Dorte Bennedsen (S), 1998-01-15:
I Socialdemokratiet har vi ikke meget at lægge til denne del.
Vi er tilfredse med, at det er lykkedes at finde en løsning på de akutte problemer gennem det aktstykke, hvor Folketinget bevilgede 25 mio. kr., og gennem bevillingen på 80 mio. kr. på dette års finanslov.
Så vil vi godt derudover udtrykke et fromt ønske om, at alle Folketingets partier vil lære af fortidens fejl.
Det er jo nemlig rigtigt, sådan som ministeren i øvrigt også var inde på, at de grundlæggende problemer, som Kriminalforsorgen slås med i dag, opstod i 1980'erne og i begyndelsen af 1990'erne, hvor den daværende regering helt uden hensyn til væksten i arbejdsopgaverne skar drastisk ned på bevillingerne. Blandt mange nedskæringer erindrer jeg således en grotesk situation - jeg tror, det var omkring 1990 - hvor den borgerlige regering i erkendelse af, at Kriminalforsorgen i frihed ikke længere var i stand til at udføre de pålagte opgaver, med den ene hånd gav dem omkring 35 nye stillinger for så ganske kort tid efter med den anden hånd at fjerne stillingerne igen via pålæg om generelle besparelser.
Den nedskæringspolitik, som var en realitet i de år, betød, at man skubbede problemerne foran sig, så de hobede sig op, og så de blev langt vanskeligere at løse, end hvis man løbende havde taget fat på dem.
Den form for manglende langsigtet planlægning skaber alvorlige problemer.
Personalet får et dårligere arbejdsmiljø, som præges af frustrationer, fordi de ikke på tilfredsstillende vis kan løse de opgaver, der er pålagt dem.
Det gælder både i Kriminalforsorgen i frihed og i Fængselsvæsenet, hvor de ansatte dertil føler utryghed på grund af det barskere miljø, der har udviklet sig i forbindelse med negativt stærke fanger.
Det har også betydet, at den forebyggende indsats, som i sidste ende skulle være en hovedopgave for kriminalforsorgsindsatsen, lider voldsomt skade.
I sidste uge var Retsudvalget på Søbysøgård, hvor hovedparten af de indsatte er unge mellem 18-30 år.
De indsattes talsmænd understregede stærkt over for os, at det ikke er nok at beskæftige de indsatte med arbejde eller undervisning i 7 timer om dagen, men at der er et stort behov for en indsats i de indsattes fritid, fordi det er her, der er mulighed for at påvirke i en positiv retning.
Efterfølgende bekræftede og beklagede personalet
, at talsmændene havde ret, men der var simpelt hen ikke personalemæssige ressourcer til for alvor at gå ind i den opgave. Og tilsvarende problemer kan desværre også nævnes fra Kriminalforsorgen i frihed, hvor opgaven jo er at sluse indsatte tilbage til samfundet på en måde, der mindsker risikoen for recidiv.
Her betød nedskæringerne, at udslusningspensioner blev lukket, at personundersøgelser og tilsyn ikke blev gennemført i det omfang, som det var ønskeligt.
Det er ikke acceptabelt.
Derfor er det godt, at der nu skal laves en aftale om en flerårig bevilling.
Ministeren nævnte, at der skal laves en vurdering af ressourcer både til drift og vedligeholdelse og eventuelt nybyggeri, som har været fremme i debatten om at bygge nye fængsler.
Vi mener derfor, at hvis der skal være tale om nybyggeri, så må det blive til erstatning for den ældste og ringeste del af den eksisterende bygningsmasse. Vi vil gerne understrege, at når der skal udarbejdes en flerårig aftale for Kriminalforsorgen, så finder vi, at hovedvægten må lægges et andet sted.
Man kommer ikke uden om, at lovovertrædelse skal straffes, men det er vigtigt, at systemet tilrettelægges sådan, at det bliver mest muligt forebyggende.
Det betyder forstærket indsats for behandling af misbrugere og sexkriminelle.
Det betyder udvikling af alternative strafformer, som vi kender det fra spritkørsel og fra forsøget med narkomaner.
Det betyder også en forstærket indsats for at give de indsatte bedre instrumenter i hænde til at klare sig ude i samfundet, f.eks. i form af mere målrettet uddannelse og af udbygning af de såkaldte cognitive skills-programmer - både i fængslerne og i den frie forsorgs regi.
Men der er også behov for, at Kriminalforsorgen i frihed kan forstærke indsatsen i forbindelse med udslusning, skaffe bolig og arbejde, føre tættere tilsyn med løsladte på vilkår osv. Den indsats og de ressourcer, der lægges på disse områder, er formentlig de bedst anvendte, fordi de kan øge den enkeltes mulighed for at klare sig ude i samfundet uden kriminalitet til gavn både for den enkelte og for samfundet som helhed.
I Socialdemokratiet er vi som nævnt tilfredse med, at der nu skal udarbejdes en flerårsaftale for Kriminalforsorgen, og vi yder meget gerne et konstruktivt bidrag til arbejdet efter de retningslinjer, jeg her har skitseret.
Jeg skal derfor på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, Det Konservative Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Centrum-Demokraterne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse