Jesper Langballe (DF), 2006-01-12:
Består erhvervslivet af griske kapitalister, der lurer på at æde deres bytte?
Det har i hvert fald hørt til venstrefløjens kæreste fordomme siden 1968.
Kun offentlig forskning kan være objektiv, åben og ubestikkelig, og hvis offentligt finansieret forskning sættes i forbindelse med privat forskning og erhvervsinteresser, så er der en sandsynlighed for, at kapitalistbacillen angriber den offentlige forsknings sunde organisme, hvorfor man må se med mistænksomhed på de igangværende bestræbelser på at skabe et samspil mellem offentligt og privat finansieret forskning og især at afkorte vejen fra forskningsresultatet til erhvervslivets udnyttelse af det.
Her er det selvfølgelig først og fremmest Dandysagen fra 1999, der spøger, en sag, som man må sige var en farce, der næppe er så entydig, som den er blevet fremstillet, men som i hvert fald har medført en regulering, som betyder, at den sag i dag næppe ville kunne forekomme.
Det mest uheldige ved sådan en dogmatisk mistænksomhed er måske, at dogmatikken kommer til at skygge for det virkelige problem, som der kan være ved forlovelsen mellem forskning og erhvervsliv, hvis man ikke tager sig i agt, nemlig at erhvervsanvendelige forskningsresultater ikke bare skal bringes til anvendelse hurtigst muligt og dermed komme hele samfundet til gavn, hvilket er oplagt fortræffeligt, men at det bliver erhvervslivets anvendelsesmuligheder, der konsekvent kommer til at udlægge de spor, forskningen skal bevæge sig ad.
Ikke på grund af kapitalistisk grådighed, men fordi man ud fra de allerbedste hensigter kommer til at sætte forskningen på skinner lagt efter en sigtelinje mod et kæmpe kasseapparat, der bare har at ringe i løbet af et par år.
Den pris, vi så kommer til at betale, er jo forskningsfriheden, og det betyder, at vi får ringere forskning, fordi man så altid går efter det forudsigelige og viger tilbage for at lade forskningen rejse ind i et ukendt land, hvor der ikke er lagt skinner ud på forhånd.
Man kan også sige, at hvis vi ikke er kritisk opmærksom på problemet hele tiden, så er det grundforskningen, der meget let kan gå hen og blive svigtet.
Det er jo moderne at sige, at dansk forskning skal have førertrøjen på, men er der noget, som allerede har givet Danmark om ikke førertrøjen, så i hvert fald den prikkede bjergtrøje, så er det faktisk dansk grundforskning – den, som opdagelsestrangen driver mod det uforudsigelige, og som derfor vinder nyt land.
Jeg har efterhånden sagt det nogle gange: H.C. Ørsted sagde ikke en sommerdag i 1820: I eftermiddag vil jeg opdage elektromagnetismen, og så vil der komme gang i samfundets hjul.
Nej, efter langvarig grundig forskning ledte han en dag i sit auditorium strøm forbi en kompasnål, og så skete der noget.
Så kom der sandelig gang i samfundets hjul, i den grad at vi må sige, at hele den moderne tekniske verden er bygget op over hans opdagelse af elektromagnetismen.
Var det sket, hvis en moderne universitetsbestyrelses erhvervsorienterede forskningsstrategi havde lagt sporet ud?
Det var det næppe.
Nej, det skete takket være geniets umættelige nysgerrighed og takket være en universitetskultur af lærdom og fordybelse, som ikke så sig tilfredsstillet af blot at lave produktudvikling af Fttmo036.fm Page 2560 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
det kendte.
Og så har vi endda ikke talt om det område, som hedder humaniora, og som der slet ikke ville være plads til, hvis anvendelsesgraden og det økonomiske afkast var eneste målestok.
Det primære skel går for os at se ikke mellem offentlig og privat, men mellem anvendelsesorienteret forskning og grundforskning, og de to bør ikke være et enten-eller, men et både-og.
Derfor støttede Dansk Folkeparti regeringen, da den på finansloven satte afkastet af 3 mia. kr. af til Højteknologifonden, men samtidig fik vi i finanslovforliget sat 1 mia. kr. af til den grundforskningsfond, der til trods for fremragende internationale evalueringer var så totalt økonomisk udpint, at den efterhånden kun kunne finansiere 2-årige satsninger.
Det er så fulgt op i vores finanslovaftale med regeringen for dette år, så fondens kapital nu er rettet op og initiativerne blomstrer.
Jeg må sige, at da jeg for halvanden måned siden på Niels Bohr Institutet på Juliane Maries Vej var med til at indvi tre nye grundforskningscentre på allerhøjeste videnskabeligt niveau, et center for kosmologi, som skal forske i bl.a. de sorte huller i universet, et center for molekylære strukturer og et center for forskellige former for liv og deres indbyrdes kommunikation, da synes jeg, at man blev fyldt med glæde og tro på grundforskningens fremtid.
Nej, men i udforskningen af den bevæger menneskeånden sig selv og os i sin umættelige søgen efter sandhed.