Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg skal til almindelig forbrugeroplysning starte med at sige, at jeg selv er advokat.
Når jeg er imod dette forslag, er det imidlertid ikke for at forsvare egne privilegier eller af brødnid eller andet.
Der er desværre rigeligt med sager i dette land til advokater.
Men jeg er faktisk dybt bekymret over, hvad dette forslag kan medføre, fordi jeg har set mange mennesker på et andet område, nemlig revisorområdet, få dybt ulykkelige oplevelser med store konsekvenser for deres liv, når det, de troede var et uddannet menneske, en revisor, viste sig at være en, der ikke havde mere forstand på det end dem selv.
I dag er det jo sådan med vinkelskriverloven, at man ikke må kalde sig juridisk rådgiver, juridisk kontor, og hvad der ellers er af eksempler i bemærkningerne til lovforslaget.
Så hr. Tom Behnke havde ikke helt ret i det, han stod og sagde her fra talerstolen.
På revisorområdet har man jo også lavet den her opdeling.
Vi har de statsautoriserede revisorer og de registrerede revisorer, som så skal have autorisation, uddannelse, ansvarsforsikring osv.
Jeg er utrolig bange for, at hvis vi indfører det samme på det juridiske område, kommer vi til at se de samme konsekvenser for borgerne.
Det er klart, at de store virksomheder vil gå til et advokatkontor, ligesom de går til en statsautoriseret revisor.
Og så har vi risikoen for, at det kan gå gruelig galt.
Når der oven i købet ikke er noget krav om forsikring, kan det være millionbeløb, som borgerne kommer til at miste på grund af dårlig rådgivning.
Vi skal sikre en kontrol med, at det, man yder borgerne, er i orden.
Det stemmer dårligt med, at man siger, at her skal der stort set ikke være nogen kontrol.
Der skal ikke være noget krav om uddannelse, og der skal ikke være noget krav om ansvarsforsikring.
Det bliver så helt absurd, hvilket flere andre har været inde på, når Justitsministeriets argument for, at der ikke skal være krav om forsikring, er, at forsikringspræmierne ville blive for høje, for det afspejler jo tydeligt, at man er bange for, at der vil være en række personer, der yder forkert rådgivning, og at der derfor vil være et stort træk på forsikringen.
Derfor synes jeg, at man skulle tænke sig om igen.
Det var glædeligt at konstatere, at regeringen jo heller ikke i øjeblikket har flertal i Folketinget for, at det her forslag kan vedtages.
Derfor håber jeg, at vi under udvalgsarbejdet kan komme videre med at se på, hvordan vi kan organisere det her område, så der bliver et krav om forsikring, så der bliver et uddannelseskrav, så der bliver nogle disciplinærregler, og så der også bliver nogle bedre krav om klientkonto end bare, at der står, at betroede midler fra kunden skal holdes klart adskilt fra rådgiverens egne midler.
Hvis man ser de detaljerede regler, der er for klientkontomidler for advokater, og hvilke kontrolmekanismer der er der, hvor der skal en autoriseret revisor hvert år til at kontrollere, at det også finder sted – der falder klare bøder, hver gang det er overtrådt osv. – så er der altså meget langt fra de regler og til, hvor det her bare står i et regelsæt, som man så kan håbe på folk overholder, men der er ikke lagt op til, at der egentlig er den store kontrol og de store konsekvenser, hvis ikke det bliver overholdt.
Så jeg håber meget, at det under udvalgsarbejdet lykkes at få sikret, at borgerne kan være sikre på, at hvis de får juridisk rådgivning fra nogle, der med statens accept har ret til at kalde sig for juridiske rådgivere, så er det også nogle med kompetence og forsikring på området.