Morten Homann (SF), 2004-04-27:
Det har længe stået øverst på SF's ønskeseddel over forbedringer af SU-systemet, at vi kunne få skabt forbedringer for forsørgere under uddannelse.
Det er slemt for forsørgerne, men tilmed er det samtidig noget, som er gået ud
over deres børn, at man simpelt hen ikke har haft de økonomiske midler til at give dem, hvad andre forældre har kunnet.
Det har været nogle af de enlige forsørgere, hvis børn ikke har kunnet komme med til børnefødselsdag sammen med deres kammerater.
Det er dem, som ikke har haft råd til at få nyt tøj osv.
Så det har stået meget højt på SF's ønskeseddel at få forbedret vilkårene for ikke mindst enlige forsørgere, men også selvfølgelig for samlevende. Det problem har SF været villig til at tilføre SU-rammen midler for at få løst.
Desværre viste det sig under efterårets forhandlinger om forbedringer af SU, at regeringspartierne ikke ønskede at tilføre SU-rammen flere midler og heller ikke ønskede at basere modellen på at bruge de besparelser, som lå i de afledte besparelser på f.eks. revalidering.
Det er ikke alene ærgerligt, at det ikke kunne lade sig gøre at gennemføre det.
Jeg synes også, at det er dybt betænkeligt, når man samtidig har råd til at gennemføre skattelettelser for mange milliarder kroner for folk, der er velstillede, mens de, som f.eks. er på overførselsindkomster, f.eks. studerende, ikke har kunnet få en krone. Så man står med det valg, at man enten må sige, at det bare er ærgerligt, at det er regeringens valg, de enlige forsørgere må sejle deres egen sø, vi vil have rene hænder, eller også må man på den anden side sige: Vi har et problem, vi skal have løst.
Det skal ikke være de enlige forsørgere, som betaler prisen for regeringens stivsind.
Det er det valg, som vi har truffet i SF, at de enlige forsørgere må komme i første række.
Det her problem skal løses.
Derfor har vi også måttet se på, hvordan vi kunne finde den mindst skadelige finansiering af det her, for det skal ikke være nogen hemmelighed, at SF meget gerne havde set, at vi havde fundet en anden måde at finansiere det her på.
Men når man endelig skulle finde en finansiering inden for SU-rammen, så er jeg overbevist om, at det her er den model, som gør mindst skade, hvor man kan finde pengene, hvor det får færrest skadelige virkninger for de studerende.
Så derfor er vi glade for, at det er lykkedes at lave en aftale, hvor vi har kunnet få fordoblet SU'en for enlige forsørgere og også få lavet forbedringer for andre studerende forsørgere.
Det er en mærkesag for SF, som er blevet gennemført med det her, og derfor er vi også glade for, at vi har truffet valget, selv om vi gerne havde set en anden finansiering.
Når det så er sagt, så er vi ikke færdige med forbedringerne af SU-systemet.
Vi vil gerne se, at nogle af de afledte besparelser, der måtte komme, f.eks. på revalidering, som det er lykkedes at få ført tilbage til SU-systemet, vil blive brugt på f.eks. at rulle noget af besparelsen for hjemmeboende SU-modtagere tilbage.
Der er også brug for forbedringer for samboende forsørgere, som får et løft med det her lovforslag, men et i SF's øjne meget lille løft.
Så vi er ikke færdige med det her.
Men vi synes, det er et godt forslag, som løser et voldsomt problem, og derfor er vi meget glade for, at det er blevet fremsat, og at vi har fået lavet aftalen, og SF kan selvfølgelig støtte forslaget.