formuer i at udvikle nye og smarte fødevarer og give forbrugerne indtrykket af, at der er videnskabelig dokumentation for fødevarernes kvalitet og den høje salgspris.
Det er der langtfra altid.
I Socialdemokratiet vil vi derfor også fastholde, at det alene er fødevareproducenterne, som har ansvaret for fødevarernes sikkerhed og kvalitet gennem egenkontrol.
Det må være i deres egen interesse at overbevise forbrugerne om, at deres produkter ikke er sundhedsskadelige, ellers går det jo ud over afsætningen. Markedet har dets eget sorteringsmekanisme, og det giver ikke sjældent både lav kvalitet og lav pris.
Derfor er det heller ikke overraskende, at forbrugerne bliver mere og mere bekymret over, hvad det i grunden er, de spiser.
De spørger sig selv: Kan vi stole på varedeklarationen, kan vi spise maden med god samvittighed, er det sundest kun at købe økologisk?
Alle har desværre ikke råd til den luksus.
I Socialdemokratiet ser vi det som vores politiske opgave helt at fjerne bekymringen og øge forbrugernes tryghed.
Det ved vi nu at også fødevareproducenterne er enige med os i.
Formanden for Danske Slagterier, Bent Claudi Lassen,
sagde jo forrige fredag: »Det er en fælles opgave at genskabe forbrugernes tillid til fødevarerne, og det er rigtigt, at vi har problemer, som skal løses.
Det vil jeg gerne give tilsagn om at medvirke til.«
I Socialdemokratiet er vi meget glade for dette tilsagn.
Den overordnede målsætning er nemlig at sikre forbrugerne et reelt valg, når de står i supermarkedet over for den smukt indpakkede og fedtfattige mad med kryptiske varedeklarationer. Vi ved, at mange partier i salen i dag lovpriser valgfrihed og menneskets ret til at vælge til og fra.
Det må i sagens natur også gælde forbrugerne.
Socialdemokratiet støtter derfor også op om regeringens målsætning om en bevidst og målrettet forbrugerpolitik.
Valg af fødevarer skal ikke bero på smarte emballager og vildledende farvefotos, som ikke har noget som helst at gøre med det produkt, der er i pakken.
Mærkningen skal fortælle, hvad produktet indeholder.
Vi er enige i redegørelsens hensigt om at forbedre mærkningsreglerne og gøre dem mere gennemskuelige, ikke mindst på GMO-området.
Vi mener, at kvalitetsmærket skal udbredes til langt flere fødevarer.
Vi er sikre på, at hvis kvalitetsmærket bliver markedsført korrekt, så vil forbrugerne tage det til sig som en garanti, når de køber ind, nøjagtig som de har gjort det med Ø-mærket.
Med fødevareloven vedtog vi en forbrugerbeskyttelseslov, som skulle sikre forbrugerne sunde fødevarer.
Fødevarekontrollen er da også i dag langt mere effektiv og gennemskuelig, end da kontrollen blev udøvet lidt forskelligt fra kommune til kommune indtil for et par år siden.
Til gengæld har der været en del diskussion om offentliggørelsen af kontrolresultater.
De indtil nu offentliggjorte oplysninger har ikke været tilstrækkeligt relevante for forbrugerne, så de har kunnet foretage et valg eller fravalg af den pågældende leverandørs produkt, og derudover har mælkeproducenterne opfattet de offentliggjorte lister som en gabestok.
I Socialdemokratiet bakker vi derfor op om idégruppens anbefalinger til en fremtidig offentliggørelsesstrategi af kontrolresultater.
Det vil bl.a. fremgå af lovforslag nr. L 133.
Hovedformålet er stadig en god og grundig information til forbrugerne.
Det betyder for det første, at offentliggørelsen skal ske straks efter tilsynet.
For det andet skal både gode og dårlige resultater gøres tilgængelige for forbrugerne, således at virksomhederne ikke længere skal føle sig hængt ud, men snarere har et incitament, en slags ekstra markedsføring af sit image på statens regning til at komme på listen over gode fødevareproducenter.
I Socialdemokratiet er vi glade for, at regeringen i redegørelsen for alvor sætter fokus på folkesundhed og god ernæring.
Sundhed og ernæring er et af Socialdemokratiets kerneområder.
Vi er bekymret for udviklingen i danskernes sundhedstilstand, som er langt ringere end i resten af EU.
Danskerne har den næstlaveste gennemsnitslevetid i EU, og det burde jo få nakkehårene til at rejse sig på os alle sammen her i salen i dag.
Det er ikke kun et alvorligt problem for den enkelte, men også for dansk økonomi.
At flere og flere danskere lider af de såkaldte livsstilssygdomme er et faktum, det skyldes bl.a. de levevilkår, vi lever under i et moderne samfund, hvor alt skal gå så stærkt.
Her spiller vores kostvaner en væsentlig rolle.
Undersøgelser viser, at danskerne spiser for meget fedt, for lidt fisk og for lidt frugt og grøntsager.
Det smager måske heller ikke så godt som chokolade og milkshakes
, men for lidt af det sunde og for meget af det usunde fører til, at vi nu står med en langt alvorligere og mere skjult sygdomsrolle, end man næsten kan sige om både tilsætningsstoffer og pesticidrester i maden.
Desværre har det ikke hidtil haft den samme gennemslagskraft i befolkningen som salmonellatilfælde eller BSE. Vi er derfor også tilfredse med, at regeringen nu vil gøre en ekstra indsats på det ernæringsmæssige område.
Vi kan gøre meget her i Tinget for at give forbrugerne et så reelt valg som muligt.
Men til gengæld kan og skal vi ikke bestemme, hvad forbrugerne vælger at spise.
Det er en privat sag.
I sidste ende er det jo det enkelte menneskes og familiernes eget ansvar.
Til gengæld er det vores politiske ansvar at sørge for, at der er så mange informationer tilgængelige for mennesker i form af vejledning om en god og varieret kost, madopskrifter og om det ernæringsmæssige indhold i maden.
Vi mener, at der især skal rettes en særlig indsats mod den sociale ulighed i sundheden.
Flere undersøgelser viser, at de lavtuddannede og dermed lavindkomstgrupperne har en kortere levealder end andre i samfundet, hvilket ikke mindst skyldes dårlig levevis og kostvaner, som går i arv til de næste generationer i familien.
Det vil vi også gøre noget ved i
Socialdemokratiet.
Vi har i Fødevareudvalget modtaget et brev fra Parkskolen i Struer, der fortæller, at der måske er bureaukratiske og usmidige regler, som sætter en bremse for udviklingen af skolebespisningen.
I Socialdemokratiet ønsker vi, at skolerne skal hjælpes godt i gang med den opgave.
Det giver vi penge til.
Varieret og næringsrig kost vil også være et glædeligt indslag for mange ældre rundtomkring på landets plejehjem.
Det er derfor glædeligt at konstatere, at flere og flere af landets kommuner nu søger hjælp til omstilling af den offentlige bespisning.
Der er på finansloven afsat 150 mio. kr. over 3 år til forsøg med en ernæringsrigtig og økologisk mad i skoler og daginstitutioner.
Vi står på den ene side over for et stigende antal forbrugere, der kræver specialprodukter og høj kvalitet, og på den anden side et fødevaremarked, hvor konkurrencen er intens helt ud i det sidste led i fødevarekæden.
Det er Socialdemokratiets politik.