Mariann Fischer Boel (V), 2000-04-27:
Et moderne samfund er fuldstændig afhængig af mobilitet.
For hundredtusindvis af danske familier er bilen det eneste transportmiddel.
Det gælder, når man skal køre til og fra arbejdet, det gælder, når man skal have sine unger i skole, og det gælder, når de skal til fodbold, og hvad de i øvrigt måtte beskæftige sig med.
Og så skal der jo også købes ind til familiens daglige fornødenheder.
Så i bogstaveligste forstand ville vi i Danmark gå i stå uden bilen.
Danmark har Europas højeste bilbeskatning.
I Danmark betaler bilejerne næsten dobbelt så meget i afgift, som bilen koster, og samtidig ligger Danmark i den europæiske top, når det gælder offentlige tilskud til den kollektive trafik.
I 1997 modtog den kollektive trafik samlet direkte og indirekte tilskud på næsten 9 mia. kr.
Dermed støttes passageren, der rejser med den kollektive trafik, med 1 krone, samtidig med at privatbilisten beskattes med 4 kr. Miljøhensynet har spillet en væsentlig rolle i den politik, der har været ført, men så kan man spørge sig selv, om den politik, der har været ført, i virkeligheden gavner miljøet, og det er langtfra sikkert.
Derimod må man jo nok konstatere, at statskassen hver gang har været en sikker vinder. I 1999 blev der opkrævet 36 mia. kr. fra bilejerne i form af skatter og afgifter.
Det er jo helt klart, at det specifikt er registreringsafgiften og momsen, der er årsag til, at den danske bilbeskatning er markant højere end i resten af Europa.
Hvis vi bare kigger på momsen og registreringsafgiften
, indbringer den ca. 20 mia. kr. Siden det blev almindeligt at køre i bil - jeg ved ikke, om det var, dengang Folkevognen, altså den gamle, blev lanceret - har der været tradition for at beskatte privatbilen relativt hårdt, og i de seneste syv år er den udvikling så også fortsat, og skatteindtægterne fra bil- og vejafgifter er i perioden steget med 45 pct.
Og det er ikke alene, fordi man ensidigt har beskattet hårdere, men selvfølgelig også, fordi der er kommet flere biler på vejene.
Det er bare for at undgå, at hr. Jens Peter Vernersen skal gå på talerstolen om et øjeblik, at jeg kom med den lille sidebemærkning.
Men det er jo en bemærkelsesværdig og for miljøet måske sørgelig kendsgerning, at den danske bilpark er blandt de ældste i Europa.
I dag er ca. 40 pct. af bilerne, der kører rundt på de danske veje, mere end 10 år gamle.
Kravet om en katalysator blev først indført i 1990, og det betyder jo, at der er mere end 700.000 danske biler, der fortsat kører uden katalysator, og dertil kommer, at de biler jo heller ikke er forsynet med moderne sikkerhedsudstyr.
Der er ikke airbags, der er ikke ABS-bremser, moderne sikkerhedskarrosseri osv. Virkningen af den høje registreringsafgift er altså, at tusindvis af danskere af økonomiske årsager er nødt til at lade deres transportbehov dække af en bil, der både med hensyn til miljø og trafiksikkerhed er fuldstændig utidssvarende.
Inden for de seneste år er bilernes forurening faldet markant - det er jeg fuldstændig enig med hr. Ebbe Kalnæs i - i takt med udviklingen af mere energieffektive motorer, bedre katalysatorer og partikelfiltre.
I løbet af de allernærmeste år lanceres der nye og miljøvenlige biltyper, bl.a. hybridbilen, der anvender en kombination af benzin og el i motoren.
Om nogle år forventes det også, at de første brændselscellebiler, der er helt forureningsfri, vil komme på markedet.
I alle tilfælde er der, uanset hvilken en man vælger, tale om en dyr teknologi, og den teknologi skal selvfølgelig betales af bilens pris plus afgifter.
Eksempelvis er en af de første hybridbiler - ja, nu må vi vel ikke reklamere, men det er altså en Toyota.
Den svarer jo i virkeligheden til en ganske almindelig mellemklassebil, der normalt koster omkring 180.000 kr., men når den danske registreringsafgift skal tages i betragtning, så vil den bil komme til at koste ca. 300.000 kr., og så må vi erkende, at så vil den være totalt usælgelig på det danske marked.
Derfor er det indlysende, at både staten og bilejerne har en interesse i, at der indføres et nyt afgiftssystem, som er tilpasset den seneste teknologiske udvikling.
Der bør skabes nogle reelle incitamenter, som præmierer den danske bilkøber, når han/hun køber en mere miljøvenlig bil.
På den måde kan vi få udskiftet den gamle bilpark med mindre forurenende og mere trafiksikre køretøjer, og det er vel i virkeligheden det, hele øvelsen kommer til at dreje sig om.
Med hensyn til vedtagelsen skal jeg selvfølgelig sige, Venstre er medforslagsstiller.
Jeg vil godt erkende, at tidsfristen frem til den 1. juni næste år måske ligger sådan lige på grænsen af den smertetærskel, vi i Venstre kunne acceptere, men for at få et markant flertal bag vedtagelsen har vi så accepteret den, selv om vi finder, at man måske godt kunne accelerere hele den proces mere, end der er lagt op til.