Kamal Qureshi (SF), 2005-05-19:
Jeg vedkender mig, at det er ministeren, der til enhver tid kan definere, hvad det vil sige at være liberal.
Det skal jeg undlade at kommentere.
Hvis det er den måde, hvorpå man definerer det at være liberal, ja, så må det så være det.
Og hvis jeg har forstået ministeren rigtigt, så siger ministeren jo også, at det er en pakke, man har taget, og så er der elementer i den, som ikke nødvendigvis er drøngode.
Men jeg vil bare gerne understrege fra SF’s side, at det jo ikke er sådan, at vi ikke ønsker forskning på det her område.
Den europæiske medicinalindustri med de eksisterende regler omkring de 6 år har jo gode forskningsvilkår og er meget førende internationalt og har også muligheder for at tjene pengene ind inden for de 6 år.
Så det er jo ikke, fordi den europæiske medicinalindustri er ved at gå bankerot.
Men det kan godt være, at det her emne i virkeligheden er bedre egnet til en sådan mere erhvervspolitisk debat med et andet sæt ordførere, i hvert fald en anden minister.
Jeg er jo sundhedsminister.
Hvis man laver sådan sammenlignelig vurdering af, hvordan den europæisk funderede lægemiddelindustri har udviklet sig sammenlignet med f.eks. den amerikanske, tror jeg, at man vil nå en modsat konklusion, nemlig at man så taber markedsandele, man taber kampen om de kvikke hoveder osv.
Og det matcher jo sådan set fuldstændig udfordringen, vi i Danmark også forsøger at tage hånd om med globaliseringsråd m.v.
Derfor er det også et element i det her at skabe bedre rammevilkår for Europa, hvilket også kommer danskerne til gavn.
Men ellers medgiver jeg udlægningen, at der her jo er tale om en reformpakke, der er forhandlet på plads i EU, og fuldstændig ligesom med alle andre reformer, også dem, der bliver forhandlet på plads her i salen, nærmer aktørerne sig hinanden lidt fra hver sit udgangspunkt og når så en samlet løsning, og den kan jeg fuldt og fast stå inde for – fuldt og fast stå inde for.
Det er en forandring til det bedre.
Så er jeg i øvrigt tilbøjelig til at være enig med fru Charlotte Fischer, som jo i sin ordførertale sagde: Skulle vi nu ikke koncentrere debatten om, hvor vi så er efterladt med handlerum, for i forhold til EU-retten har vi altså nogle direktiver, de skal implementeres, der er sådan set ikke så meget at rafle om, og det, der kan være nyttigt i forbindelse med folketingsprocessen, er jo at kaste et blik på de dele af lovgivningen, hvor der er suveræn national kompetence.
Det, som fik mig til tage ordet, er, at ministeren siger, at han er uenig med Enhedslisten – for den sags skyld også med SF – om databeskyttelsesloven, den tid, hvor patenterne skal række, fordi ministeren er liberal.
Det forstår jeg ikke logikken i, for hvis man er liberal, burde man vel i princippet gå ind for øget konkurrence, så burde man vel i princippet gå ind for, at flere firmaer, flere produkter får lov til at komme ind på markedet og konkurrere på lige vilkår.
Det kan de jo lige netop ikke, når man udvider den tid, firmaer får lov til at bevare patenter og derfor har monopol på nogle nye produkter.
Den udvides fra de eksisterende 6 år til 10 år.
Men det gælder jo om at finde en balance.
Hvis der var nul patenter og nul beskyttelsesperioder, hvis det var sådan, at samme dag man havde opfundet lige præcis den medicin, der kurerede kræften, skulle man give afkald på sin opfindelse, og alle kunne kopiere, så ville der godt nok være konkurrence, og det er da positivt, men sandsynligheden for, at der var nogen, der ville investere fem flade øre i at opfinde den medicin, ville så til gengæld også være til at overse, for hvem ville kaste milliarder ind i forskning og udvikling af et produkt, som man så ikke havde nogen sikkerhed for at man kunne skærme af i konkurrencen efterfølgende?
Sådan er det.
Det er jo sådan set simpel logik.
Der består livet så i at finde en balance over for de her to modsatrettede hensyn, og den balance er fundet i EU’s lægemiddelreform, som den danske regering har tilsluttet sig, og som samlet set løfter hele lægemiddelreguleringen i Europa.
Jeg har været åben omkring processerne ved at tilkendegive, at jeg ikke ville have været imod den her lægemiddelreform, hvis databeskyttelsesperioden havde været en anelse kortere end det, det er endt med, men det er altså ikke endt dér.