runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-05:
Jeg tror, at hr. Touborg forklarede udmærket, hvordan det her forslag kunne blive et redskab til, at man bedre kunne få hånd om det store problem med f.eks. overproduktion, ulovlig produktion af for mange svin, som jo på nogle bedrifter tyder på at være i tusindvis af svin på årsbasis.
Det tror jeg at man måske kunne få bedre mulighed for at få under kontrol.
Jeg tror da også på det i forbindelse med brug af pesticider.
Det troede ministeren også sidste år, da hun sagde til Ritzaus Bureau, at grønne regnskaber kan være et godt redskab til at hjælpe landbruget med at få styr på forbruget af pesticider.
Så det tror jeg da bestemt på.
Jeg er lidt uforstående over for hr. Dohrmanns spørgsmål, for det forekom mig helt indlysende
Hvorfor skulle man have noget at skjule med hensyn til hektarstøtten?
Det er da rimeligt, at der er offentlighed om en sådan støtte.
Hvem kan have noget imod det, bortset fra hr. Jens Kirk, der altid er imod at udlevere oplysninger?
Jørn Dohrmann (DF), 2004-02-05:
Jeg vil godt spørge hr. Keld Albrechtsen: Hvis det nu viser sig, hvis man fik det her indført, at der stod, at en mand havde modtaget 68.000 kr. i landbrugsstøtte, hvor mange hektar har den mand så?
Hr. Keld Albrechtsen var inde på en god snak over hækken.
Det tror jeg blev resultatet.
Hr. Keld Albrechtsen var ikke inde på det, som jeg egentlig spurgte om i ordførertalen: Hvor mange gange har hr. Keld Albrechtsen egentlig oplevet, at der er nogen, der har oplyst i de grønne regnskaber, at de f.eks. har angivet ulovlige produkter?
Det fik jeg ikke svar på.
Jeg ved ikke om hr. Keld Albrechtsen ønsker at svare på det.
Han skal i hvert fald have mulighed for det.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-05:
Som udgangspunkt kan Kristendemokraterne ikke støtte forslaget.
På en eller anden måde er landbruget gennemkontrolleret og reguleret, og derfor mener vi faktisk ikke, at der er behov for yderligere tiltag.
Der kommer også mere samkøring af registre, hvilket vi har forstået på ministeren i forbindelse med et samråd at der vil gøre, så det bliver mere overskueligt, hvilke myndigheder der har ansvar for hvad, og så man kan sammenligne ansvarsområderne.
Derimod vil vi gerne give udtryk for, at det også er vigtigt for os, som flere ordførere har nævnt, at myndighederne lever op til den kontrolpligt, som de har, når det gælder antal dyreenheder i forhold til det produktionsapparat og den jord, der er til rådighed.
Vi mener naturligvis heller ikke, at det er gunstigt, at der er en overproduktion, men ligesom det er De Radikales ordførers, er det også vores opfattelse, at det måske ikke drejer sig så meget om jord, selv om jeg godt ved, at hr. Keld Albrechtsen tidligere på dagen talte om det jordløse landbrug.
Det tror vi nu ikke på, men vi tror, det er vigtigt at se på netop foderforbruget til at fede en gris op, når det nu lige er det dyr, vi snakker om.
Det forholder sig faktisk sådan, at der er en forskel på 25 pct. i foderindtag for at fede en gris op.
Der er mange ting, som kan have indflydelse på det, produktionsapparat, miljø, varme osv., men det mener vi faktisk er et spændende område at kigge på - ud over at det selvfølgelig skal ses i forhold til den jord, der er til rådighed.
Med det forslag, der ligger her, mener vi,
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-05:
Fra radikal side er vi grundlæggende positive over for mange af de intentioner, der ligger i det her lovforslag.
om på en eller anden måde at få bedre hånd om input-output i de enkelte landbrug, som også ministeren i og for sig var inde på, har vi selv foreslået i forskellige former
Det har faktisk flere af Folketingets partier foreslået, og jeg tror, at det bliver måden at regulere landbruget på i fremtiden.
Problemet er selvfølgelig - og det hænger jo tæt sammen med vandrammedirektivet, altså tanken om, at vi går ind og kigger på, hvad naturen kan bære på de enkelte matrikler - at sætte en absolut grænse for, hvad der må udledes af fosfor, kvælstof osv.
Så må landmændene i øvrigt have alle de dyr og landbrug, som landmanden vil have, så længe han ikke overskrider de grænser.
Den tanke er nok fremtidens tanke.
Spørgsmålet er, hvor hurtigt vi kan få kortlagt matriklerne, hvor bureaukratisk bøvlet det bliver, men den grundlæggende tanke er ikke så dårlig.
Den går vi også ind for i Det Radikale Venstre.
Vi går også ind for det, der vel ligger i forslaget, nemlig på en eller anden måde en større sammenkøring af de mange forskellige offentlige registre på de områder, så vi har muligheden for at gå på tværs og dermed få en bedre kontrol, bl.a. med overproduktion.
Der er nu også nogle ting, som vi synes vi gerne vil kigge nærmere på, før vi uden videre kan tilslutte os forslaget som helhed.
Lad mig bare nævne de to vigtigste her.
Den ene er det, som alle modstanderne meget rigtigt giver udtryk for, nemlig at vi her i det sidste par år har forsøgt at få mindre bureaukrati og en forenkling i regnskabsafgivelsen på de enkelte landbrugsbedrifter.
Sådan et initiativ skulle nødig, om jeg så må sige, fordoble bureaukratiet, men skulle gerne tænkes ind i den regnskabspraksis, der alligevel skal være på gårdene, og som måske i forbindelse med vandmiljøplan III alligevel skal ændres.
I fald er det os meget magtpåliggende, at man ikke putter ting på det her skema, som ikke er absolut nødvendige, og som ikke giver mening.
Jeg vil virkelig gennemtænke nøje, hvordan det kan tænkes sammen med alt det andet papirarbejde, som moderne landmænd jo desværre er underlagt.
Det andet spørgsmål, som så til gengæld undrer mig lidt, er det med offentligheden.
Jeg havde sådan set læst det sådan, at det, man kan have brug for, er, at der krydstjekkes i de offentlige registre for at være sikker på, at der et vist forhold mellem det landmændene indgiver af det ene og det andet.
Men hvis der med offentlighed forstås, at enhver privatperson skal kunne gå ind og trække alle de her oplysninger, så ved jeg ikke.
Jeg har egentlig ikke tænkt det
nøjere igennem, men umiddelbart forstår jeg ikke helt meningen med det.
Der deler jeg nok fru Else Theill Sørensens umiddelbare skepsis over for det.
Det kan afstedkomme nabochikaner og skænderier og trakasserier, men jeg hører gerne en forklaring fra forslagsstillerne.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-05:
Det er jeg fuldstændig enig i.
Hvis tallene ellers bliver sammenholdt, så vil de være bedre end fru Else Theill Sørensens fornemmelser.
Der er jeg ikke i tvivl om.
Men problemet er, at tallene ikke bliver sammenholdt, og så håber jeg, at De Konservative er klar til at gå ind og være med til at løse det her.
Hvis ikke regeringen selv kan finde ud af det, så kan fru Else Theill Sørensen jo sammen med andre ordførere her i Folketinget gå ind og sikre, at den overproduktion ophører, ved at vi får sammenholdt de reelle tal fra slagterierne m.v. med de tal, der er tilladt i kommunerne.
Vi kan simpelt hen ikke være bekendt, at det bare får lov at køre videre, og at vi lader naboerne have problemet.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-05:
Men jeg tror altså bare, at myndighedernes sammenligning af tal for, hvad der må produceres, med tallene for, hvad der bliver produceret, er en noget bedre målestok, end min eller andres næser er.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-05:
Det tror jeg godt fru Else Theill Sørensen ville kunne, dog ikke om der er 87 eller der er 140.
Det er ikke helt ligegyldigt, hverken hvad angår lugt eller ammoniaknedfald.
Derfor er det vigtigt, at vi skal have styr på, at den overproduktion stoppes. Og det her er et af midlerne. Jeg bliver faktisk ringet op af adskillige naboer til svineproducenter og får mail fra dem osv.
Derfor tror jeg faktisk, at der er en hel del af dem, der bor tæt ved dem, der har for mange svin, der vil kunne hjælpe os med at få det her på plads, hvis regeringen ikke kan.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-05:
Ja, i mellemtiden dukkede der så to spørgsmål op.
Jeg hørte hr. Touborg sige noget i retning af, at de mindste ikke er så interessante med hensyn til miljø og natur.
Det kan jeg ikke helt forstå.
Jeg mener ikke nødvendigvis, der er noget belæg for, at mindre virksomheder, hvad enten det er landbrug eller andre, er mere miljøbevidste end større virksomheder.
Nogle gange kan man nok sige tværtimod.
Så på den måde burde naturhensynet jo tages begge veje.
Men så er der en ting, der interesserer mig, jeg er nemlig ikke landmand, jeg er bare en almindelig bybo, og jeg har hørt hr. Kristen Touborg to gange sige noget om naboerne, der skal holdes vældig godt øje med tingene, så man kan lægge mærke til, hvor meget det lugter.
Jeg vil så gerne vide, hvor meget lugter hvor mange grise.
Jeg ved altså ikke, om min næse kunne finde ud af det, hvis jeg var nabo til en landmand.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-02-05:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg fremlægge vores synspunkter.
Vi fra Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig også fuldt ud intentionerne i forslaget.
Men jeg mener, det forholder sig sådan, at grænseværdierne på pesticidområdet fastsættes, så det er sundhedsmæssigt uskadeligt eller i hvert fald er så lave, at det ikke medfører sundhedsmæssige farer.
Hvis vi laver et forbud, kan vi komme i den situation, at fødevarer fra alle mulige andre EU-lande vil strømme ind over grænserne.
De kan have masser af pesticider i sig, og vi ønsker ikke at være medvirkende til, at vi faktisk skal have en større import af sådan nogle usunde produkter.
I øvrigt synes jeg også, at ministerens fremførte pesticidplan indeholder nogle gode instrumenter til at mindske anvendelsen af pesticider.
Og hvad har forslagsstilleren tænkt sig, hvis eller når vi kommer så langt, at vi faktisk kan måle de pesticider, der findes i regnvand, som også kommer ned over frugt og grønt, altså med de nye fine måleinstrumenter, der sikkert på et senere tidspunkt bliver fremstillet?
Næh, vi mener, at forbrugerne må på banen.
Vi skal hjælpe forbrugerne så meget som overhovedet muligt, men være total barnepige skal vi altså heller ikke.
Man har i dag et andet valg, hvis det er, man ønsker det.
Det er nemlig det økologiske.
Man kan købe økologiske produkter, og vi mener fra Dansk Folkepartis side, at forbrugerne også må tage en del af det ansvar og så vælge de økologiske produkter, hvis de vil være sikre på, at de får så lidt som overhovedet muligt af de her pesticider.
Dermed kan de være med til selv at styre deres indtagelse af de her skadelige stoffer. Så vi kan ikke støtte B 78.
Jens Kirk (V), 2004-02-05:
Det er måske håbløst at diskutere med hr. Albrechtsen, men jeg vil lige godt prøve. Hr. Keld Albrechtsen vil have tvungen åbenhed, vi andre går ind for frivillighed.
Jeg hylder absolut åbenhed, f.eks. bliver alle inviteret til åbent hus hos mig sankthansaften, og så får jeg lov til at holde sankthanstalen bagefter.
På den måde er samfundskontakten i allerhøjeste grad til stede. Men jeg må igen spørge hr. Keld Albrechtsen om de små kontra de lidt større.
Men hvorfor det?
Er det sådan, at hos de mindre er der intet i vejen nogen sinde, det er altid hos de store?
Er det altid sådan?
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Hvis jeg lige må nævne det med TV 2.
Det kører fuldstændig, som det er planlagt, men det er jo kendt for enhver, at der er en sag om statsstøtte, som vi jo meget gerne vil have afklaret, inden vi ruller processen helt videre, og det skyldes ganske enkelt, at det giver os nogle bedre politiske handlemuligheder.
Det vil være sund fornuft, hvis det kan lade sig gøre, at kommissionen kan blive færdig.
Og der lægger regeringen pres på kommissionen, og vi gør alt, hvad vi kan, for at sige til dem, at nu må de altså gerne færdigbehandle sagen, så processen kan rulle videre.
Men der er intet nyt i det; vi vidste jo godt, at den kom.
Så tingene kører fuldstændig som planlagt.
Så vil jeg igen sige, at jeg er af den opfattelse, at når vi taler om det kommercielle mediemarked, så er det sådan set lytterne, der afgør, om noget er godt, eller om det er skidt, for hvis lytterne gerne vil høre på det, så må det være, fordi der er nogle, der synes, det er godt.
Det er ikke sikkert, at hr. Naser Khader synes, det er godt, eller at kulturministeren synes, det er godt, eller at jeg synes, det er godt.
Det er sådan set ligegyldigt, det skal man holde uden for den politiske diskussion.
Det, der er afgørende, er, at hvis der er nogle lyttere, der synes, at det her egentlig er meget fedt, og gerne vil lytte til det, fordi det tilfredsstiller deres behov, så er det godt.
Og de, som ikke synes, det er godt, som synes, at det er der ikke noget ved, kan så gå over til Danmarks Radio
eller andre stationer, som de nu har lyst til
Det er det, der er hele pointen i det.
Jeg overlader trygt til lytterne at afgøre, om de føler, at de har fået et reelt alternativ til Danmarks Radio, som tilfredsstiller deres behov.
Det vil jeg ikke stå og blande mig i her fra Folketingets talerstol.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-05:
Det er jo ikke ligegyldigt, om man har 17½ ha, som jeg tror
Der er en særlig grænse for de små brug, og det er i den størrelsesorden.
Der er man nødt til at erkende, at det jo ikke er lige meget, om man har 20 ha eller man har 400 ha, allerede af den grund, at de 20 ha driver man nok ikke så intensivt som de 400 ha.
Det er kendetegnende, at vi har et meget, meget effektivt dansk landbrug, og jo større bruget er, jo mere effektivt er det.
Jeg har registreret, at også hr. Jens Kirk igen og igen har hæftet sig ved, at effektiviteten bliver større, jo større brugene bliver.
Så det må vel også være gældende på det her punkt.
Naser Khader (RV), 2004-02-05:
Jeg er enig i, at det er lytterne, der afgør, om det, som Sky Radio sender, er godt eller skidt.
Men op til salget af den femte radiokanal blev der talt meget om, især fra kulturministerens side, at vi skal bryde Danmarks Radios nyhedsmonopol.
Det er jo det, der er pointen, at Danmarks Radio skulle have kamp til stregen i forhold til nyhedsformidlingen.
Har de fået det af Sky Radio?
Det mener kulturministeren ikke de har.
Jeg har rigtig mange citater, hvor kulturministeren giver udtryk for, at han er skuffet over Sky Radios håndtering af nyhedsdelen.
Er hr. Jens Rohde uenig med kulturministeren i, at Sky Radio ikke har levet op til forventningerne?
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Med hensyn til den femte radiokanal: Jeg er helt tryg ved at overlade til lytterne at vurdere, hvorvidt der er skabt et alternativ til Danmarks Radio.
Vi har jo ikke lukket de andre alternativer.
Vi har jo ikke lukket nogen nyhedstjenester på Danmarks Radio.
Så hvis der er nogen, der gerne vil lytte til det, der sker på Sky Radio, så er det fint for mig, og hvis de synes, at de nyheder, der bliver præsenteret dér, tilfredsstiller deres behov, så er det fint for mig. Hvis det er sådan, at det ikke tilfredsstiller deres behov, så er der tusindvis af andre muligheder.
Man kan skrue op for Danmarks Radio, hvor der er P3-nyheder, som man kan få i én form, og så kan man få P1-nyhederne i en anden form.
Der er masser af muligheder.
Det, der er det helt centrale, når vi taler om den kommercielle mediebranche, er, at det jo sådan set er lytterne, der afgør, hvorvidt der er tale om et reelt alternativ.
Det er jo det interessante.
Det vil jeg ikke sidde og gøre mig til smagsdommer over.
Jeg skal vende tilbage til TV 2-spørgsmålet.
Naser Khader (RV), 2004-02-05:
To korte spørgsmål til hr. Jens Rohde.
Op til salget af den femte radiokanal blev der talt meget om at bryde Danmarks Radios nyhedsmonopol.
Det korte spørgsmål er: Har Sky Radio brudt Danmarks Radios nyhedsmonopol på det journalistiske område, ikke i forhold til musik, men i forhold til journalistik og nyhedsformidling?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet: Hvorfor er TV 2 ikke blevet sat til salg endnu?
Hvad er det, der trækker ud?
Mette Frederiksen (S), 2004-02-05:
Men regeringen har jo forsøgt at formulere det i sit regeringsgrundlag, hvori der står, at man vil tilrettelægge en mediepolitik, der bygger på informations- og ytringsfrihed, mangfoldighed og alsidighed.
Hvis det lige præcis er de fire ord, man har som udgangspunkt for diskussionen af, hvad gode medier er, så tror jeg sådan set ikke, man går så galt i byen.
Min pointe i min ordførertale i dag går på, at vi i Danmark tidligere har været vant til netop en skov af medier med et meget, meget forskelligt sigte, og hvor der i øvrigt har været en fælles interesse i lige præcis almendannelse, i at oplyse og sikre, at medierne kunne agere den fjerde statsmagt.
Det meget ideale synspunkt er jo ikke nødvendigvis herskende hos alle mediekoncerner i dag.
Derfor bliver pointen selvfølgelig i forhold til den politiske diskussion at sikre, at der er alternativer til de kommercielle radio- og tv-stationer.
I forhold til public service-forpligtelsen og Sky Radio har jeg heldigvis fået hjælp fra kulturministeren, som ved flere lejligheder har udtrykt, at Sky Radio vistnok ikke lige levede op til det, der var intentionen i medieforliget, så det kan kulturministeren svare på helt fyldestgørende.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Jeg vil godt spørge fru Mette Frederiksen
: Hvad er gode medier?
Fru Mette Frederiksen sagde i sin tale, at gode medier ikke kommer af sig selv.
Hvis man skal have en ordentlig diskussion af det, må fru Mette Frederiksen jo definere, hvad gode medier er, ligesom fru Mette Frederiksen må definere, hvad kvalitet er ud fra hendes opfattelse.
Det er jo ikke sikkert, at alle i den danske befolkning deler den opfattelse.
Det siger jeg i forhold til den diskussion, fru Mette Frederiksen søger at rejse om f.eks. auktionen af de to landsdækkende kanaler, hvor fru Mette Frederiksen bl.a. nedgjorde Sky Radio.
Var det ikke muligt, at man i forbindelse med bare nogle få kanaler kunne overlade det til lytterne at vurdere, hvad der er godt for dem at lytte til?
Eller skal vi stadig væk befinde os i de nordkoreanske tilstande, de ulandstilstande, som altid har båret tankegangen i den venstre side af Folketingssalen?
Så vil jeg stille fru Mette Frederiksen endnu et ganske kort spørgsmål i forhold til indblanding i programmer:
Hvilken bestyrelse og hvilken regering var det, der gik ind og blandede sig i, hvorvidt der skulle være rådhusklokker inden radioavisen i Danmarks Radio?
Hvilken regering var det, der gik ind og øremærkede licenskroner f.eks. til børneprogrammer, hvor man truede med at tage licenskronerne, hvis de ikke opfyldte de nøjagtige krav?
Hvilken regering var det?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-05:
Det er klart, at der ikke er nogen af os, der ønsker at indtage flere pesticider gennem vores fødevarer, end det er nødvendigt, om jeg så må sige.
Problemet med det her forslag, som med en del andre af Enhedslistens forslag, er, at det er så ultimativt.
På den ene side er det jo godt nok, på den anden side er det lidt vanskeligt at agere efter i den virkelige verden, og det er min opfattelse, som også fødevareministeren redegjorde for, at de standarder, der ligger, faktisk er ret gode, og de er i hvert fald ret restriktive. Jeg bemærkede, at Verdensbanken gjorde nogle studier med peanuts, dengang EU-reglerne med grænseværdier for aflatoxin blev indført, og det viste sig faktisk, at det var til stor skade for det afrikanske kontinent.
Man nedsatte grænseværdien for aflatoxin, og det skulle kunne redde 1,4 person ud af 1 milliard, så det er altså en meget, meget lille del.
Så er det, jeg spørger mig selv: Hvordan finder vi balancen?
En europæer, kunne man sige, holdt op mod tusindvis af afrikanske bønder, der lever på eksistensminimum og måske under sultegrænsen.
Så spørger jeg mig selv, om vi skal sætte forsigtighedsprincippet over fattigdomsprincippet.
Da jeg læste det her, satte det tingene lidt i perspektiv for mig.
Jo, vi vil reducere pestcidforbruget, og det er fint, men B 78, som er Enhedslistens beslutningsforslag, er altså for vidtgående også i forbindelse med det, jeg har ridset op her.
Så vi støtter altså ikke forslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-05:
Jeg må endnu en gang takke Enhedslisten for at tage et meget væsentligt spørgsmål op samtidig med, at jeg må sige, at det er hårdt, sådan som Enhedslisten her sår splid i et radikalt sind.
På den ene side må jeg jo sige, at jeg helt kan følge intentionerne i beslutningsforslaget her.
Fra radikal side er vi også stadig væk deprimerede over den pesticidhandlingsplan eller mangel på samme, som regeringen har formået at lægge frem sammen med Dansk Folkeparti, og som vi slet ikke synes er ambitiøs nok.
Vi har selv haft nogle stærke målsætninger om på sigt at stå for en hel udfasning af pesticider, men inden for en overskuelig årrække, i første omgang en halvering.
Vi mener, man bliver nødt til at tage noget tid til det.
Så på den måde kan vi fuldstændig følge de grundlæggende målsætninger i Enhedslistens forslag.
På den anden side bliver vi nok en gang lidt uenige om midlerne til at nå det her mål, og der vil jeg gerne pege på to ting.
Det ene har vi diskuteret tidligere i dag.
Hr. Keld Albrechtsen var så venlig at give mig en uforbeholden kompliment som en af de mest EU-energiske ordførere, og det er sjældent, at man er så venlig ved hinanden i Folketingssalen, at man giver så uforbeholdne komplimenter, og det vil jeg gerne kvittere for over for hr. Keld Albrechtsen.
Og sandt er det da, at jeg slet ikke kan se, hvordan man effektivt skal kunne bekæmpe brugen af pesticider i Danmark, hvis ikke man også fører den kamp på europæisk plan.
Jeg glæder mig over, og det går jeg ud fra at hr. Keld Albrechtsen kan glæde sig over sammen med mig, hvor langt man er kommet i EU, og hvor mange gange det er lykkedes EU at trumfe værdierne ned, sådan at vi har fået lavere tærskelværdier i Danmark.
På flere andre miljøområder i det hele taget
har EU været med til at forhøje miljøstandarderne i Danmark.
Det andet punkt, som nok adskiller Enhedslistens strategi lidt fra Det Radikale Venstres, er, at hvis man har som målsætning på sigt helt at udfase brugen af pesticider - og jeg må sige, at grundlæggende tror jeg ikke på, at kemikalier er sundt i fødevarer - så er det spørgsmålet, om man bare skal sige, at så må vi skrue udviklingen tilbage til den måde, vi producerede fødevarer på for 100 år siden, eller om man måske har mod til at sige, at der skal noget forskning til. Måske skal der oven i købet noget bioteknologi til for at hente produktiviteten hjem både i ulandene og herhjemme.
Det er vi ikke så blege for, men der skal jo helst være en bred konsensus omkring de her ting.
Man kan starte med at sige, at vi laver hurtigere forædling ved hjælp af gensplejsning, men ikke på tværs af arter og sorter.
Det kan være, at vi så kan mødes lidt lettere med Enhedslisten og andre skeptikere over for bioteknologien, men jeg må sige, at under de givne sikkerhedsforanstaltninger osv. er det også en del af kampen, tror jeg, for at bekæmpe pesticiderne, som altså er en fælles kamp for Enhedslisten og Det Radikale Venstre.
Men som det fremgår, er der måske også lidt forskellige holdninger til, hvordan vi kan nå de mål.