runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-23:
Jeg var ikke enig med Venstre, De Konservative, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, men én ting er, at jeg ikke var enig, noget andet er, hvordan man beskriver det historiske forløb.
Og der forsøger hr. Vesselbo ved hjælp af forkerte historiske oplysninger - og det synes jeg er meget, meget pinligt - at fritage Venstre for det medansvar, som Venstre i over 10 år har haft for den sag.
Det er ikke klædeligt at se eller høre på, vil jeg sige til hr. Vesselbo.
Så stillede jeg et spørgsmål: Om det er sådan, at statsministeren i dag på sit pressemøde allerede har bestemt
, hvordan Danmarks reduktioner skal gennemføres, for sådan må det forstås, det, som statsministeren har udtalt til Ritzau.
Hvis det er tilfældet, hvorfor får vi det så ikke at vide af miljøministeren her i Folketingssalen, når vi har en debat om det?
Så føres politikken på et pressemøde, og Folketinget får ikke noget at vide.
Det synes jeg ærligt talt også vi har brug for en forklaring på.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-23:
Jeg må nok sige, at jeg synes, det er nogle sarte mennesker, som sidder i denne her sal.
Jeg lægger nogle historiske data frem, nogle historiske argumenter, som måske kommer til at påvirke enkelte medlemmer her i salen.
Jeg vil godt sige, at jeg, som hr. Svend Auken sagde, har været medlem her i 4 måneder, og hvad jeg har oplevet af angreb, voldsomme angreb på Venstres miljøpolitik og i øvrigt også på det, jeg selv har sagt i de 4 måneder, er bare et minimum af det, som hr. Svend Auken har oplevet i dag i de meget korte kommentarer, jeg har haft.
Så jeg synes nok, at den forsamling, der sidder dernede, skulle lade være med at komme herop og klynke på talerstolen, fordi jeg kommer frem med nogle argumenter, som er korrekte, som er historisk korrekte, og som vi mener bør komme frem i sådan en sag her.
Jeg mener ikke, det er rimeligt at klandre mig for at komme med de faktuelle oplysninger.
Det kan være, der er nogle, der bliver lidt pikerede over det, fordi de skal huske tilbage på de hændelser, der har været, men sådan er sagen altså.
Til fru Anne Grete Holmsgaard vil jeg sige: Ja, men det var jo lige netop det, jeg sagde, at vi skulle arbejde sammen om det.
Jeg opfordrede til, at alle partier arbejdede sammen om at nå det her fælles mål.
Det var faktisk indledningen og endda også afslutningen på det, jeg sagde, så jeg kan ikke se, der er nogen modstrid mellem det, jeg har sagt, og det, som fru Anne Grete Holmsgaard spørger om.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-23:
Jamen jeg må sige, at jeg synes, det er at gå langt over stregen, når hr. Vesselbo fremstiller det som en positiv villet miljøvenlig handling, da miljøministeren den 4. marts forhandlede Kyotoprotokol og byrdefordeling.
Ministeren tog derned med baggrund i det, et bredt flertal i Folketinget havde vedtaget.
Han havde været omhyggelig med at drøfte med partierne, inden han tog derned. Han vidste, at han havde opbakningen fra det brede flertal til at sikre, at Danmark ratificerede, også selv om det skulle koste 5 mio. t CO2-udslip mere. Jeg synes simpelt hen, det er for plat at bruge det som et eksempel på at fremstille regeringen som særlig miljøvenlig på det her område.
Det er et fælles problem, vi har, og jeg synes, det ville klæde hr. Vesselbo bedre, hvis han gik herop og sagde: Nu har vi det her fælles problem; det er vores holdning, at vi skal tage reduktionerne hjem på den
og den og den måde.
Det er handlingerne med hensyn til at indfri målsætningerne, vores nationale og internationale forpligtelser, der er afgørende for, om vi kommer videre, og også afgørende for, om det rent faktisk er en grøn politik, der bliver ført.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-04-23:
Efter min mening var indlægget fra hr. Eyvind Vesselbo enormt usmageligt.
Det var et dumt personangreb, og det var et forsøg på at afspore debatten.
Det er faktisk sådan, at partierne i den nuværende regering og partierne i den gamle regering har været fuldstændig enige om, at vi havde et fælles problem, der drejede sig om de 5.000 t.
Vi er faktisk parat til at være med til at løse det, også ved nogle måske ubehagelige metoder.
Derfor forstår jeg ganske enkelt ikke, hvor hr. Eyvind Vesselbo lægger op til den form for debat.
Jeg synes, det ville være mere klædeligt at prøve at fremlægge nogle forslag til, hvordan vi løser de her problemer.
Hvad er Venstres strategi, hvordan er sammenhængen mellem den måde, man nu forestiller sig, at øststøttemidlerne skal bruges på, og så løsningen af det fælles problem, vi har, nemlig ratificeringen af Kyotoaftalen med de ekstra 5.000 t?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Nu sagde hr. Vesselbo, at det jo ikke var hans mening at lægge sig ud med hr. Svend Auken.
Men jeg vil da sige, at hans første indlæg i hvert fald lød som et godt forsøg på det.
Det synes jeg ærlig talt er træls.
Men gøre det til noget personligt, synes jeg vi skal afholde os fra.
Så synes jeg i øvrigt heller ikke, vi skal gøre det til en debat om de 5 mio. t.
Det er ikke det, forespørgselsdebatten handler om, og det var heller ikke det, ministeren lagde op til.
Det var hr. Vesselbo, der tog den sag op og diskuterede grundlaget for den osv.
Men hr. Vesselbo sagde, at der ikke var skåret ned på miljø.
Han kom ikke til, at der ikke var skåret ned på energi.
Der er jo også skåret ned på miljø, som direkte og indirekte også forringer vores muligheder for at nå CO2-målene.
Det gælder i Energistyrelsen, det gælder på forskningsinstitutioner, og det gælder på Nordvestjysk Videnscenter osv., at man altså
kører noget ud, som det er meget, meget svært at bygge op og samle ind igen.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-23:
Nu er det jo ikke min mening at lægge mig ud med hr. Svend Auken i denne her sag.
Det er klart, at jeg fremhævede de positive miljøvinkler, men der er jo også, og det er det, der er det centrale i det her, nogle økonomiske konsekvenser, i og med at Danmark nu har måttet tage en større byrde, end vi tidligere har måttet.
Og det er jo den, jeg ligesom henviser til og siger, at vi må alle sammen arbejde sammen om at få løst det.
Så det var egentlig det, der var udgangspunktet for min kommentar til hr. Svend Auken.
Så kan jeg så bekræfte - hvis hr. Svend Auken vil høre efter - at det var Schlüterregeringen, som indførte den korrektion.
Men når man ser på den korrektion og vurderer den ud fra sådan et sagligt kriterium, kan man vel godt undre sig over, at man trækker et CO2-udslip fra, som er produceret på el produceret i Danmark, hvor der kommer CO2, som ikke bliver lagt til nogle andre steder, og at man lægger CO2-udslip til på el, der er produceret i Sverige, hvor der ikke kommer CO2, fordi ellen kommer fra vandkraft.
Det er vel en egentlig en udmærket saglig og faglig diskussion den her, men jeg vil godt bekræfte, at det blev indført af Schlüterregeringen.
Til fru Anne Grete Holmsgaard vil jeg sige, at bare det, at denne regering er gået med til sammen med EU-landene at forøge reduktionen i CO2-udslippet med 5 mio. t, kan vel selv en SF'er ikke nægte er en miljøvenlig handling.
Derfor siger jeg: Nu finder vi så mekanismerne.
Men bare det udgangspunkt er for mig at se vel mere grønt end det tidligere
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-23:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er meget høj cigarføring,
hr. Eyvind Vesselbo tillader sig i kritikken af hr. Svend Auken, al den stund at hr. Eyvind Vesselbos parti hele vejen igennem har båret medansvaret for den korrektion, som mislykkedes.
Det vil være mere klædeligt at påtage sig det ansvar fra Venstres side.
Nu fremsætter man jo et forslag til vedtagelse, som ser
Der får vi at vide, at statsministeren allerede har bestemt, hvordan den danske reduktion skal gennemføres.
Den skal gennemføres ved, at man slår to fluer med et smæk, man reducerer nemlig den danske miljøbistand, og så bruger man den til at købe varm luft i Østeuropa.
Det er ikke et ordret citat, men det er meningen med det, som statsministeren har sagt på sit pressemøde.
Jeg synes, det er en meget ubehagelig form for politik, der føres fra den borgerlige regerings side.
Man kommer med et forslag til vedtagelse, som ser meget troskyldigt ud, og så går man ud til pressen og siger det modsatte eller noget helt andet.
Jeg ved ikke, hvad hr. Vesselbo mener om statsministerens udspil.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-23:
Hr. Eyvind Vesselbo fik det fremstillet, som om miljøministeren nærmest med begejstring drog til møde i Ministerrådet den 4. marts i år for at sige: Ja, det er dejligt, vi tager de 5 mio. t, eller hvor meget det nu er - plus/minus et par millioner ton - med glæde.
Han prøvede faktisk at leve op til det, der var, men vi står i den situation, at der er kommet 5 mio. t ovenpå, og det tager vi så.
Så gav hr. Eyvind Vesselbo udtryk for, at denne regering er mere grøn end den tidligere regering.
Hurra, det er da dejligt, så kan vi da ikke få det bedre!
Men så vil jeg forfærdelig gerne have, at hr. Eyvind Vesselbo kommer herop og siger lidt mere om det, for det er jo handlingerne, det kommer an på.
Hvad er det så, der skal bygges oven på det, der lå i forvejen, altså kvoterne, energibesparelsen, pristillægget til den vedvarende energi?
Jeg vil da give helhjertet støtte fra SF
; hvis denne her regering er mere grøn end den tidligere, så er vi bare vilde af begejstring. Men kan vi ikke lige få lidt at vide om det, så vi har noget at have vores eventuelle begejstring i?
Svend Auken (S), 2002-04-23:
Man må indrømme hr. Vesselbo, at han, til trods for at han kun har været medlem af Folketinget i meget få måneder, har kendt til at afstedkomme megen fortræd inden for det område, han til nationens ugunst har kastet sin tvivlsomme kærlighed på. For et øjeblik siden lykkedes det hr. Vesselbo under den tidligere debat gennem sine udmeldinger at skabe uenighed om en vedtagelse, som vi alle sammen troede der var enighed om.
Det har været en styrke for dansk klimapolitik, at vi her i Folketinget har været enige, også enige om, at vi baserede os på det korrigerede tal for 1990.
Jeg vil gerne bede hr. Vesselbo bekræfte, at det var den tidligere Schlüterregering, den tidligere borgerlige regering, der ved indgåelse af klimaaftalen i 1992 undlod at få anmeldt 1990 baseret på det korrigerede tal, som man brugte i den nationale politik som grundlag for Danmarks forpligtelser.
Det er det, der har skabt os problemerne.
Vi har aldrig fiflet med tallene.
Skiftende regeringer har holdt sig til det tal, som er det reelle tal, nemlig det korrigerede tal.
Miljøministeren sagde for et øjeblik siden, at man nu vedstod sig målet om, at der skal reduceres med 20 pct. CO2 inden 2005.
Den plan, som man altså i dag har bekræftet, er også baseret på det korrigerede tal.
Så jeg vil gerne have hr. Vesselbo, selv om han kun har få måneders erfaring, til at bekræfte, at sådan er det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Det er såmænd ikke et svar til nogen af de sidste talere, men en yderligere kommentar til det dér med Østeuropa og det at købe varm luft eller kvoter i f.eks. Rusland og Ukraine.
For det første kunne vi gerne unde dem, at de fik gang i deres industri, selvfølgelig gerne med renere teknologi,
sådan at de ikke hæver deres CO2-udledning så meget, selv om de forøger deres industri.
Men så har de lande jo for det andet et andet problem, som vi også er interesseret i, og det er at få skrottet nogle af deres gamle atomkraftværker.
Og det betyder jo, at hvis de skal have den energi erstattet på anden vis, så bliver det altså ikke uden CO2-udledning desværre. De kan nok ikke løse det hele med vindmøller.
Så det må vi også give dem.
Det er derfor, jeg synes, at det er en lille smule umoralsk at gå ud og udnytte deres dårlige situation, hvilket det jo absolut er at gøre.
Så er der en anden ting med de 5 mio. t, og det hører måske ikke hjemme i denne debat her, og det er, at jeg overhovedet ikke kan forstå det dér med, at man beregner CO2-forpligtelsen i forhold til produktionen af el.
Det burde jo være forbruget, man rammer.
Det har jeg lidt svært ved at forstå.
Det er jo forbruget, det er interessant at nedsætte.
Om strømmen bliver lavet i Norge eller Sverige eller Danmark, burde i princippet være lige meget.
Det er forbruget, det handler om at begrænse.
Derfor synes jeg, at hele den der problematik er utrolig træls, rent ud sagt.
Men den hænger vi sandsynligvis på, det tyder det på, og vi må arbejde på at formindske vores CO2 så meget, vi kan, og ellers må vi jo så finde andre måder at løse tingene på.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-23:
Jeg er enig med hr. Ole M. Nielsen i, at kvoter er varm luft, og at det ikke er til at skille ad.
Jeg har også det synspunkt, at man ikke kan skille de 5 mio. t fra resten af vores forpligtelser.
Det er noget underligt noget.
Det er der ingen der vil kunne forstå, især ikke i udlandet, for det er jo 5 mio. t, som vi selv har opfundet at vi skulle være fritaget for.
Det er der jo ingen der har accepteret.
Så det kan man ikke.
I øvrigt er Enhedshedlisten tilhænger af Kyotoprotokollen, men modstander af mekanismerne til salg af handel med varm luft, og derfor vil jeg gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til at fremlægge initiativer til at sikre Danmarks reduktionsforpligtelser efter Kyotoprotokollen, således at reduktionen opnås uden korrektioner i basisåret og ved en rent indenlandsk indsats.«
Svend Auken (S), 2002-04-23:
Hr. Ole M. Nielsen og jeg er sammen med fru Anne Grete Holmsgaard fælles om at støtte Kyotoprotokollen, som hr. Keld Albrechtsen er imod, og der er selvfølgelig en væsentlig forskel. Jeg tror, at hr. Ole M. Nielsen har ret.
Det eneste, jeg har sagt, er, at den type handel er jeg lodret imod, når det drejer sig om opfyldelse af vores forpligtelser med hensyn til de 21 pct.
Men når det kommer til de 5 mio. t, er jeg mere åben.
Det var kun det, jeg ville have slået fast.
Vi kan, hvis det forslag til vedtagelse kommer til afstemning, fra Socialdemokratiets side støtte det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
For at begynde bagfra: Tak for opbakningen fra fru Anne Grethe Holmsgaard, men jeg tror alligevel ikke, vi er helt enige, for jeg tror faktisk ikke, at der er forskel på varm luft.
Jeg tror, at alle kvoter i virkeligheden er varm luft.
Går vi ud og laver Joint Implementation, er det noget andet noget. Kvoter er kvoter, og man kan ikke sidde og finde ud af, hvilken farve de har, eller om de ville være blevet udnyttet et andet sted, eller hvad de ville.
Det tror jeg faktisk ikke.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Ja, vi har jo før sammen stillet forslag om, at indsatsen udelukkende skulle ske i Danmark.
Det gjorde vi i efteråret 2000, tror jeg,
i et forslag til vedtagelse, som ikke kom til afstemning, fordi der var en anden vedtagelse, som kom først, og den stemte - jeg har lige set efter - SF og Kristeligt Folkeparti for, og Enhedslisten undlod at stemme.
Så stillingen er, ligesom den plejer, nemlig at hr. Keld Albrechtsen er stærkere i sine krav her.
Jeg vil påstå, at vi lever lidt mere i virkelighedens verden, og det er derfor, vi har den formulering, som vi har her.
Men vi lever fuldt ud op til de gamle krav, at op til de 5 mio. t er der ingen tvivl om, at det skal vi klare, og vi mener også helt sikkert, at hvis vi tager alle virkemidler i brug, kan vi også klare nogle af de 5 mio. t herhjemme uden at skulle ud og købe kvoter.
Men det kan jo ske, at vi er nødt til det, og det ser det desværre meget ud til at vi er.
Vi mener, at vi kunne gøre det, men det kommer an på, hvad det er for et samfund, vi skal have.
Hvis det er sådan, som skatteministeren siger - jeg citerede hans svar i min ordførertale her - at vi skal passe på, at det ikke forringer konkurrenceevnen, hvis det er sådan, at det har første prioritet, kan vi ikke klare målene.
Selv den tidligere regering, som hr. Svend Auken var miljøminister i, havde jo også et eller andet sted den holdning, at det trods alt er vækst først, og så må vi se, om vi kan klare de andre ting bagefter.
Det var sikkert ikke miljøministerens holdning, men så den samlede regerings holdning.
Vi tog den somme tider i, at det alligevel var sådan, at væksten kommer først, og så må vi se, om vi kan redde verden bagefter.
For os er det omvendt.
Vi mener sådan set godt, at vi kan klare os uden vækst.
Jeg ved godt, at vækst er et godt redskab til at løse problemer med, men det kan vi også godt uden.
Det er stadig væk vores holdning, så jeg er ikke meget for at se lidt mere afslappet på principperne, men jeg erkender, at vi kommer ud i problemer med de 5 mio. t, men vi vil arbejde på at forhindre, at vi kommer ud i problemer.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-23:
Jeg vil godt sige til hr. Svend Auken, nu da vi jo også er medforslagsstillere til dette forslag til vedtagelse, og det kan også være et svar til hr. Keld Albrechtsen, at jeg synes, at det, der står, for så vidt er ret klart.
Som forslaget til vedtagelse er formuleret, afviser det ikke, at man kan handle med kvoter.
Det afviser ikke, at man kan handle for det ekstra bidrag, der er kommet ind,
som Danmark skal yde oven i de 21 pct., på baggrund af at det nu er det ukorrigerede basisår, der lægges til grund.
Det, der står her, er en afvisning af at handle med varm luft.
Det skal være en handel, hvor der er tale om reelle besparelser.
Det ville efter vores mening være meget problematisk, hvis man går ind i det
med at handle med varm luft, for man skal jo tænke på, hvorfor vi har en Kyotoprotokol.
Det har vi for at forhindre farlig menneskeskabt drivhusgasudslip, og det forhindrer vi jo ikke, hvis vi handler med varm luft; det vil sige med en kvote, som reelt ikke ville være blevet udnyttet.
Svend Auken (S), 2002-04-23:
nogen forskel på igennem alle årene
, heller ikke i regeringer, som Kristeligt Folkeparti har deltaget i.
Der var forpligtelsen til at reducere med 21 pct., den største enkeltforpligtelse, noget europæisk land påtog sig.
Har jeg ikke forstået det rigtigt, at vi er enige om, at det kan Danmark godt opfylde med virkemidler i sit eget land?
Og er vi enige om, at de skal opnås ved reelle virkemidler her i landet, som oven i købet kan være til vores egen fordel, hvorimod vi med hensyn til de yderligere 5 mio. t, som i øvrigt kommer til forhandling mellem samtlige EU's partier til sin tid, kan tillade os, netop fordi vi er dem, der har påtaget os de største forpligtelser, at se lidt mere afslappet på principperne, som vi i øvrigt er enige om?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-23:
Jeg må indrømme, at jeg forstår ikke rigtig hr. Ole M. Nielsens svar.
Først får vi at vide, og det er Enhedslisten enig med Kristeligt Folkeparti i, at man ikke skal køre på varm luft.
Så sker der det, at man i Danmark fifler med beregningerne, og så får vi en ekstra regning.
Det synes jeg er principløst.
Jeg havde meget håbet, at Kristeligt Folkeparti havde svaret klart, at man selvfølgelig ikke ville ind i sådan noget fifleri, men sådan forstod jeg ikke svaret. Jeg vil godt spørge: Er det Kristeligt Folkepartis hensigt med forslaget til vedtagelse, at der skal ske en delvis løsning af det danske problem ved hjælp af køb af kvoter i udlandet?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-23:
Hr. Vesselbo siger, at han gerne vil have et bredt samarbejde om virkemidlerne til, hvordan vi indfrier Danmarks nationale og internationale forpligtelser.
Men så vil jeg sige, at så er det ikke særlig elegant at starte med et personangreb, og det er ikke særlig elegant at fortsætte det personangreb.
Den, der må have følt sig mest angrebet her, tror jeg faktisk er miljøministeren.
For miljøministeren ved - hvad hr. Vesselbo også ved - hvad der foregik i Miljøudvalget forud for mødet i EU's Ministerråd den 4. marts.
Han ved det fuldstændig, han var til stede, miljøministeren var naturligvis
Jeg var selv til stede, alle ordførerne, der deltager her i dag, var til stede, og alle ved derfor, hvad det var for en situation, miljøministeren skulle ned og forhandle, og han ved også, hvad han havde opbakning til fra partierne.
Så jeg synes faktisk, det er en meget ubehagelig afsporing, og den befordrer i hvert fald ikke det brede samarbejde, som hr. Vesselbo samtidig opfordrer til.
Så jeg vil sådan set anmode hr. Vesselbo om at slå en streg over det her og så lade være med at gå op med flere af den type angreb i denne debat, men derimod koncentrere sig om, hvad det er for nogle virkemidler, der skal anvendes.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Og jeg fik så heller ikke svar på det her i anden omgang.
Jeg spurgte konkret, om ikke Venstre kunne bekræfte, at der er skåret ned i forskning på energi, at der er skåret ned i forskning på vedvarende energi, at der er skåret ned i investering på vedvarende energi osv.; der fyres eksperter, der sidder i Energistyrelsen, og folk i forskermiljøer osv. ryger ud, og det er meget svært at samle op igen.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-23:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg desværre ikke har mulighed for at svare på det spørgsmål
, idet jeg ikke har set det Ritzautelegram, der er blevet udsendt.
Jeg har været bundet her i salen også under den tidligere debat, så derfor har jeg ingen mulighed for at se, hvad der står, og derfor kan jeg desværre ikke svare på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål. Jeg kan kun til fru Anne Grete Holmsgaard sige: Jamen det, jeg siger lægger op til samarbejde, er det, jeg mener; det er det, Venstre mener, og det er det, regeringen mener at der skal lægges op til i et samarbejde om at løse de her fælles problemer.
Men det er netop det, der nu skal bringes ind på banen igen for at finde frem til de mekanismer, hvorved vi kan få reduceret vores CO2-udslip med de 21 pct., der er blevet realiteterne.
Og det var jo det, miljøministeren sagde
i sin tale, at nu skal der arbejdes på det, vi i fællesskab skal gøre; vi skal finde frem til de mekanismer og den måde, vi kan reducere på, og nå frem til det på den bedst mulige måde.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Det med vindmøllevingerne gør vi noget ved.
Det er klart; det tager vi op politisk.
Det er virkelig en god information at få det at vide.
Det lyder fuldstændig hen i vejret.
Men det andet er så det dér med, at de her CO2-kvoter og nedbringelse er at sende en ekstra regning - og det er jo forfærdeligt - til skatteydere og til erhvervsliv osv.
Jamen det er da også ubehageligt. Men jeg fik ikke noget svar på, om CO2-udledningen påvirker klimaet, for så kan jeg altså se nogle konsekvenser, som er betydelig værre end regninger og lidt manglende konkurrenceevne til erhvervslivet.
Altså hvis en grads temperaturstigning svarer til at blive flyttet 600 km nærmere ækvator - det er sådan noget i den størrelsesorden, det svarer til - så får det altså ganske overvældende indflydelse på vores samfund og hele klodens klima.
Men vi fik ikke noget svar på, om det er noget, man accepterer.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-04-23:
Til hr. Ole M. Nielsen.
Frivillige aftaler synes vi altså er en god ting.
Dem skal man lave.
Man skal ikke pålægge det hele via en kvoteordning til forskellige lande.
Det er jo ikke engang ens over det hele.
Nogle lande skal reducere med 21 pct. ligesom Danmark, og andre må udlede mere CO2.
Det er da dybt uretfærdigt at pålægge erhvervslivet sådan nogle store udgifter.
Hvem skal betale?
Det er mange penge, vi snakker om her.
Det er jo ikke kun lige nogle håndøre.
Her prøver vi at give nogle penge ekstra til sygehuse, sådan at de ældre og svage kan få et godt liv.
Men nu vil man til at pålægge alle borgere i Danmark en ekstra regning på over 2½ mia. kr. over de næste år.
Det synes vi ikke er rimeligt.
Så med hensyn til lossepladserne: Jeg synes ikke, at det er godt, man graver vindmøllevingerne ned.
Om det er lovligt skal jeg lade være usagt, for jeg ved ikke, hvor meget lossepladser må grave ned.
Og det er fakta, for jeg ved, hvor de bliver gravet ned.
Så klipper man dem i stykker og så graver man dem bare ned, fordi de så ikke fylder så meget.
Der er altså epoxy i sådan nogle vindmøllevinger, og der står rigtig mange af dem.
Hvad vil man gøre?
Det fik jeg ikke et svar på.
Der var ikke én, der svarede på det spørgsmål, jeg havde i den tale.
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.