runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Nu bliver jeg forvirret.
Jeg har opfattet det, som hr. Niels Sindal læste op, sådan, at Folketinget opfordrer regeringen til at fremsætte forslag, der opfylder ILO's anbefalinger om DIS-registeret.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at man skal undersøge noget.
Jeg går ud fra, at Socialdemokratiet har konstateret på samme måde som SF og Enhedslisten, at man ikke opfylder konventionerne, og at det er derfor, man opfordrer til, at nu må regeringen tage sig sammen.
Det er en nyskabelse for Socialdemokratiet, det erkender jeg.
Det glæder jeg mig over, og derfor kan vi også støtte det, der er skrevet i forslaget til vedtagelse.
Line Barfod (EL), 2003-11-14:
Hr. Kim Andersen vælger bevidst at sige, at jeg skulle have sagt, at det skulle være kynisk at glæde sig over et erhverv.
Det var slet ikke det, jeg gik ind i.
Jeg sagde, at det er kynisk, at Venstre kun interesserer sig for tonnage og valutaindtjening og overhovedet ikke ser på forholdet for de mennesker, det går ud over.
Det nytter altså ikke noget, at Venstres ordfører prøver at sige, at der sker arbejdsskader i alle erhverv.
Det er vi fuldstændig klar over, og det gør vi noget ved.
En væsentlig faktor i at nedbringe antallet af arbejdsskader og hjælpe folk til at få en ordentlig erstatning er fagbevægelsen.
Mener hr. Kim Andersen, at det bedste, vi kunne gøre for at nedbringe arbejdsskaderne i Danmark, er, at vi også skal afskaffe fagforeningerne for alle dem, der arbejder på land, ligesom hr. Kim Andersen åbenbart synes, at det er helt i orden, at de udenlandske søfolk ikke skal have ret til at blive organiseret i danske fagforeninger, ikke skal have ret til at have nogle, der kan hjælpe dem, bl.a. med at sørge for, at de får erstatning, når de har været ude for en arbejdsskade?
Kim Andersen (V), 2003-11-14:
Til fru Line Barfod: Vi mener ikke, at vi skal afskaffe nogen fagforeninger, og svaret på problematikken om at minimere antallet af arbejdsulykker er naturligvis ikke at afskaffe fagforeningerne.
Men kendsgerningen er jo i denne sammenhæng, at de medarbejdere, der er bosat her i landet, er dem, der er omfattet af de danske overenskomst- og organisationsforhold og forhandlingsretten.
Det er helt i overensstemmelse med de internationale løn- og arbejdsmarkedsvilkår inden for skibsfartsområdet, og det er hovedhjørnestenen i DIS-loven fra 1988, som er med til at sikre, at vi har et blåt Danmark i vækst og fremgang, som sikrer stadig større beskæftigelse til medarbejdere i den danske handelsflåde, som arbejder og lever under nogle af verdens bedste vilkår inden for søfarten.
Det er da positivt, det er da godt.
Jeg må sige til hr. Ole Sohn, at i det forslag til vedtagelse, som jeg netop har fremsat, fremgår det jo, at Folketinget beder regeringen om at give en redegørelse om DIS-reglerne i sammenligning med andre internationale registre.
Der vil det jo så komme til at fremgå, hvis ikke der er overensstemmelse mellem andre registre og de regler, der er i de internationale konventioner, og så de regler, der er beskrevet i DIS-loven.
Line Barfod (EL), 2003-11-14:
Det er godt nok utroligt, hvad man skal høre, når man sidder her, at reglen om, at fagforeningerne ikke må organisere de udenlandske søfolk, skulle være hovedhjørnestenen i Det Internationale Skibsregister, og at det normalt skulle være sådan, at det kun er folk, der er bosat i Danmark, der er omfattet af overenskomster.
Det gælder ikke på nogen andre områder.
Der er mange andre lande, der har internationale skibsregistre, men der er ikke andre lande, der har forbudt fagforeningerne at organisere søfolkene.
Det fører rent faktisk til problemer for de udenlandske søfolk.
Det hjælper dem ikke meget, at de får et eller andet brev på dansk, som de ikke kan forstå, når de er kommet til skade, eller at de efterladte får et brev på dansk, de ikke kan forstå, og ikke har nogen organisation til at hjælpe sig.
Hvordan i alverden skal de finde ud af at anlægge en sag i Danmark, når de ikke har en dansk fagforening til at hjælpe sig?
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Til hr. Kim Andersen: Vi har flere gange behandlet DIS-loven, det er korrekt.
Og vi har flere gange med skiftende regeringer fået det forslag til vedtagelse, som hr. Kim Andersen fremsatte igen med nye undersøgelser.
Hver gang er det konstateret, og det står sort på hvidt, at ILO har opfordret den danske regering til at bringe DIS-loven i overensstemmelse med konventionerne.
Når hr. Kim Andersen kommer herop og redegør for, at dansk lovgivning er i overensstemmelse med de internationale regler, så er det åbenlyst usandt, og hr. Kim Andersen burde vide det.
Men han vælger ikke at ville vide det.
Faktisk er det jo sådan, at den polske fagforening Solidaritet har anlagt sag ved Europa-Kommissionen og klaget over, at polske søfolk ikke har været ligestillet med danske søfolk på skibe under DIS-registret.
Men man vil åbenbart være blind.
Det er det, man kalder bevidst blindhed.
Kim Andersen (V), 2003-11-14:
Jeg bliver nødt til at fastholde, at vi har nogle arbejdsvilkår med hensyn til arbejdsmiljø og sociale forhold i den danske handelsflåde, som er overordentlig gode set i en international sammenhæng.
Det er de for dansk arbejdskraft, og det er de for udenlandsk arbejdskraft.
Det er jo heller ikke rigtigt, når der nu bliver sagt, at danske fagforeninger er afskåret fra at varetage udenlandske søfolks interesser, hvis de kommer til skade.
Der er ikke noget til hinder for, at en dansk fagforening kan hjælpe, kan varetage udenlandske søfarendes interesser.
Hvorvidt danske fagforeninger ønsker at gøre det, er jo så et spørgsmål for dem at tage stilling til, ligesom det er et spørgsmål om, hvorvidt foreningens medlemmer vil tage imod den hjælp.
Det kan jeg jo ikke svare på.
Jeg må bare slå fast, at vi har overordentlig gode lønforhold, arbejdsmæssige og sociale forhold i den danske handelsflåde, og det tjener altså ikke noget formål at udhule dem, hverken ved at ændre på aflønningsforhold eller organisationsforhold inden for den danske handelsflåde.
Det fører kun en vej, nemlig ud på en glidebane, hvor man risikerer udflagning, mistede arbejdspladser, mindre valutaindtjening til skade for Danmark og til skade for alle de mennesker, danske og udenlandske, som er beskæftiget i dansk søfart.
Det kan vi som parti ikke gå ind for, vi ønsker den modsatte udvikling.
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Jeg vil starte med at sige til hr. Niels Sindal
, at jeg er fuldstændig enig i, at det blå Danmark, det maritime Danmark, spiller en utrolig stor rolle for dansk erhvervsliv og for valutaindtjeningen.
Det har jeg konstateret at hele Folketinget, inklusive jeg selv, og jeg tror i øvrigt også Enhedslisten, når det kommer dertil, støtter.
Derfor skal jeg blot bede hr. Niels Sindal om at bekræfte her fra talerstolen, at ILO på baggrund af den klage, som LO har indgivet til ILO, har meddelt den danske regering, at man opfordrer regeringen til at træffe foranstaltninger, der ændrer loven, så det sikres, at mulighederne for uindskrænkede og frivillige forhandlinger for alle søfarende ansat på skibe under dansk flag atter bliver en realitet.
Kan hr. Niels Sindal bekræfte, at en sådan anbefaling er kommet til regeringen?
Line Barfod (EL), 2003-11-14:
Jeg vil gerne bekræfte, at også Enhedslisten synes, at søfarten og hele det maritime område er utrolig væsentligt for Danmark, og gerne vil gøre noget, for at vi kan bevare nogle gode forhold for søfartserhvervet.
Men for os er gode forhold for søfartserhvervet også at sikre, at de, der er ansat der og udfører arbejdet, har ordentlige vilkår, og vi tror altså på, at fagforeninger og organisationsret er et meget væsentligt instrument og helt afgørende, hvis man vil sikre, at der er ordentlige vilkår.
For os er det ikke nok, at man har ret til at kigge over skulderen på, hvad arbejdsgiverne gør, vi mener altså, at man rent faktisk også skal have retten til at indgå overenskomster, for at man kan få et ordentligt arbejdsmarked.
Det håber jeg da meget at Socialdemokratiet er enig i, det har da været min opfattelse hidtil, at det er det, Socialdemokratiet arbejder for for dem, der er ansat på land, og jeg går ud fra, at Socialdemokratiet mener, at de samme principper skal gælde for dem, der arbejder til søs.
Niels Sindal (S), 2003-11-14:
Til hr. Ole Sohn: Nu ved jeg ikke, om jeg kommer i klemme, hvis jeg ikke kan citere tingene rigtigt, men sådan som jeg opfatter henvendelsen fra ILO, går den ud på at bringe forholdene i overensstemmelse med lovgivningen.
Det er netop derfor, jeg spørger ministeren, om der er
en fortolkningsmulighed i forhold til ILO's anbefalinger, idet alle søfarende uanset nationalitet kan organiseres, og spørgsmålet er så, om den organisation, man kan have gennem hjemlandet, er i orden.
Vi kan jo have et skib med tre, fire nationaliteter om bord, alle kan have en organisationsret i hjemlandet.
idet jeg ikke har kunnet finde en klar tilkendegivelse i forhold til ILO og svarene fra de forskellige regeringer.
Til fru Line Barfod: Jo, selvfølgelig skal tingene være i orden, men mit eksempel med den globale arbejdsplads går jo ud på, at skibet flytter sig og arbejder ude i verden.
Jeg kan sammenligne det med den situation, hvis jeg nu flytter en virksomhed ud, så er det altså også de lokale overenskomster, der gælder.
Nu har man betjent sig af et system her i 15 år, som umiddelbart ser ud til at virke med de små krøller, der er.
Derfor stiller jeg så spørgsmålet: Kan det ikke tilfredsstille ILO's konventioner?
I forhold til sømandsloven er man jo dækket.
Man må ikke forveksle sømandsloven med det, der sker inden for DIS.
Det synes jeg er væsentligt at understrege.
Line Barfod (EL), 2003-11-14:
Enhedslisten kan støtte Socialdemokratiets forslag til vedtagelse, men vi opfatter det klart sådan, at ILO mener, at man skal have ret til overenskomstdækning, og det undrer mig meget, hvorfor alle andre lande, der har internationale skibsregistre, kan være i stand til at håndtere problemet med, at der er flere nationaliteter om bord, og at man så ikke skulle være i stand til det på danske skibe.
Det ville være mærkeligt, at man ikke kunne finde ud af det. Så jeg kan simpelt hen ikke se, hvorfor det, at skibene bevæger sig rundt i verden, skulle udgøre et problem.
Det kender vi jo også andre former for arbejdspladser der gør, uden at det betyder, at man er nødt til at undtage dem fra retten til overenskomstdækning.
Jeg er godt klar over, at der er forskel på sømandsloven og på overenskomster, men forskellen er jo, at hvis en fagforening har organiseret, at medarbejderne har en overenskomst, så har de bedre muligheder for at gå ind og sikre, at de krav, der er stillet i overenskomsten, er opfyldt, både omkring aflønning, omkring arbejdsforhold, uddannelseskrav osv., for så ved de, hvad de har for nogle medlemmer på de forskellige skibe og kan gå ind og forhandle med rederne.
Det er altså noget andet end at have ret til at kigge over skulderen.
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Det, ILO meget præcist har sagt til den danske regering, er, at konvention nr. 87 om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, også skal være gældende for disse registre.
De har præcist sagt, at konvention nr. 98 om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger skal overholdes.
Når ILO meget præcist har sagt til Danmark, at de ikke er overholdt,
er der selvfølgelig kun ét at gøre, og det er at få ændret loven, sådan at de svarer til de konventioner, som man har ratificeret.
Jeg kan forstå, at ordføreren måske ikke helt synes, at det er vigtigt, men jeg er glad for, at man i vedtagelsen skriver, at det er vigtigt.
Det er sådan set det, der er det afgørende.
Men jeg vil gerne sige til hr. Kim Andersen, at ILO har opfordret den danske regering, specifikt på baggrund af en klage, som LO har indbragt for ILO, til at bringe DIS-loven - det er DIS-lovens § 10 - i overensstemmelse med de konventioner, Danmark har tiltrådt, meget præcist og specifikt.
Kan hr. Kim Andersen bekræfte det?
Men når hr. Kim Andersen nu henviser til konferencen i maj 2002, hvor man kom med en generel bemærkning til alle, finder hr. Kim Andersen det så ikke lidt underligt, at en af rederiforeningerne har indklaget Specialarbejderforbundet for Arbejdsretten for at gøre opmærksom på, at man gerne vil have bragt overensstemmelse mellem DIS-loven og ILO-konventionerne, fordi loven siger, at det må man ikke?
Er det ikke fantastisk, at en arbejdsgiverforening kan indklage en faglig organisation for at ønske at efterleve de internationale konventioner, som Danmark har tiltrådt?
Det kan man blive dømt for i en arbejdsret.
Finder hr. Kim Andersen det ikke en smule mærkværdigt?
Line Barfod (EL), 2003-11-14:
Jeg blev faktisk lidt forundret over at høre, at hr. Naser Khader syntes, det var så vigtigt at understrege, at DIS-loven var en radikal opfindelse, og gerne ville have æren for den.
Jeg synes, det er lidt mærkeligt at tage æren for, at man har indført et forbud i dansk ret mod, at fagforeninger kan organisere udenlandske søfolk.
Men så kom jeg til at tænke over, at det var jo også De Radikale, der oprindelig opfandt introduktionsydelsen, som den borgerlige regering nu har genindført under navnet starthjælp, og som jo også stiller udenlandske statsborgere, der kommer hertil, anderledes end danske statsborgere.
Og så tænkte jeg videre: Det kan jo være, der er en sammenhæng.
De Radikale er jo også gået med til at forære Nordsøolien til A.P. Møller, så det kan jo være, det er derfor, man også synes, han skal have en særregel om at forhindre fagforeningerne i at organisere søfolk. Er det det, der ligger bag, må jeg spørge hr. Naser Khader?
Eller er man simpelt hen gået med til noget, som man ikke helt kendte rækkevidden af, og som man nu vil være med til at ændre?
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Denne undersøgelse har været foretaget, og man afholdt en konference i 2002, hvor eksperterne understregede i deres konklusion, at der er behov for den stærkest mulige nationale og internationale indsats mod brud på internationale arbejdstagerrettigheder inklusive brud på retten til foreningsfrihed, retten til at organisere sig og retten til overenskomstforhandlinger, som sikrer rimelige leve- og arbejdsvilkår for søfarende.
Det, som DIS-loven præcis forhindrer, er, at man kan opretholde retten til at føre kollektive forhandlinger, så den indrømmelse, Det Radikale Venstre tror de har fået, beror på en undersøgelse, som blev iværksat i 1996. Resultatet foreligger i 2002, og det konstateres én gang til, at Dansk Internationalt Skibsregister ikke er et register som sådan, men at § 10, stk. 2 og 3, netop er et brud på ILO's konventioner.
Kim Andersen (V), 2003-11-14:
Vores ordfører på dette forslag, fru Rikke Hvilshøj, kan ikke være til stede, så jeg har lovet at klare Venstres ordførertale i denne sammenhæng.
Forslaget, som er til behandling, er en del af årets finanslovaftale.
Vi mener ikke, at det er nødvendigt, at alle familier i Danmark kan få tilskud til almindelig privat rengøring.
Vi vil gerne prioritere velfærdsstatens kerneydelser, og her betragter vi ikke tilskud til rengøring som en af dem.
Venstre har aldrig støttet hjemmeserviceordningen.
Undersøgelser viser, at ordningen i virkelighedens verden kun har reduceret den såkaldt sorte rengøring med 7 pct., og de primære brugere er ifølge undersøgelser folk med en relativt høj indkomst, hvor man må kunne forvente, at de vil kunne betale den fulde pris selv og ikke få skatteborgerne til at betale for, at de kan få gjort rent.
Det er ikke Venstres politik at føre erhvervspolitik ved at give direkte støtte til virksomheder.
Vi vil meget hellere bruge ressourcerne på at skabe gode, ordentlige rammevilkår for erhvervslivet, og det er det, vi gør i prioriteringen i finanslovaftalen for 2004.
Hjemmeserviceordningen blev lanceret i 1993, da ledigheden i det danske samfund var omkring 12 pct.
I dag er ledigheden heldigvis kun det halve.
Arbejdsmarkedsrådene har i juni 2003 konstateret flaskehalsproblemer på bl.a. det sociale område i den offentlige sektor og på serviceområdet
på det private arbejdsmarked
Her har forudsætningerne ændret sig kraftigt, og der er ikke længere det samme grundlag for at argumentere for statsstøtte til beskæftigelse i en særlig branche.
Når vi vælger at fastholde hjemmeserviceordningen for personer over 65 år og for førtidspensionister, er det, fordi vi jo er ved at løbe en ny udvikling i gang, om jeg så må sige, nemlig muligheden for frit valg af hjemmehjælp.
Vi har her reglerne vedrørende moms af hjemmehjælpsydelser, der leveres efter fritvalgsordningen, som medfører, at hjemmeservicevirksomheder, der er godkendt til at udføre visiterede opgaver, kan blive momsafløftet og derved komme til at stå i en mere ligelig konkurrencesituation med de kommunale udbydere.
Vi har altså skabt en lovgivningsmæssig mulighed, der giver private virksomheder, herunder hjemmeservicefirmaer, mulighed for at komme ind på markedet for hjemmehjælp.
Og derfor mener vi, at det, hjemmeservicevirksomheder måtte risikere at miste af kunder ved bortfald af tilskud, vil kunne vindes ind i det nye store marked, der her åbner sig på hjemmehjælpsområdet.
På den baggrund kan Venstre støtte det foreliggende forslag.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-14:
Normalt er det jo ikke kutyme at gå op og tage ordet, når ordføreren ikke er til stede, men jeg vil sige, at jeg synes, det er dybt, dybt, dybt beklageligt, at i en så central del af debatten, som hjemmeserviceordningen har været i forbindelse med finansloven, prioriterer Venstre ikke at sende sin ordfører.
Det synes jeg er dybt, dybt, dybt beklageligt.
Jeg vil derfor komme med mine kommentarer alligevel, og jeg har selvfølgelig forståelse for, hvis hr. Kim Andersen ikke svarer på partiets vegne, eftersom han ikke er ordfører.
De bemærkninger, jeg har, og de spørgsmål, jeg vil stille, er, om det er sådan, at fritvalgsordningen på hjemmehjælpsområdet reelt skaber flere stillinger, eller om det bare er et spørgsmål om, at der bliver
færre offentlige hjemmehjælpere.
Det er altså ikke et spørgsmål om, at der bliver skabt nye arbejdspladser, men at det er i et andet regi, de arbejdspladser findes, og det vil sige, at der fortsat er tale om, at man mister et antal stillinger, at man mister et sted mellem de 600 og 1.500 stillinger på grund af det her forslag.
Frode Sørensen (S), 2003-11-14:
, men da hr. Kim Andersen også er medlem af Erhvervsudvalget og har kendskab til det, vil det ikke forhindre mig i at stille et par spørgsmål. Hr. Kim Andersen var inde på, at situationen i 1993 var den, at arbejdsløsheden var 12 pct., og at den er 6 pct. i dag. Jeg vil gerne spørge hr. Kim Andersen, om de 6 pct. dækker dem, som er potentielle emner til beskæftigelse inden for hjemmeservicebranchen, eller om det tal måske er lidt højere.
Det, vi vel kan konstatere, er, at det tal er stigende.
Så det vil jeg da gerne høre hr. Kim Andersens kommentar til.
Jeg vil også gerne høre, om det egentlig ikke er fornuftigt at sikre, at de korttidsuddannede og folk med anden etnisk oprindelse end dansk fortsat kan være i arbejde.
Og frygter Venstre virkelig ikke, at arbejdsløsheden nu stiger endnu mere, end den har gjort på det seneste?
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Også jeg har forståelse for, at man skal fare med lempe, når en ordfører taler på en kollegas vegne, men jeg er ret sikker på, at hr. Kim Andersen kan svare på følgende: Når hr. Kim Andersen siger i ordførertalen, at Venstre ikke ønsker at give økonomisk støtte til en særlig branche, så forstår jeg ingenting, for jeg mener sådan set, at vi har brugt 2 timer i formiddag på at understrege vigtigheden af netop at give støtte til en særlig branche, nemlig til rederierhvervet.
Det gælder åbenbart ikke her, men hvad er forskellen?
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Det andet er: Regeringen siger, at der minimum kan komme 600 flere arbejdsløse, kan hr. Kim Andersen så bekræfte, at hvis der bliver godt 700 arbejdsløse, er der ingen besparelser ved forslaget her, for de 130 mio. kr. bliver så ædt af en tilsvarende stigning på dagpengekontoen?
Kim Andersen (V), 2003-11-14:
Jeg vil sige til mine kære kollegaer, at de skal bare klø på, jeg er helt regulær i denne sammenhæng, og jeg skal gøre, hvad jeg kan for at besvare de spørgsmål, der måtte blive stillet.
Jeg vil gerne sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at det, som vi udtaler os om her, er det foreliggende lovforslag, det er ikke fritvalgsordningen.
Kendsgerningen er, at der er skabt mulighed for, også med momsafløftningen, at hjemmeservicefirmaer, som godkendes til at varetage visiterede opgaver, får en bedre mulighed for at komme ind på det kommunale hjemmehjælpsmarked, om jeg så må sige, og det er jeg overbevist om vil give flere beskæftigede.
Til hr. Frode Sørensen: Jeg synes, at vi kan glæde os over, at der i dag er halvt så mange arbejdsløse, som der var i 1993, da ordningen blev indført.
Og jeg er sikker på, at nogle af de grupper, som i dag også er arbejdsløse, med de øgede muligheder, kommunerne får, vil kunne få beskæftigelse i private hjemmeservicefirmaer og dermed være med til at udfylde en helt nødvendig og nyttig plads og opgave. Til hr. Ole Sohn: Som de foregående 2 timers debat forhåbentlig har anskueliggjort, er det jo, når vi taler om rederierhvervet, det maritime kompleks, det blå Danmark og DIS-loven, helt, helt særlige forhold, vi taler om.
Det er en branche, der er ude i en benhård, international konkurrence.
Det kan man da i det mindste ikke sige at hjemmeservicefirmaerne har været.
Vores ønsker på det erhvervspolitiske område er, som hr. Sohn vil vide, at sikre ordentlige rammevilkår med lige vilkår for virksomhederne, og det er det, vi har søgt at tilstræbe i den finanslov, vi har indgået for 2004.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-14:
Tak for svaret.
Grunden til, at jeg stillede spørgsmål til fritvalgsordningen, var sådan set ikke, at den er på dagsordenen, det har Venstres ordfører fuldstændig ret i at den ikke er, men at Venstres ordfører selv nævnte det i sin ordførertale.
Nu mener jeg jo, og Enhedslisten mener, at regeringens fremmeste opgave i forbindelse med det her års finanslov er at få knækket arbejdsløshedskurven.
Det er p.t. det største indenrigspolitiske problem, vi har.
Derfor er det relevant at se på, hvad det her lovforslag betyder for beskæftigelsen, og se på, hvor mange flere mennesker der kommer til at stille sig op i arbejdsløshedskøen.
Jeg vil blot have fremhævet og have Venstres ordfører
til at bekræfte, at det er sådan, at selv om hjemmeservicefirmaerne omstiller sig og kommer ind på fritvalgsmarkedet, ændrer det ikke på det faktum, at der vil komme flere arbejdsløse som konsekvens af det her forslag, fordi fritvalgsordningen går ud på, at private selskaber overtager en del af det, der ellers var et offentligt marked.
Det er altså et spørgsmål om, at der kommer flere private hjemmehjælpere i stedet for offentlige hjemmehjælpere, og ikke et spørgsmål om, at det samlede antal hjemmehjælpere stiger.
Resultat er, at det blot er et spørgsmål om, at de, der er i hjemmeservicefaget i dag, i fremtiden kommer til at fortrænge nogle fra de offentlige arbejdspladser.
Dermed står vi med det, jeg anser for at være det største problem for det her lovforslag, nemlig at arbejdsløsheden kommer til at stige som konsekvens af det.
Frode Sørensen (S), 2003-11-14:
Det er sådan lidt opfølgning på fru Pernille Rosenkrantz-Theils indlæg.
Oplevede jeg en lille åbning hos Venstres ordfører i forbindelse med omstillingen?
Lovforslaget skal jo gælde fra om 1½ måned.
Det er meget svært med en omstillingsfase på 1½ måned.
Vil Venstre være indstillet på at se på, at loven eventuelt træder i kraft den 1. januar 2005 i stedet for den 1. januar 2004 med henblik på at give uddannelsesmuligheder til hjemmeservicevirksomhederne, så de kan omstille sig?
Så må jeg også spørge, om hr. Kim Andersen selv tror på, at de, der bliver arbejdsløse ved at hjemmeservicevirksomheder lukker, kan finde beskæftigelse i andre hjemmeservicevirksomheder.
I henhold til branchen forventer man, at 9 ud af 10 vil lukke med det her lovforslag.
Og så er det vist lige noget drilsk noget, nemlig at hr. Kim Andersen ikke går ind for flere erhvervstilskud.
Jeg føler i hvert fald, at hvis der er noget, hr. Kim Andersen og Venstre går ind for, er det i allerhøjeste grad at give skattefradrag for temmelig mange ting hen ad vejen, men der er måske forskel på erhvervstilskud og skattefradrag?