runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2006-01-18:
Jeg kan på forhånd afsløre, at Dansk Folkeparti støtter forslaget, i og med at vi har været med i forhandlingerne ligesom alle andre partier og selvfølgelig har sagt god for det.
Det er i øvrigt også svært at være uenig.
Forslaget skal sikre, at alle lønmodtagere er omfattet af en barseludligningsordning.
Ordningen omfatter alle private arbejdsgivere og deres ansatte, dog er selvstændige ikke med i forslaget.
Vi er i Dansk Folkeparti ikke overbevist om nødvendigheden af en barselfond for de selvstændige.
Vi vil selvfølgelig gerne deltage i drøftelser med partierne, og vi udelukker ikke, at Dansk Folkeparti vil gå med i en ordning, som dækker de selvstændige, men på nuværende tidspunkt, som vi også redegjorde for i forbindelse med forhandlingerne, er vi ikke klar til at tage en sådan beslutning.
Vi synes, der skal mere klarhed omkring området: Hvad ønsker de selvstændige selv?
Er der behov for en sådan ordning?
Det skal først opklares.
Det har været fremme, at brancher med mange højtlønnede medarbejdere ikke følte, at ordningen tilgodeså deres behov, men jeg synes, det skal stå helt fast, at vi med dette forslag sikrer en reel forbedring for alle, der i dag ikke er omfattet af en barseludligningsordning.
Jeg synes, at de øvrige ordførere allerede har redegjort for indholdet i forslaget og også for indholdet i andre ting, men derfor er det godt at konstatere, at der er tale om en god ordning, og at Dansk Folkeparti selvfølgelig kan støtte lovforslaget.
Elisabeth Geday (RV), 2006-01-18:
Jeg er jo så glad for at høre fru Helle Sjelles udmelding i forhold til de selvstændige, og jeg noterede mig også, at det kom ud i en pressemeddelelse tidligere i dag.
Jeg skal bare have præciseret, om det så kan tages som udtryk for, at vi kan forvente et forslag fra regeringen gående ud på, at der bliver etableret en barselfond for selvstændige.
Helle Sjelle (KF), 2006-01-18:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Det Konservative Folkeparti meget gerne ser, som jeg sagde i ordførerindlægget, at de selvstændige også bliver omfattet af en barseludligningsordning, og derfor er det også det, vi i Det Konservative Folkeparti vil arbejde for, og så kan vi jo så håbe på, at det også er det, regeringen når frem til er en god idé.
Elisabeth Geday (RV), 2006-01-18:
Jeg er en lillebitte smule forvirret.
Er vi ikke enige om, at Det Konservative er en del af regeringen, og at det er en konservativ minister, som er ansvarlig for det her område?
Kan vi så ikke komme det lidt nærmere?
Jeg har også forsøgt at fiske hos fru Inger Støjberg om de overvejelser, man har.
Men jeg har bare brug for at få at vide: Er det regeringens linje, at vi skal have en barseludligningsordning for de selvstændige, eller er det kun De Konservatives linje, og hvis det er De Konservatives linje, er det så et mindretalssynspunkt i regeringen?
Thomas Adelskov (S), 2006-01-18:
Nu skal det jo ikke være nogen hemmelighed, at vi i forbindelse med forhandlingerne rent faktisk gav regeringen et ret godt tilbud om, at vi bare kunne gøre det obligatorisk at lade de selvstændige være omfattet af den ordning, der gælder her.
Det ville sådan set være det mest enkle.
Derfor er det vel egentlig et eller andet sted også et relevant spørgsmål at stille.
Nu er vi jo ret tæt på, at det bliver den 1. februar.
Vi ødelægger vel egentlig ikke noget, hvis vi nu afventer anden- og tredjebehandlingen af det her lovforslag og så måske kunne nå i samme åndedrag at få de selvstændige med i det her lovforslag og så tage det i en stor klump, når nu regeringen er færdig med at tænke i februar måned.
Helle Sjelle (KF), 2006-01-18:
Jeg udtaler mig naturligvis på Det Konservative Folkepartis vegne, og det er også derfor, jeg siger, hvad vi arbejder for.
Vi arbejder for, at de selvstændige kommer med.
Det er også rimelig klart, at vi er i regering med et andet parti, og derfor kan vi naturligvis ikke komme og bestemme alene, hvad der skal ske.
Det må vi jo så forhandle om, og så må vi jo se, hvor langt vi når ad den vej.
Jeg synes, at det er en ganske glimrende model, vi er nået frem til her, hvor mange blandt arbejdsmarkedets parter faktisk ganske frivilligt har lavet en ordning omkring de her ting, og hvor vi senere følger op ved lovgivning.
Som jeg sagde i mit ordførerindlæg, tror jeg ikke, der er mange, der for få år siden overhovedet havde forestillet sig, at vi var nået så langt.
Og jeg glæder mig i hvert fald i dag over, at vi er nået så langt, som vi er.
Det kan da godt være, man kunne have etableret modellen på en anden måde end den, vi er nået frem til her, men jeg synes, vi er nået et godt stykke vej.
Nu synes jeg, vi skal forholde os til, hvordan verden ser ud i dag.
Og når vi ser på den verden, der er i dag, må vi også anerkende det arbejde, som der er flere blandt arbejdsmarkedets parter, der faktisk har gjort for, at vi kan komme videre på det her område.
Derfor ønsker vi ikke nu og her, hvor vi behandler det her forslag, at lave om på det, vi har lagt op til her.
Som jeg sagde før, synes jeg, vi faktisk er nået et ret godt stykke vej.
Vi ser så bare gerne, at vi lige her til sidst også får de selvstændige med.
Ole Sohn (SF), 2006-01-18:
Jeg vil gerne lige indledningsvis komme med en korrektion til Socialdemokratiets og Venstres ordførere, som – formoder jeg – i en eller anden form for glæde over forslagets indhold brugte begrebet, at her er der tale om et kvantespring.
Nu er det jo sådan – som jeg også har sagt tidligere – at et kvantespring sådan set stammer fra fysikkens verden og beskriver en elektrons bane, som pludselig kan afviges.
Det kan både være fremad, til siden eller bagud.
Det er rigtigt, at det signalerer en bevægelse fra ét punkt til et andet, men om det absolut skal være en fordel, kan man ikke sige.
Men jeg formoder, at det, vi snakkede om, var et stort spring fremad, og det er det.
Jeg vil også godt benytte lejligheden til at takke ministeren.
Det er noget, jeg meget sjældent gør, og det er ikke, fordi jeg ikke ønsker at takke ministeren, men fordi der meget sjældent er grundlag for at gøre det.
Men det mener jeg der er her.
Vi har haft en meget god og åben debat og forhandling undervejs, som har gjort, at vi er endt med at have et bredt forlig.
Så er der flere af mine kolleger, som har peget på, at vi ikke har fået løst problemerne omkring de selvstændige og de højtlønnede, og begge dele er korrekt.
Jeg skal ikke forlænge debatten, men blot sige, at jeg sådan set mener, vi har et behov for at få løst også de to udestående problemer, forhåbentlig med et lige så bredt flertal, og at vi i hvert fald får taget hul på beslutningsprocessen snarest muligt; i første omgang for de selvstændige, og siden hen for de højere lønnede.
Det er klart, at når man skal lave en ordning, som gælder for de højere lønnede, skal vi have den skruet sammen sådan, at det ikke har nogle negative konsekvenser for lavere lønnede.
Men der er et problem med ligestillingsaspektet, som stadig væk udestår for grupper på arbejdsmarkedet, og det må vi have taget højde for, om ikke før så siden.
Men alt i alt mener jeg, at vi med udgangspunkt i forslaget her er kommet om ikke et kvantespring fremad, så et større skridt, end man kunne have forventet, og det vil jeg gerne rose, og derfor støtter SF forslaget.
Elisabeth Geday (RV), 2006-01-18:
Vi har jo haft en lang proces i forligskredsen, før vi heldigvis nåede til enighed.
Diskussion har jo bl.a. gået på det her med, hvorvidt vi skulle støtte bl.a. de højtlønnedes ønske om en såkaldt procentmodel eller støtte LO/DA-modellen med et fast kroneloft.
Derfor vil jeg godt bede ministeren bekræfte her i salen, at der, hvis vi havde valgt en procentmodel, var sket en overflytning fra arbejdsgivere med mange lavtlønnede ansatte til arbejdsgivere med mange højtlønnede ansatte, men ikke en overflytning fra de ansatte lavtlønnede til de ansatte højtlønnede.
Som sagt er det her jo ikke en ordning, der overhovedet berører den aflønning, man får under orloven.
Den vedrører alene arbejdsgivernes refusion af de udgifter, de har.
Det vil sige, at hvor de i dag altså får refunderet dagpengebeløbet, får de nu refunderet et beløb yderligere svarende til 142 kr. i timen.
Derfor er det altså en omfordeling, der ville være sket fra arbejdsgivere, som har mange lavtlønnede, til arbejdsgivere, som har mange højtlønnede, hvis det var sådan, at vi havde fulgt de tanker, der var om en procentuelt baseret ordning, hvad vi jo så ikke gjorde.
Så skal jeg bare lige have slået fast med syvtommersøm: Man kan altså ikke på den måde sige, at en model baseret på en procentsats ville være asocial, fordi den faktisk gav højtlønnede noget på bekostning af lavtlønnede?
Man kan selvfølgelig sige, at der er noget asocialt over selve det forhold, at man, hvis man er arbejdsgiver og har mange lavtlønnede, skal bidrage med et beløb til arbejdsgivere, som har mange højtlønnede.
Det kunne nogle finde på at kalde asocialt, men det er jo ikke i ordets traditionelle forstand asocialt.
Det er jo ikke sådan, at det er nogle lønmodtagere, der betaler nogle beløb hinanden imellem.
Det er nogle arbejdsgivere, der betaler nogle penge hinanden imellem.
Man kan selvfølgelig argumentere for, at der også er et behov for at tage sociale hensyn til arbejdsgivere, men lad det nu være.
Det er ikke asocialt i ordets gængse forstand.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-01-18:
Men kan ministeren ikke bekræfte, at med regeringens forslag er det kun ca. 15 pct. af det private arbejdsmarked, der vil være dækket af kravet om at lave en statistik, eller 1.200 virksomheder, hvorimod der med den tidligere lov, SR-regeringens lov, var tale om, at der på daværende tidspunkt var ca. 54.000 virksomheder, der ville være dækket af kravet?
Hvad siger det om ligeløn i den virksomhed?
Tag en rengørings- og servicevirksomhed, der har 11 ansatte, af disse er 6 kvinder med en given gennemsnitsløn og 5 mænd med et givent løngennemsnit.
Hvad siger det om ligeløn i den virksomhed?
Det er derfor, vi har taget fat i at sige, at vi må have sammenlignelige grupper som udgangspunkt for det arbejde, vi gør.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-18:
Nu hørte jeg med stor glæde, hvordan Det Konservative Folkeparti opfatter hele den her situation omkring barselfond og barseludligning med hensyn til at sikre så meget udligning som muligt imellem arbejdspladser med mange kvinder og arbejdspladser med mange mænd.
Jeg kunne godt tænke mig at høre Det Konservative Folkepartis holdning til, hvordan vi måske kunne komme videre på et senere tidspunkt i udviklingen af barselfonden, om Det Konservative Folkeparti f.eks. er enig i, at den helt store barseludligning i virkeligheden er den udligning, der vil finde sted på tværs af henholdsvis det offentlige og det private område.
Hvis man på sigt kunne etablere en barselfond, som dækkede både det offentlige og det private område, ville det betyde en meget mere omfattende udligning mellem kvindefag og mandefag end den, man har med den ordning, som vi nu bakker op om i dag.
Inger Støjberg (V), 2006-01-18:
Det har jo ikke været nogen hemmelighed, at vi fra regeringspartiernes side også har været interesseret i at se på, om der var en mulighed for rent faktisk at få lavet en barselfond for de selvstændige.
Nu er det sådan, at jeg egentlig tror, at fru Elisabeth Geday ville blive vældig skuffet, hvis nu regeringen bare sådan kom med nogle sonderinger ud af den blå luft.
Jeg tror egentlig, at fru Elisabeth Geday utrolig gerne vil være med, når man skal drøfte mulighederne for netop at lave den her barselfond.
Ellers kunne vi jo blive klandret for, at det bare var sådan noget, vi lige ville sidde og lave i en snæver kreds.
Nu er det jo rent faktisk sådan, at samtlige Folketingets partier er med i den her aftale.
Derfor vil det vel egentlig også være retfærdigt, hvis man også sammen sad og drøftede den her problemstilling.
Men der skal ingen tvivl være om, at vi fra Venstres side også er meget interesseret i at se, om vi på nogen måde kan få omfattet de selvstændige i sådan en aftale.
Elisabeth Geday (RV), 2006-01-18:
Jeg synes ikke, jeg blev forfærdelig meget klogere.
Nu er det jo sådan, at regeringen har haft den her tænkepause, siden vi indgik aftalen – hvad var det? – den 30. november.
Det er jo trods alt ved at være halvanden måned siden eller lidt mere endda, og jeg synes da godt, at fru Inger Støjberg kunne løfte lidt af sløret for de overvejelser, der foregår i regeringen.
Altså, har man i sinde at fremsætte et forslag til en barseludligningsordning for selvstændige, eller forsøger man bare at trække tiden?
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at hvis det bare er en øvelse, hvor man trækker tiden og ikke når frem til et resultat, så er vi nogle, der gerne vil hjælpe regeringen med et forslag til, hvordan det her kunne gøres.
Inger Støjberg (V), 2006-01-18:
Det er fuldstændig korrekt, at vi har diskuteret og drøftet de selvstændiges muligheder for også at blive omfattet af en barselfond, og det var jo i øvrigt noget, som jeg forstod at samtlige forligspartier var meget interesseret i.
Derfor er det også sådan, at regeringen har lovet, at den senest i februar, og det her vi jo så ikke nået til endnu, vi er kun i januar, vil komme med resultatet af de sonderinger, den har foretaget.
I den forbindelse vil man jo indkalde samtlige forligspartier, og i og med at fru Elisabeth Gedays parti, De Radikale, også er med i den her aftale, ja, så vil fru Elisabeth Geday og Det Radikale Venstre også blive indkaldt til det møde.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-18:
Jeg har overhovedet ikke noget som helst imod at svare, det vil jeg meget, meget gerne gøre, for jeg har jo faktisk en vis form for erfaring med at arbejde med netop ligelønsspørgsmål, hvor det ikke er præcis samme arbejde, men hvor man skal have afdækket, om det er arbejde af samme værdi.
Det foregår som regel på de overenskomstdækkede arbejdspladser gennem en faglig voldgift, hvis det er sådan, at fagforeningen mener, at det er nogle, der er nogenlunde lige meget uddannet, at det er nogle, der har nogenlunde de samme arbejdsvilkår.
På trods af at der er nogle, der arbejder med at gøre rent ude i det grønne, og nogle, der gør det på toiletterne, kan man køre det som en faglig voldgift, hvis fagforeningen mener, at der er et ligelønsproblem.
Det er enormt regelret, og det er glimrende, hvis man med DISCO-koder eller alt muligt andet kan træffe en afgørelse inden for det system, vi kender.
Det kan man efter vores beslutningsforslag, det kan man ikke efter ministerens lovforslag.
Lone Dybkjær (RV), 2006-01-18:
Det er en opfølgning af denne her dialog.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvorfor ville det tidligere lovforslag, som ministeren har taget af bordet, føre til en endeløs række af konflikter på arbejdspladserne?
Det er den ene ting.
Og den anden ting er, at jeg også synes, vi skal respektere, at mennesker ønsker anonymitet omkring deres løn, og hvis man derfor kommer ned i et meget lille antal og man har en virksomhed, hvor en sidder på bogholderiet, en passer udlevering fra varelageret, en gør rent, så er det jo ikke svært at identificere, hvem der får hvilken løn, og det bryder mennesker sig altså ikke om.
Så er det et spørgsmål om, hvor ministeren egentlig ved det fra.
I hvilket omfang har der faktisk fra lønmodtagerside været gjort store indsigelser mod det tidligere lovforslag?
Det har der mig bekendt ikke, det har været fra arbejdsgiverside, men ikke fra lønmodtagerside, sådan som ministeren nu påberåber sig det.
Det næste er, at det jo ikke er nok, at det er ministerens bedste opfattelse.
Det, vi er interesserede i, er, hvilken viden vi har på det her område, hvilken viden ministeren har om, at det her vil føre til en endeløs række af konflikter på arbejdsmarkedet.
Men det gør man jo ikke.
Derfor har man hele tiden henholdt sig til, at arbejdsgiveren skal komme med nogle oplysninger.
Men hvis de oplysninger ikke siger noget om lige løn for arbejde af samme værdi, så har det jo ikke noget med ligeløn at gøre.
Så er det jo noget andet, man arbejder med.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-01-18:
Nu vil jeg egentlig helst undgå alle de der tekniske diskussioner, for dem kan vi tage under udvalgsarbejdet.
Jeg synes bare, at ministeren mangler at svare på hele det her spørgsmål om de der sekscifrede koder, de meget detaljerede måder at opgøre på, om man har samme arbejde.
Kan der ikke godt være et tilfælde, hvor nogle medarbejdere er placeret i forskellige DISCOkoder, altså sekscifrede DISCO-koder, men hvor arbejdet alligevel har samme værdi?
Kan den situation ikke opstå?
Så det er ikke noget nyt, jeg opfinder.
Der indberetter man jo den sekscifrede kode.
Jeg kan da ikke sige, at nogen ikke er fejlplaceret i lønindberetningerne, men jeg synes, at man som udgangspunkt for vores diskussion jo må sige, at hvis man har et system, hvor folk bliver indberettet i de samme grupper, fordi de udfører arbejde af samme værdi, hvorfor skal vi så ikke benytte os af det?
Man kunne jo vælge en af de kategorier, der lå lidt højere oppe, altså den firecifrede, som jo bliver foreslået af bl.a. LO i høringssvaret, og som gør, at man vil have en større gruppe af medarbejdere, som jo sagtens kan udføre arbejde af samme værdi, men som ikke nødvendigvis er placeret i den meget, meget detaljerede sekscifrede kode inden for det samme område.
Så er der også det, som jeg rejste i min ordførertale, nemlig problematikken med, at medarbejderne ikke nødvendigvis ved, hvilken DISCO-kode de er indplaceret i, for det er noget, arbejdsgiveren beslutter.
Der er nogle, som sagtens kan placeres i forskellige kategorier i den meget detaljerede kode.
Ville det ikke give nogle af virksomhederne en motivation til måske lige at flytte lidt rundt på nogle af medarbejderne, sådan at de kommer uden om kravet om, at der skal være ti kvinder og ti mænd indplaceret på de her koder?
Må jeg bare sige, at min indfaldsvinkel til det her er at finde en praktisk løsning og at komme i gang med et konkret stykke arbejde.
Og der tror jeg, man kan sige, at med 35 ansatte på en virksomhed kender man samarbejdssystemet.
Vi bruger indberetning i DISCO-koder.
Og da det, jeg er interesseret i, er at få afdækket og få løst spørgsmålet om lige løn for lige arbejde, så er vi altså nødt til at have et system, hvor man kan sammenligne det arbejde, der udføres af mænd og kvinder.
Marion Pedersen (V), 2006-01-18:
Nogle gange er det sjovere at være ordfører på et lovforslag end andre gange.
I dag, hvor vi fremsætter dette lovforslag, som handler om anmeldelse af sygefravær og anmodning om refusion via digital kommunikation, er det rigtig sjovt, i hvert fald for mig.
Det er også en påmindelse om, at det nogle gange betaler sig at gentage en god idé mange gange.
For ca. 7-8 år siden blev jeg som selvstændig af Håndværksrådet bedt om at sidde i et udvalg under Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, som skulle forsøge at lette de administrative byrder for virksomhederne.
Et af underudvalgenes områder var kommunikation mellem virksomhederne og det offentlige.
En af de ting, som altid har irriteret mig som arbejdsgiver, er, at når vi var ni i firmaet, skulle jeg ved sygdom holde rede på otte forskellige socialkontorer, som jeg skulle sende refusionsbegæring til.
Det sagde jeg i udvalget og foreslog, at man for det første skulle kunne indberette via nettet, og for det andet at der kun skulle være ét sted, som man indberettede alt til.
Samtidig påpegede jeg det faktum, at det faktisk ville gøre det lettere, hvis man kunne samkøre registre, så man kunne fange eventuelle uregelmæssigheder.
Blanketterne ligger nu på nettet, hvor virksomhederne kan gå ind og udfylde dem, men man skal så efterfølgende stadig printe dem ud og sende dem med sneglepost til den enkelte socialforvaltning, som så må taste det hele ind igen på deres edb-anlæg.
Alt det besvær gør regeringen op med via dette lovforslag, og det er jeg sikker på at mange danske virksomheder vil hilse hjertelig velkommen.
Hvis man tager den blanket, som hedder DP 201, som er den mest anvendte blanket overhovedet, så sendes der ca. 800.000 af dem ind hvert år til socialforvaltningerne.
Ud over den megen tid, som virksomhederne sparer på selve det at indberette, tror jeg også, der vil være nogle andre fordele, nemlig at virksomhederne hurtigere vil få refusion, fordi man ikke længere risikerer, at blanketten bliver væk i posten, bliver forsinket hos lønmodtageren, eller, som jeg ofte har været ude for i mit firma, når jeg efter et stykke har ringet og rykket for refusionen, at få den besked, at bunkerne er mange, og at de derfor er bagud med indtastning af de indkomne blanketter.
Dette forslag vil altså ud over lettelser hos virksomhederne også frigøre personale til andre og bedre opgaver i socialforvaltningerne end bevidstløst at sidde og taste det ind, jeg allerede har tastet ind på min maskine og kørt ud på papir.
Der er tillige rigtig mange penge at spare i det.
Alene på den føromtalte blanket, som der altså var 800.000 af, vil erhvervslivet få en besparelse på 24 mio. kr., hvis bare 50 pct. af virksomhederne går med på denne ordning.
Så ligegyldig fra hvilken vinkel man ser det, kan jeg ikke finde et eneste argument, der taler imod, og Venstre kan naturligvis fuldt ud støtte forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2006-01-18:
Det Radikale Venstre deler sådan set Venstres begejstring for forslaget, men fru Marion Pedersen var jo selv inde på, at det havde været temmelig længe undervejs og har været forberedt længe.
Sågar har man afvist at indsætte en evalueringsfrist, som dog trods alt ville vise lidt om, hvornår man syntes, det var rimeligt at måle resultaterne, som er foreslået af Erhvervs- og Selskabsstyrelsen i et høringssvar.
Synes Venstre ikke, at det er en kende uambitiøst, når man nu har arbejdet i så mange år med det her, at man ikke engang kan formås til at fortælle, hvornår man synes, det er rimeligt at evaluere resultaterne?
Marion Pedersen (V), 2006-01-18:
Jeg må sige til hr. Morten Østergaard, at jeg ikke tror, det bliver nødvendigt at evaluere det, for jeg synes, at alt taler for, at det her virkelig er en forbedring.
Men det tør jeg ikke sige helt hundrede procent, for jeg har desværre ikke taget det med herop.
Morten Østergaard (RV), 2006-01-18:
Det, der foreslås, er en ministerbemyndigelse, og den træder i kraft, når vi har vedtaget den.
Det, der jo er interessant, er, hvornår det kører i alle kommuner, hvordan det vil blive udbredt til virksomhederne.
Det afgørende er jo, om virksomhederne vælger at gøre noget andet end det, de plejer, nemlig at sende det ind via den digitale model.
Der kan jeg i hvert fald sige, at man har haft succes i de kommuner, hvor man har kørt pilotforsøg, men det er gennem en meget aktiv indsats over for virksomhederne for at få dem med på vognen.
Det kommer som i alle andre dele af den digitale forvaltning ikke af sig selv, og derfor er det jo meget relevant, når man nu har et potentiale på omkring 200 mio. kr. om året for en investering på 20 mio. kr., at finde ud af, hvor hurtigt regeringen har tænkt sig at realisere det potentiale, og hvad den har tænkt sig at gøre for det.
Det er vel derfor, man har en strategi for digital forvaltning i den offentlige sektor, der hedder realisering af potentialet, men her tør man altså ikke engang sætte en evalueringsdato, så vi kan få at vide, hvornår vi kan se, om det her er blevet en tilstrækkelig stor succes, at potentialet er realiseret.
Marion Pedersen (V), 2006-01-18:
Jeg er sikker på, at vi under udvalgsarbejdet kan afklare det der med, hvornår vi skal evaluere det.
Med hensyn til udbredelsen til virksomhederne er jeg overhovedet ikke bekymret.
Jeg har været formand for en organisation, som har små virksomheder, og de har hylet i mange år, hvorfor vi ikke kan gøre det.
Så jeg er helt sikker på, at lige så snart det kommer i gang, bliver det en succes, og jeg mener at huske, at jeg i bemærkningerne læste, at der var afsat midler allerede på dette års finanslov til, at det kunne gå i gang med det samme.