runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2003-11-12:
Jeg og Dansk Folkeparti påtager os da gerne ansvaret for alt det, ministeren har lavet, og alt det, ministeren gør.
Men jeg mener nu også, at ansvaret må ligge lidt på ministeren, for det er jo også ministeren, der har ansvaret for denne lovgivning, så mon ikke vi skal stille nogle ekstra spørgsmål til ministeren med hensyn til alle de finesser, som hr. Stavad kom ind på? Til hr. Homann vil jeg gerne sige, at det er jo en ganske normal procedure her i Folketinget, at ethvert lovforslag fremlægges, og under førstebehandlingen tilkendegiver vi vores stillingtagen.
Det har Dansk Folkeparti gjort ved alle de tre forslag, der ligger her, og vi har tilkendegivet, at vi støtter dem.
Selvfølgelig gør vi det.
Det er også helt normalt, at man siger, at selv om man støtter et forslag, er der ting, man gerne vil have
yderligere belyst under udvalgsarbejdet
Det er den måde, det kører på.
Men vi støtter da forslaget.
Tænk engang, hvis vi, hver gang vi gik på talerstolen ved en første behandling, sagde: Vi støtter forslaget, og vi stiller nogle spørgsmål, men vi vil ikke stemme for forslaget, når vi har fået de oplysende svar.
Det er vist meget sjældent, det er set her i det danske Folketing.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-11-12:
En mulighed er jo, at fru Aase D. Madsen efter et samråd synes, at hun og Dansk Folkeparti har fået svar på alle spørgsmål og er fuldt tilfredse, men at vi andre ikke synes, at vi har fået fyldestgørende svar.
Det vil jo normalt være sådan i et udvalg, at man er liberal over for et stort mindretal, som ønsker at få sagen undersøgt nærmere.
Det er vi faktisk i begge sider af salen, så jeg vil gerne spørge fru Aase D. Madsen, om hun ikke er indstillet på at fortsætte den tradition, der siger, at hvis der er et stort mindretal, som ønsker en sag nærmere belyst, fordi de ikke føler, at de har fået fyldestgørende svar på deres spørgsmål, bakker man selvfølgelig op, at det kan ske, f.eks. i form af en høring.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Nu gav fru Aase D. Madsen ikke bare én gang, men
gentagne gange, udtryk for, at der var mange spørgsmål, som skulle afklares,det er jeg fuldstændig enig med hende i, både omkring det juridiske forhold til grundloven og med hensyn til, hvad kompensationsklausulen betyder for mulighederne for kommende Folketing for at rette op på tidligere tiders synder.
Der er alle de her løse ender, som stadig væk står tilbage, forstod jeg meget, meget klart, og vi vil sikkert kunne gå tilbage i referatet og se, at det er fru Aase D. Madsen og Dansk Folkeparti også interesserede i at få svar på.
Så spørger jeg bare: Hvad er konsekvensen af de svar, som fru Aase D. Madsen vil få?
Socialdemokraterne har tilkendegivet, at konsekvensen af svarene faktisk vil afgøre, om partiet vil kunne støtte aftalen eller ej.
Det er sådan set et forståeligt synspunkt.
Men hvis det ikke får nogen indflydelse på, hvad fru Aase D. Madsen vil beslutte sig for i sidste ende, hvorfor så alle de her bekymringer over, hvad det egentlig betyder?
Hvis man allerede har pantsat sin stemme, hvorfor så bruge alle de kræfter på at få besvaret sine spørgsmål?
Når nu hr. Martin Lidegaard, som også hr. Svend Auken var inde på, lægger stor vægt på, at statens andel kommer til at ligge på det her niveau, hvordan vil hr. Martin Lidegaard så forholde sig til den situation, at det viser sig om f.eks. 8-10 år, at statens andel vil være væsentlig lavere?
Det kunne være, at statens andel var en tredjedel og ikke de to tredjedele, som hr. Martin Lidegaard forudsætter.
Hvordan vil hr. Martin Lidegaard så forholde sig til den situation, at han har bundet både sit eget parti, de øvrige partier, det Folketing, som sidder på det tidspunkt, til ikke at ændre beskatningsreglerne, så man faktisk får de to tredjedele, som er afgørende for hr. Martin Lidegaard?
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Fru Aase D. Madsen gav udtryk for, at hun var i tvivl om, hvad der skulle afholdes høring om.
Der er selvfølgelig, som det har været nævnt af hr. Svend Auken, grundlovsspørgsmålet.
Men selv hvis vi nu forestiller os, at der skulle være enighed om, at det her ikke er et direkte grundlovsproblem, er fru Aase D. Madsen så ikke enig med os andre i, at vi står over for en principiel og meget, meget afgørende beslutning om, hvorvidt et flertal i dette Folketing med en beslutning skal kunne sætte kommende Folketing - og dermed vælgerne - ud af kraft frem til 2042, altså i de kommende 39 år, uanset hvordan vælgerne stemmer? Er det ikke et spørgsmål af en principiel karakter, som vi skylder hinanden, inden vi indskiber os i det, at få en ordentlig belysning af?
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Nu bliver jeg forvirret på et lidt højere niveau.
Jeg mener: Én ting er at have den holdning, som hr. Kim Andersen har; den kan man være meget uenig i, men det er trods alt med skyklapper på og fuld fart ud over stepperne: Vi har indgået en aftale, og den står vi ved.
Og stort set uanset hvad konsekvenserne måtte være, så ved vi allerede, hvad de er, og vi stemmer for det uanset hvad. Det er én holdning, og det kan man have respekt for.
Man kan også have den modsatte holdning, som f.eks. SF har givet udtryk for, nemlig at man synes, aftalen er meget problematisk.
Men jeg kan ikke forstå den mellemposition, hvor fru Aase D. Madsen sætter sig mellem to stole og siger: Det er meget tvivlsomt, vi er meget forvirrede over, præcis hvad forholdet til grundloven er, det kan vi ikke gennemskue -
f.eks. notatet fra justitsministeren.
Der er mange ting, som er uklare omkring det her, så vi ved faktisk ikke, hvad det er for en sæk, vi køber, men vi gør det under alle omstændigheder, uanset om der skulle være en kat nede i sækken.
Den position forstår jeg ikke.
Altså enten er man for uanset konsekvenserne, eller også er man imod uanset konsekvenserne, men at være i tvivl som fru Aase D. Madsen og så sige: Uanset hvad, så vil jeg alligevel stemme for i sidste ende; det må fru Aase D. Madsen kunne forklare noget bedre.
Aase D. Madsen (DF), 2003-11-12:
Der må jeg skuffe hr. Morten Homann.
Nej, det vil ikke ændre vores syn på aftalen, men det vil ændre vores syn - måske - på aftalens konsekvenser.
Sådan er det svar, og det ændrer jeg ikke.
Med hensyn til høring eller ikke høring: Jamen altså vi skal da have noget at afholde høring om, og jeg ser ikke i øjeblikket nogen relevante ting, som begrunder en høring.
Det er jo det, vi så skal se på, når vi i samrådet får en forklaring på kompensationsparagraffen.
Så skal vi se, om det så har relevans, og om vi yderligere vil grave i de juridiske ting.
Det kan vi jo så se på til den tid.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Netop når det, som fru Aase D. Madsen ganske rigtigt refererer til, er ekstremt kompliceret og der, som debatten også viser, er meget delte meninger om, hvordan man skal fortolke spørgsmålet om forholdet mellem aftalen og grundloven, så forstår jeg ikke, hvordan det kan være så svært at tage stilling til, om det er noget, man skal have undersøgt på bedst mulige måde, herunder både ved et samråd og en høring, eller om man bare skal tro på det notat, som foreligger.
Derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor det skal være så svært for fru Aase D. Madsen at tage stilling og give et tilsagn om, at der skal afholdes en høring om det her spørgsmål.
Det andet, som det kunne være lidt interessant at få et klart svar på, er: Når vi nu skal igennem denne her proces med de 68 spørgsmål, som jeg kan forstå at fru Aase D. Madsen også vil være behjælpelig med at stille, og når vi har været igennem den proces og fået svar, vil de spørgsmål så kunne gøre et indtryk på fru Aase D. Madsen, som vil ændre hendes konklusion omkring aftalen?
Svend Auken (S), 2003-11-12:
Jeg håber ikke, det skader økonomi- og erhvervsministeren for meget, når jeg siger, at jeg har fuld tillid til hans viden, også på det juridiske område, men derfra og så til at betegne ham som uvildig ekspert i grundloven er der måske et spring, og det er ikke økonomi- og erhvervsministeren, der tager stilling til, om Folketinget skal afholde en høring om grundlovsmæssigheden; det er Folketinget; det er Folketingets ansvar.
Det er, som hr. Keld Albrechtsen meget rigtigt sagde, formanden og Præsidiet, der har et særligt ansvar her, men det enkelte udvalg, det enkelte medlem, det enkelte valgte medlem af Folketinget har et særligt ansvar for at få undersøgt grundlovsmæssigheden af det her.
Der skal vi selvfølgelig spørge ministeren, men hvis vi selv føler, at vi også har behov for at spørge nogle, der ikke har del i aftalen, så er det selvfølgelig vores ansvar at gøre det, og den mest elegante måde og den nemmeste måde og den normale måde at gøre det på er selvfølgelig ved at afholde en høring i udvalgsregi.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Det er vi fælles om.
Men den aftale, ministeren har indgået, indeholder en bestemmelse om, at selv om ministeren har underskrevet den, har den først retsgyldighed, når den er tiltrådt af Folketinget.
Derfor har vi, fra nu af og indtil vi skal stemme, et meget stort ansvar for at sørge for, at vi selv synes, at vi har fået alle oplysninger.
Vi er jo amatører af Guds nåde og må betjene os af de oplysninger, vi kan få udefra i meget indviklede sager.
Men når vi har stemt endeligt i denne sag, har vi bundet den danske befolkning og det danske Folketing indtil 2042, stort set uden muligheder for at justere sagen.
Derfor har både fru Aase D. Madsen og jeg selv et tungere ansvar i sagen her end i ret mange andre sager.
Aase D. Madsen (DF), 2003-11-12:
Jeg kan altså ikke rigtig forstå denne dans om juletræet, denne her cirkeldans hele tiden om det, for hvis jeg og Dansk Folkeparti nu ikke føler, efter at vi har gennemgået kompensationsparagraffen, at der er et behov for yderligere høringer og svar osv. osv., jamen så er det da op til Dansk Folkeparti at bestemme, om vi vil danse efter oppositionens pibe.
Hvis der er noget, så kom med beviserne, kom med beviserne på, at det er grundlovsstridigt, kom med beviserne for alle de andre spørgsmål, I gerne vil have belyst.
Det kan vi se på under udvalgsarbejdet; det er ganske normalt.
Kim Andersen (V), 2003-11-12:
Jeg tror, at enhver, der lytter til denne debat, fornemmer, at oppositionen i denne sag ikke har meget mere krudt tilbage i bøssen.
Naturligvis er det væsentligt, at denne aftale er i overensstemmelse med grundloven.
Det er i og for sig
et unødvendigt spørgsmål at stille.
Hr. Homann burde være fuldstændig klar over, at Venstre naturligvis er af den opfattelse, at det, vi foretager os her i Folketinget, og hvad vi som parti står inde for, skal være i overensstemmelse med grundloven. Det er der ingen grund til at sætte spørgsmålstegn ved.
Men det er så alligevel det, hr. Homann jo prøver, når han så i en eftersætning spørger: Skal vi så ikke have en juridisk afgørelse af, hvad denne aftale indeholder, for at rydde tvivlen af vejen?
Jamen der er ingen tvivl - der er ikke nogen tvivl!
Venstre er helt tilfreds med de vurderinger, der foreligger fra Justitsministeriet og fra Kammeradvokaten, men det ændrer jo ikke ved, som jeg sagde i mit tidligere svar, at enhver juridisk ekspert, statsretskyndig, er meget velkommen til at nærlæse teksterne og gøre indsigelse mod dem, hvis disse eksperter er af den opfattelse, at vi her er ved at indgå en aftale, der ikke er i overensstemmelse med grundloven.
Så enkelt er det.
Det behøver vi ikke nogen særlig undersøgelseskommission eller juridisk neutral instans til at afgøre.
Det må de meget gerne gøre hver især.
De kan også frivilligt danne en gruppe af statsretseksperter, som kan nærlæse de ting og så fremsende et samlet svar, hvis de kan blive enige om det.
Alle bemærkninger er hjertelig velkomne, og de vil blive behandlet overordentlig seriøst.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-12:
Det er jo den enkle løsning.
Hvis der er sådan en aftale, var det så ikke rimeligt, at der også var en opsigelsesfrist i den?
Det er jo ikke almindeligt, at de indgås for 39 år.
Er Det Radikale Venstre villig til at drøfte andre sådanne ændringsforslag med os andre?
Aase D. Madsen (DF), 2003-11-12:
Jamen hr. Auken ved lige så godt som jeg, at den 19. november har vi et samråd med ministeren, og det er Dansk Folkeparti, der har indkaldt ministeren til samråd netop om kompensationsparagraffen.
Hr. Svend Auken kan så lægge alle beviserne frem for relevansen af en høring ved den lejlighed.
Det er derfor, jeg har indkaldt til dette samråd; det er
netop for, at vi så kan »grave« i kompensationsparagraffen.
Der er overhovedet ingen, der kan forstå, hvad der står i den redegørelse, vi har fået.
Der er 7, 8, 10 linjer med indskudte sætninger i sådan et juristsprog, som der ikke er nogen her i verden, der forstår.
Så vi må nok bede ministeren om at få en oversættelse til dansk før samrådet, for ellers kan vi overhovedet ikke overskue det.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-12:
Jeg vil da gerne afkræfte den misforståelse, at der skulle være et skattestop på Nordsøen i alle de år.
Det er jo ikke det, der fremgår af denne sag.
Det, der fremgår af denne sag, er, at generelle skatter, der sættes op, også rammer Nordsøen.
Nu er der i kompensationsaftalen jo også et afsnit om, at hvis selskabsskatten nedsættes og man skal til at finansiere, som man tidligere har gjort på land, så behandler man hinanden lige, ligegyldigt om man er på Nordsøen eller man er på land.
Det er altså en fair aftale.
Med hensyn til det der med, at der skulle være skattestop,
har jeg også sagt miljøtiltag af den ene og den anden art, blot det ikke har et fiskalt sigte.
Regeringen var enig i, at denne sag skal i salen, så der er mulighed for at stille alle spørgsmål og få Det Energipolitiske Udvalg til at behandle den som et beslutningsforslag, sideløbende med at vi behandler de her to forslag.
Svend Auken (S), 2003-11-12:
Jeg tror, at hvis man havde lavet en kompensationsaftale på nogle få år, havde problemerne været til at overskue, men det er 39 år!
Bare inden for de 30 år, den nugældende aftale har løbet, har vi revideret den tre gange, og nu reviderer vi den altså igen.
Og hvad med de næste 39 år?
Vi kan jo i mangfoldige spørgsmål, med oprydningen derude, komme til at stå med totalt ændrede forudsætninger.
Ingen kan udelukke, at vi måske kommer i en national desperat situation, hvor vi er nødt til at kalde på alle dele af den danske befolkning for at få støtte, men A.P. Møller kan så på forhånd sige: Vi skal ikke betale af vores olieindtægter, for vi har et skattestop, der varer 39 år.
Det er jo det, der er en lidt bizar konstruktion og en helt usædvanlig konstruktion.
Derfor skal vi selvfølgelig have mulighed for at diskutere: Hvad betyder det egentlig for det folkelige liv?
Hvad betyder det som fortilfælde, når det drejer sig om indgåelse af aftaler med andre?
Kan andre privatpersoner, erhvervsorganisationer også tilkøbe sig et skattestop i 40 år?
Det er da nogle helt fundamentale spørgsmål for hele vort demokratiske liv, og det synes jeg at økonomi- og erhvervsministeren må være interesseret i at deltage i.
Så må man jo afveje de forskellige forhold, men først efter at man har været det hele igennem. Og så vil jeg gerne sige til ministeren, at det oprindelig ikke engang var ministerens hensigt, at den skulle have været i Folketingssalen.
Det var oppositionen i Det Energipolitiske Udvalg, der krævede, at det blev sat i Folketingssalen og kraftigt rådede regeringen.
Så bøjede man sig.
På samme måde bør man lytte til fornuftens røst og bøje sig for at lade uafhængige sagkyndige få lov til at deltage i en dialog med Folketingets medlemmer om alle de forfatningsmæssige aspekter af denne helt usædvanlige aftale.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-12:
Jeg vil gerne sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at vi selvfølgelig vil gå i dialog med de øvrige koncessionshavere på Nordsøen, og vores antagelse er, at vi i løbet af foråret 2004 kan få en melding om, at man ønsker at overgå på de her vilkår, som nu tilbydes A.P. Møller, inklusive en aftale.
Der er ingen tvivl om, at parterne på Nordsøen skal behandles ens, og derfor vil vi også give de øvrige firmaer derude den samme besked.
Så vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen endnu en gang, at et bredere skattegrundlag, hvor man får 52 pct., er bedre end at få 70 pct. af ingenting.
Og til hr. Svend Auken vil jeg gerne sige, at jeg har fuld respekt for, at denne kompensationsaftale skal undersøges til bunds.
Jeg er også nødt til at sige til Folketinget, at der ikke var kommet nogen aftale med A.P. Møller, hvis det ikke var, fordi der også skulle ligge en kompensationsaftale.
Her må jeg bare sige, at Socialdemokratiet jo har haft den mulighed, hvis man sammen med den øvrige venstrefløj havde ønsket at skrue på det.
Det var vi andre ikke enige i, fordi det var en aftale.
Svend Auken (S), 2003-11-12:
Jeg havde nær sagt, havde det ikke været der, så tror jeg, vi havde haft en meget kortere og meget hurtigere diskussion af alle de her spørgsmål og meget hurtigere var blevet enige.
Nu er det der, og det er jo ikke noget, nogen her i Folketinget har opfundet.
Det er noget, der er blevet sat ind i en aftale, ministeren har indgået med bevillingshaveren, og derfor er det selvfølgelig Folketingets opgave at undersøge det til bunds, herunder også at spørge nogle, der ikke er en del af den aftale, og det vil sige uafhængige sagkyndige, som vi jo gør det fuldstændig normalt.
Hvis ikke det spørgsmål havde været så stort og kontroversielt, havde ministeren jo overhovedet ikke blandet sig.
Så ville vi have sagt: Selvfølgelig skal man have de høringer.
Vi holder høringer om hvad som helst i Folketinget.
Men hvis spørgsmålet er rigtig stort, kan man ikke holde det.
Vi kan jo alle sammen komme til at sige noget, man måske ikke skulle have sagt, fordi vi har siddet længe og ventet på at svare og sådan - det vil jeg ikke helt udelukke at jeg har gjort i min tid som minister - men jeg synes alligevel, at det ville være klogt, hvis ministeren eftertænkte, om ikke det var rigtigt, at vi fik lejlighed til at drøfte de her ting til bunds.
Det vil jeg gerne give ham mulighed for at svare på.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-12:
Jeg lagde mærke til, at ministeren ikke kommenterede vores kritik af hans uhørte indblanding i udvalgets arbejde, og det var i og for sig klogt, tror jeg, af ministeren ikke at kommentere det.
For det kunne jo tolkes som udslag af, at ministeren måske godt kan se, at det, han gik op og sagde, ikke var heldigt, og hvis det er tilfældet, skal ministeren også have lov til at gå på retræte, helt sikkert.
Det er jo før sket for ministeren inden for den menneskelige hukommelses rækkevidde.
Så vil jeg bare sige til ministeren, at vi får en diskussion under udvalgsarbejdet af, hvornår der er størst risiko for, at man skummer fløden ved at pumpe inden år 2012.
Men lad os kigge på det.
Det er jo meget, meget kompliceret.
Så meget vil jeg godt medgive ministeren.
Jeg tror faktisk, vores skatteforslag vil give mindre risiko for rovdrift end ministerens.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-11-12:
Jeg kan forstå på ministeren, at en af priserne for at slippe uden om det lille problem med, at det skal være objektive og ikkediskriminerende principper, man indgår aftalen på i forhold til andre selskaber, indebærer, at de andre selskaber, der opererer i Nordsøen, også vil få en kompensationsklausul.
Det må være sådan, jeg forstår det, at den vil de få tilbudt.
Så vil jeg gerne vide, om det er fra her og nu, eller hvornår det skal gælde fra.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-12:
Det er korrekt, at jeg ikke fik svaret fru Anne Grete
Holmsgaard.
Det er sådan, at vi ikke ønsker at diskriminere nogen af de mennesker, der har en koncession i Nordsøen i denne her sag.
Vi har nu lavet en aftale med A.P. Møller, og hvis den godkendes her i Folketinget, betyder det jo, at der er
ændrede regler for beskatning i Nordsøen.
Nye fremtidige koncessioner vil også blive mødt med det regelsæt, og så er det jo sådan, at de, der er i Nordsøen i dag, får mulighed for at henvende sig og få nøjagtig de samme regelsæt at arbejde efter, så vi ikke diskriminerer dem, der borer og udvinder olie i Nordsøen.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen
: Hr. Keld Albrechtsen mener altså, at man skal komme med en klar melding om, at staten overtager i 2012, og så må vi se, hvad der sker, og hvor meget olie der kan nå at pumpes op, hvor mange kulbrinter der kan pumpes op inden år 2012.
Det er vi decideret meget, meget uenige i, fordi vi mener, at folk vil gå ud og »creame« felterne, og det vil sige, at man ikke får den olie ud, som man egentlig kunne få.
På samme måde svarer jeg SF på SF's ønske om udbud i 2012.
Vi mener, at en aftale er det mest givtige for det danske samfund, og der er kommet en aftale, som jeg mener er en god aftale for Danmark.
Jeg mener også, det er en god aftale for A.P. Møller, fordi man nu kan investere på sigt.
Jeg vil også gerne sige, at statens beskatningsret ikke anfægtes af denne her aftale.
Vi er klar til at gå dybere ned i denne her kompensationsaftale.
Hr. Svend Auken kan jo have de holdninger, han har til, hvordan kagen skæres med hensyn til overskudsdeling og selskabsskat.
Det, der har været vigtigt for regeringen, er, at man jo ved historisk, hvor stor en part staten har fået, og hvor stor en part DUC har fået, men i dag må vi jo konstatere, at de tal er løbet meget fra hinanden.
Jeg mener, der ligger meget saglige beregninger til grund for det provenu, som staten kan få i fremtiden, og som regeringen gerne ser vi kommer i gang med i god tid før 2012.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-11-12:
Jeg må sige, at det er meget lidt klædeligt, at ministeren går herop og begynder at blande sig i, hvad et flertal i Folketinget skal drøfte i udvalget med hensyn til en høring.
Det synes jeg var uklædeligt af ministeren.
Men ud over det vil jeg gerne have svar på et spørgsmål, jeg stillede i mit ordførerindlæg, hvor jeg spurgte til den særlige undtagelse, Danmark har med hensyn til EU's udbudsdirektiv, hvor det fremgår, når man går ned i selve direktivet, at hvis man skal forlænge eller give en tilladelse, skal det ske på grundlag af objektive og ikkediskriminerende principper.
Der vil jeg gerne have at vide, hvordan regeringen havde tænkt sig at sikre det.
Svend Auken (S), 2003-11-12:
En del af vanskelighederne ved det her er jo, at der er sådan nogle lidt bizarre træk ved denne her aftale, som skyldes, at den modpart, staten har, ikke er en sædvanlig forretningsmæssig modpart, som man i øvrigt kender det i andre forhold.
Derfor denne kompensationsaftale, som for et demokrati af vores udviklingsgrad er helt usædvanlig.
Når vi har ønsket en diskussion om det grundlovsmæssige, er det jo ikke kun spørgsmålet om overholdelse af grundloven eller ej, det er selve spørgsmålet om: Hvor langt rækker denne forpligtelse i forhold til Folketinget?
Hvad kan fremtidige Folketing overhovedet foretage sig?
Det er, som om ministeren forestiller sig, at han skal sidde alene med et flertal med Dansk Folkeparti i en fuldstændig ubegrænset periode, så han bare kan nikke; at han aldrig mere kommer i mindretal her i Folketinget, og at han aldrig mere har brug for, at et flertal tager hensyn til hans ønske om at få drøftet principielle spørgsmål.
Det var en meget, meget uklog afvisning; jeg ved slet ikke, om vicestatsministeren har adkomst til at gøre det, men jeg synes, det var meget, meget ukloge bemærkninger, han kom med.
Det mærkelige ved denne aftale er kompensationsaftalen, det er dette, at staten i modsætning til alle andre aftaler ikke er en del af bevillingen; det er dette, at overskudsdelingen fratages i skatten, i stedet for at det tages af overskuddet efter skat osv.
Der er en række helt ejendommelige ting ved denne her aftale, og det er selvfølgelig det, der gør, at selv om vi er positive over for arkitekturen, og selv om vi har et oprigtigt ønske om at være med i det her, er vi nødt til at stille kritiske spørgsmål.
Der synes jeg altså ikke, det ligner noget - havde jeg nær sagt - det ligner i hvert fald ikke den økonomi- og erhvervsminister, jeg plejer at samarbejde med omkring det her spørgsmål, at han på forhånd siger nej til en samlet oppositions ønske om at kunne diskutere de grundlovsmæssige aspekter i en høring.