runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-11-27:
Må jeg ikke først sige, at der jo er indkommet en klage til ministeriet, og den er under behandling.
Jeg betragter hverken mig selv eller ministeriet som inhabil.
Den klagesag behandler vi.
Jeg har ikke de faktuelle forudsætninger til at gøre mig til dommer over den klagesag på det foreliggende grundlag.
Det, jeg har sagt til TV 2/Øst, tror jeg det er, står jeg fuldt og aldeles ved, og jeg har haft lejlighed til også at gense det, for jeg bor ikke i dækningsområdet, og derfor har jeg ikke daglig adgang til at se det sikkert i øvrigt udmærkede program.
Det handler jo bare om noget helt andet.
Det handler om, at Vestsjællands Amt - jeg går næsten ud fra, vi også får lejlighed til at diskutere det lidt senere i dag, det har jeg en stærk fornemmelse af; jeg kan ikke vide det med sikkerhed, men jeg tror det - af egen drift på opfordring, forstår jeg, af Amtsrådsforeningens bestyrelse, hvor i øvrigt også den tidligere amtsborgmester i Vestsjællands Amt har siddet, henvender sig til ministeriet med det politiske mål og motiv at søge om mulighed for at få lov at genåbne budgetterne på en sådan måde, at sanktionsmekanismerne i det lovforslag, vi behandler senere i dag, bliver taget af bordet.
Det er selvindlysende både før mødet, under mødet og efter mødet, at hvis man vil skabe den forudsætning, så er der overhovedet ikke plads til nogen skatteforhøjelse i Vestsjælland.
Det er selvfølgelig ambitionen om at nå det mål, der bl.a. er udslagsgivende for, at vi helt ekstraordinært giver den dispensation.
Det er altså spørgsmålet om, hvad det er for nogle vilkår, eller hvad det er for nogle motiver, der fører frem til, at dispensationen bliver givet. Noget helt andet er: Hvad er den juridiske rækkevidde af dispensationen?
Det er altså to forskellige spørgsmål, som spørgeren med vilje blander sammen.
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
Ministeren siger, at man bare kan læse dispensationen og dispensationsskrivelsen.
Det var amtsborgmesterens melding til sine amtsrådskolleger.
Samtidig ligger der fra Vestsjællands Amt en begrundelse, der er klart dokumenteret, på alt det, ministeren har sagt og gjort, som deres baggrund for at give den besked til det møde i amtsrådet, som man lagde op til at afvikle under det, jeg vil kalde ulovlige vilkår.
Det har ministeren sådan set bekræftet i de besvarelser, vi har fået
tidligere.
Besvarelserne til folketingsmedlemmer mener jeg ikke gør ministeren inhabil.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Når nu ministeren og ministerens embedsmænd på den måde er involveret og har udtalt sig offentligt og har siddet i møder, hvilket ministeren selv har refereret i sin besvarelse, mener ministeren så ikke, at man er inde i det rum, som ministeren selv siger skaber inhabilitet, nemlig at vække tvivl om upartiskhed?
For det her bliver jo ikke kun en dom over Vestsjællands Amt, men det ville måske også af en hel del blive betragtet som en dom over ministeren.
Mener ministeren derfor, at han selv er mest velegnet?
Kender ministeren ordsproget om, at man skal være forsigtig med at sætte ræven til at vogte gæs?
Jeg mener, at det er ministeren, der er ræven i den her sammenhæng.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Så tror jeg, at ministeren, efter vi er færdige i salen i dag, skulle tage og bevæge sig hjem og i sit ministerium læse besvarelsen på spørgsmål nr. S 608.
For det er sådan set det, jeg har refereret til, når det drejer sig om, hvad der er blevet sagt på det møde med Vestsjællands Amt, og at ministeriet og ministeren i den sammenhæng jo har siddet og hørt på, at man i Vestsjællands Amt overvejede at true medlemmerne på deres økonomi. Men det må ministeren gøre efterfølgende.
Jeg vil i øvrigt gerne overbringe en kopi, hvis det skulle være sådan.
Det er i øvrigt igen blevet bragt den 15. november, men det er udtalelser, der stammer fra den 4. november.
Men jeg hører, at det, ministeren siger, er, at vi skulle have læst dispensationen.
Vi skal ikke høre på, hvad ministeren siger, når han udtaler sig i tv. Jeg hører svaret sådan.
Så det, ministeren har skrevet i dispensationen, er det, der gælder, men det, ministeren står og siger, gælder ikke.
Men man kan jo som amtsrådsmedlem ikke undgå at have den helt klare opfattelse af dispensationens rækkevidde, når man har hørt ministeren så bombastisk udtale sig i TV 2/Øst, som han har gjort den 4. november.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg fornemmer nu, at de, der bidrager til at skabe tvivl, er spørgerne og den ærede medspørger.
De misforstår bevidst denne sag, som ikke er synderlig kompliceret.
Hvis man vil se, hvad det er for en dispensation, der er givet, kan man læse den dispensationsskrivelse, der er afsendt til Vestsjællands Amt,
mere indviklet er det ikke.
Så minder jeg om, at hele spørgsmålet om afgivelse af dispensation jo ikke er et spørgsmål, der er rejst af Indenrigsministeriet endsige mig selv.
Det er jo et spørgsmål, der er rejst af amtet, som over for ministeriet har ønsket at komme i dialog om, hvad der skal til, for at der opstår en situation, hvor den mekanisme, som regeringen allerede i forbindelse med økonomiaftalerne i sommer tilkendegav, at man ville stille op med, hvis aftalen ikke blev fulgt, tages af bordet.
Det er helt evident, hvad der skal til, hvis man vil have den effekt.
Så skal der nemlig det til, at aftalen skal overholdes, og det betyder, at amtsskatten under ét skal holdes i ro.
Hvis den forudsætning skulle tilvejebringes alene ved at genåbne Vestsjællands Amts budget, så fører de matematiske resultater altså til, at så skulle den skatteforhøjelse på 0,4 pct., der var vedtaget, fjernes, for kun derved blev der skabt den forudsætning. Derfor blander man sådan set to ting sammen.
Man blander spørgsmålet om, hvad den juridiske rækkevidde er af dispensationen, det forhold, at man får lov til at åbne sit budget, sammen med et andet spørgsmål, der handler om, hvad det så er for nogle beslutninger, man bør træffe, hvis man vil nå det, der var den politiske ambition, også i Vestsjællands Amt, da Vestsjællands amtsborgmester skrev til ministeriet.
Der er sådan set ikke noget hokuspokus i den sag.
Jeg vil i øvrigt også gerne sætte spørgsmålstegn ved, hvorfra hr. Thomas Adelskov har oplysningerne om, hvad jeg har sagt, og hvad jeg ikke har sagt, og hvad mine embedsmænd har sagt, og hvad mine embedsmænd ikke har sagt på et møde, der fandt sted i mit ministerium, forud for at vi afgav den dispensation til Vestsjællands Amt.
Jeg vil gerne sige, at den gengivelse af forløbet, som har ligget til grund for begge de to spørgere, ikke er i overensstemmelse med, hvordan jeg selv erindrer det møde.
Sandy Brinck (S), 2002-11-27:
Ministeren redegjorde for, at inhabilitet er, når der er omstændigheder, som skaber tvivl.
Jeg kan sådan set godt forstå, hvis man oplever det sådan ude i Vestsjællands Amt.
For ministeren siger på den ene side til offentligheden den 4. november: Det kræver altså, at man vedtager et nyt budget i Vestsjællands Amt uden skatteforhøjelser.
Men når ministeren så under sit ministeransvar skal svare på et spørgsmål fra hr. Thomas Adelskov, så siger han: Der er hermed ikke knyttet betingelser om udfaldet af den fornyede budgetforhandling til dispensationen. Det er da tvivl, det er da ikke voldsomt upartisk, og klagen går mig bekendt netop på processen.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Først sætter regeringen sig ned sammen med sine hang-arounds fra Dansk Folkeparti og laver en aftale og truer Vestsjællands Amt med at blive straffet.
Så holder man et møde med Vestsjællands Amt og derefter, umiddelbart efter det møde, stiller ministeren sig op foran snurrende kameraer og siger i TV 2/Øst: Hvis Vestsjællands Amt vil vedtage et nyt budget, som gør, at aftalen, regeringen har med amterne, bliver overholdt, så er jeg indstillet på at give en sådan dispensation.
Det kræver altså, at man vedtager et nyt budget i Vestsjællands Amt uden skatteforhøjelser.
Sværere er det da ikke.
Og sidder man som amtsrådsmedlem og ser sin nyhedsudsendelse, må man da kunne forstå, at det er det eneste, der er at gøre, nemlig at behandle et budget, der betyder, at man fjerner skatteforhøjelsen fuldstændig, eller også er der intet at gøre. Der er ikke, som ministeren senere svarer Folketinget,
alle muligheder for at forhandle budgettet, også en skattenedsættelse på 0,2 pct.
Men man lader det bare være, og man venter med at reagere over for Vestsjællands Amt, til der bliver stillet spørgsmål i Folketinget.
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
Jeg tror ikke, der er andre end finansministeren, der oplever rammen på de 0,7 pct. som et resultat af nogle forhandlinger.
Jeg tror, man på kommunesiden oplevede det som et klart direktiv: at det, at man holdt sig inden for de 0,7 pct., var forudsætningen for, at man overhovedet kunne indgå en aftale.
Rammen på de 0,7 pct. var i øvrigt meldt klart og utvetydigt ud af finansministeren, inden forhandlingerne blev påbegyndt, og derfor er det ikke sandt, når finansministeren giver et andet indtryk af forløbet. Jeg vil i øvrigt godt spørge finansministeren: Hvorfor er det ikke lige så vigtigt at indkalde kommunerne til en forhandling nu om at nå de 0,7 pct.?
Der er jo mennesker i den anden ende, der ikke får den service, kommunerne skal tilbyde, for som formanden for KL, hr. Ejgil W. Rasmussen, siger i sin pressemeddelelse, har der i en lang række kommuner ikke været økonomi til at leve op til den ramme, man aftalte.
Sandy Brinck (S), 2002-11-27:
Ja, man kan jo roligt kalde det et sparsomt svar, indenrigsministeren her giver.
Men det kunne være rart at få en begrundelse for, hvorfor nejet var så kort og klokkeklart, og måske samtidig spørge indenrigsministeren, hvad der så skal til for at være inhabil. Ministeren må kunne forstå, at amtsrådsmedlemmerne i Vestsjællands Amt ikke nødvendigvis oplever Indenrigsministeriet som et uvildigt klageorgan, når ministeren har været involveret i sagsforløbet, dels ved ikke at advare mod at bruge truslen om erstatningsansvar, dels ved at være meget klar i sine offentlige udmeldinger om, hvad man kunne tillade sig at beslutte, da man i anden ombæring tog budgettet op.
Hvad er det, der skal til for at være inhabil
, hvis det ikke er en så klar involvering, som ministeren rent faktisk har været i?
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Jeg kan sige til indenrigsministeren, at jeg står her med en udskrift af et indslag, som blev bragt i TV/Øst den 4. november.
Indenrigsministeren sagde følgende til TV/Øst: »Hvis Vestsjællands Amt vil vedtage et nyt budget, som gør, at aftalen, regeringen har med amterne, bliver overholdt, er jeg indstillet på at give en sådan dispensation.
Det kræver altså, at man vedtager et nyt budget i Vestsjællands Amt uden skatteforhøjelser.«
Men senere er det jo kommet frem, bl.a. ved besvarelser fra indenrigsministeren til mig og til hr. Ole Stavad, at der ikke var knyttet nærmere betingelser til den dispensation, amtet fik til at genforhandle budgettet - punkt 1.
Punkt 2: På et møde i Indenrigsministeriet bliver det nævnt af Vestsjællands Amt, at man i amtets administration overvejer, hvorvidt amtsrådsmedlemmerne kan blive holdt økonomisk ansvarlige for skattestigningen.
Det sker, uden at indenrigsministeren, som sidder med ved mødet, eller Indenrigsministeriets embedsmænd griber ind og korrekser embedsmændene fra Vestsjællands Amt og Vestsjællands Amts amtsborgmester for at fremsætte denne åbenbart grundløse trussel over for amtsrådsmedlemmerne.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-11-27:
Spørgsmålet lyder: »Vil Indenrigs- og Sundhedsministeriet anse sig som inhabil som tilsynsmyndighed, såfremt der indkommer en klage ...« - og der er indkommet en klage - »... over forløbet frem til og under amtsrådsmødet i Vestsjællands Amt den 8. november 2002?«
Svaret på det spørgsmål er nej!
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Der er blevet indsendt en klage fra et amtsrådsmedlem i Vestsjællands Amt til Indenrigsministeriet over den behandling, som amtsrådsmedlemmerne har fået i forbindelse med den dispensation, man havde fået fra Indenrigsministeriet til ekstraordinært at behandle budgettet for 2003.
Mit spørgsmål i den forbindelse er sådan set, om indenrigsministeren ikke er inhabil i forbindelse med behandlingen af denne klage.
Indenrigsministeren har jo været en aktiv part ved dels at pointere over for amtsrådsmedlemmerne, at man enten kun kunne behandle et punkt om at fjerne skatteforhøjelsen på 0,4 pct. i Vestsjællands Amt eller intet, dels fordi indenrigsministeren på et møde med amtet hørte, at amtet gik med overvejelser om at true amtsrådsmedlemmerne med, at de kunne komme til personligt at hæfte økonomisk for den skatteforhøjelse, de var ved at gennemføre, uden at ministeren reagerede på det.
»Vil Indenrigs- og Sundhedsministeriet anse sig som inhabil som tilsynsmyndighed, såfremt der indkommer en klage over forløbet frem til og under amtsrådsmødet i Vestsjællands Amt
den 8. november 2002?
Thor Pedersen (V), 2002-11-27:
Jamen man vil kunne se af det, der er aftalt, at der er vækst i servicen, for der er blevet ansat flere.
Skønnet er stadig ca. 6.000 flere i år og 3.000 flere næste år, så der er tale om vækst.
Det, der er aftalt, er overholdt af kommunerne, men de har ret til selv at vælge, hvad det er for en grænse, de vil gå til.
Det er rigtigt, at der er kommuner, der har taget det
meget alvorligt, og det er med rette, og vurderet: Hvordan skal vores udgiftsprofil se ud i årene fremover? Skal vi tænke på en lidt mindre vækst end den, vi har været vant til, eller måske også lidt mindre end den, der har været forudsat under ét?
Men det er en afgørelse, som skal træffes i den enkelte primærkommune, for når man tager skattestoppet og ser kommunerne under ét, er der plads til en vækst på 0,7 pct. som aftalt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
Finansministeren har fuldstændig ret i, at når valget stod imellem matematik og mennesker, valgte den tidligere regering altid menneskene.
Vi havde som slogan, og vi har som slogan »Mennesker først«, så hvis matematikken kolliderede med menneskene, så vi bort fra matematikken og tog os i stedet for af menneskene.
Men det er alt sammen udenomssnak finansministeren præsterer.
Finansministeren siger: Jamen det handler jo om alle kommuner under ét.
Nu kan vi konstatere, at alle kommuner under ét kun har haft en vækst på 0,4 pct., og vi kan konstatere, at formanden for Kommunernes Landsforening, Venstremanden Ejgil W. Rasmussen, siger, at når man ikke har nået de 0,7 pct., man havde som et fælles mål sammen med regeringen, skyldes det, at der er mange kommuner, som ikke har haft økonomi til at levere den borgervendte service, som var indeholdt i aftalen.
Kommunerne har overholdt deres del af aftalen, og det, jeg så spørger om, er: Vil finansministeren også overholde sin del af aftalen, nemlig at sørge for, at der er penge til at give borgerne service på bare det meget beskedne niveau, regeringen havde som sin egen målsætning sammen med KL?
Ole Stavad (S), 2002-11-27:
Indenrigsministeren har nu i et par omgange omtalt forløbet af budgetlægningen i Vestsjællands Amt.
Jeg vil sige, at sådan som jeg har kunnet følge det, synes jeg, det har været dybt ubehageligt at konstatere, at amtsrådsmedlemmerne er blevet mødt med det, jeg vil kalde magtmisbrug.
Man kunne ikke få lov til at behandle den dagsorden, der var ønske om fra flertallets side, da man mødte op til amtsrådsmødet, og man blev truet med erstatningsansvar, hvis man ikke makkede ret og gjorde, som indenrigsministeren og regeringen havde lagt op til.
Jeg synes sådan set, der er grund til at rose det flertal i Vestsjællands Amt, der havde mod til at stå fast.
Så synes jeg, at der er vældig meget hykleri fra indenrigsministerens side, når man ser på den fortid, indenrigsministeren selv har som amtsborgmester.
Vi har hørt i dag, hvordan han er rullet frem med, at skatterne ikke må stige.
Jeg kan ikke huske procenterne i Frederiksborg Amt i de 4 år, hvor den nuværende indenrigsminister sad som amtsborgmester, men jeg føler mig ret overbevist om, at der er sket stigninger i amtsskatterne i de år.
Jeg kan også huske, at da indenrigsministeren forlod amtet, efterlod han et underskud på 155 mio. kr. for 2001.
Men så stiller den samme indenrigsminister sig op som overdommer og mener, at han uden nogen som helst problemer kan pålægge andre noget, han ikke har været i nærheden af selv at levere, og siger oven i købet, at det er på borgernes vegne.
Det er det samme, hvis vi ser på Farum Kommune.
Indenrigsministeren har selv pålagt Farum Kommune at forhøje skatten, og rigtig mange familier i Farum Kommune skal vel betale 20.000 kr. mere, som holdes uden for skattestoppet.
Jeg tror ikke, de føler sig særlig meget beskyttet i sammenligning med de Venstrefolk, der har siddet og formøblet det hele.
Men når der sidder et flertal i Vestsjællands Amt eller i Frederiksberg Kommune - og det har ikke noget at gøre med, om det er den ene eller den anden politiske retning, i Frederiksberg Kommune er der rent konservativt flertal - som forsøger at varetage borgernes interesser og levere en ordentlig service, kommer indenrigsministeren.
Ikke fordi samfundsøkonomien er truet, og ikke fordi man ikke under ét har holdt skatterne i ro, for det har man.
Når man tager samtlige kommuner og samtlige amter under ét, er man så tæt som 0,02 pct. på at holde skatterne i ro, men det giver alligevel indenrigsministeren og regeringen anledning til at foretage en straffeekspedition over for samtlige amter og Frederiksberg Kommune sammen med Dansk Folkeparti.
Jeg synes, det er groft, og jeg synes, det er en undergravning af det demokrati, vi har lokalt og regionalt.
Jeg synes, det er en grov holdning over for de lokalpolitikere, der gør et svært og stort stykke arbejde og gør sig umage for at få tingene til at fungere, når de efter at have levet så præcist op til det, de har givet tilsagn om, alligevel bliver mødt med hån og lovforslag og straf fra den siddende regering.
Det kan den ikke være bekendt!
Naser Khader (RV), 2002-11-27:
Enhedslistens forslag lyder umiddelbart meget sympatisk, men er der ikke andre områder, hvor skatteydernes penge kommer
I en tid, hvor vi i forvejen bliver nødt til at prioritere, hvad sundhedsvæsenet kan klare, virker forslaget helt urealistisk.
Sundhedsvæsenet har jo ikke ubegrænsede ressourcer til sin rådighed, og hvordan skal forslaget med andre ord finansieres, og hvor skal pengene tages fra?
Enhedslisten begrunder sit forslag med, at syge mennesker ikke bør pålægges ekstra udgifter, og at det ikke bør være økonomien, der afgør, om børn kan få den fornødne medicin.
Men i forvejen er der jo som bekendt tilskudsordninger til økonomisk trængte, der har et begrundet behov for medicin.
Desuden er der tilskudsordninger til patienter med kroniske sygdomme.
Enhedslisten mener desuden, at receptpligtig medicin og briller skal være gratis for alle børn under 18 år.
Men man kan jo godt spørge, om det virkelig er rimeligt, at børn af velstillede forældre skal have gratis medicin og gratis briller, hvis de på ingen måde lider økonomisk nød.
Det virker bestemt ikke som en hensigtsmæssig brug af de offentlige ressourcer.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Lene Garsdal (SF), 2002-11-27:
Da mit partis ordfører på området, hr. Kamal Qureshi, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre partiets holdning til forslaget. SF har tidligere støttet gratis receptpligtig medicin til børn og unge, og det gør vi fortsat.
Jeg skal ikke her gentage argumentationen for det. I SF finder vi tilsvarende, at briller til børn og unge bør gøres gratis, så dårligt syn hos børn og unge, specielt hos de dårligst stillede familier, ikke skal være en hindring for, at børnene og de unge får mulighed for at kunne læse og uddanne sig.
Så derfor støtter SF forslaget.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-11-27:
Imidlertid vedtog et bredt flertal i Folketinget i december 1998 at indføre et behovsafhængigt tilskudssystem.
Udgangspunktet var, at det tidligere tilskudssystem med procentvis dækning ikke tilgodeså det grundlæggende synspunkt, at ingen patient af økonomiske hensyn afstår fra en relevant behandling med lægemidler.
Og børn og unge under 18 år sikredes således et minimumstilskud på 50 pct.
Dette nye system sikrer, at personer med et beskedent medicinbehov har relativt høj egenbetaling, og personer med stort medicinbehov får relativt stort tilskud.
Hermed bibeholdes en grundlæggende idé om, at medicin ikke må blive en økonomisk belastning, men samtidig giver en vis egenbetaling en forbrugerregulerende effekt, som begrænser medicinspild og de offentlige medicinudgifter.
Forslagets intentioner synes hermed at være tilgodeset.
Hvis forslaget ellers skulle følges, ville det imidlertid medføre, at alle under 18 år fik 100 pct.'s tilskud til dyreste lægemiddel og briller.
Dette strider imod en ellers tit refereret holdning her i Tinget, at de bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder.
Samtidig vil forslaget medføre en ekstraomkostning på over 200 mio. kr., som i sundhedssystemet kunne finde bedre anvendelse.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-27:
Forslaget fra Enhedslisten er, som andre også har været inde på, til dels en genganger, idet partiet tidligere har fremsat forslag vedrørende gratis receptpligtig medicin til børn under 18 år, men nu er briller så også kommet med i forslaget.
Vi er i Dansk Folkeparti af den opfattelse, at forslaget, som vi også tidligere har sagt, er et godt forslag.
Men jeg må så også sige, at man jo kan gisne om grunden til, at Enhedslisten nu kommer med forslaget igen.
Men som sagt har Enhedslisten måske ladet sig inspirere lidt af Dansk Folkepartis familiepolitiske oplæg.
Vi er vidende om, at der i nogle familier kan være økonomiske problemer forbundet med nødvendig medicin, specielt når det drejer sig om kronisk syge børn.
Men reglerne er jo noget bedre for børn under 18 år i det behovsafhængige medicintilskudsregelsæt, idet de fra start får de 50 pct. i tilskud. Vi har ikke været med til at indføre det her tilskudssystem, og vi har aldrig lagt skjul på, at Dansk Folkeparti den dag i dag hellere havde set, at det var de gamle regler uden egenbetaling efter sygesikringsloven, som stod ved magt.
Der er desuden et andet problem, der gør sig gældende, og det er, at vi i Danmark suverænt har Europas højeste momssatser på receptpligtig medicin, og det gør som sagt ikke problemet mindre.
Som Enhedslisten også ved, har Dansk Folkeparti indgået finanslovforlig med regeringen, og vi har fået fremmet en del af vore øvrige mærkesager på det sundhedsmæssige og sociale område.
Det er nok heller ikke gået hen over hovedet på
Vi håber da stadig væk på et eller andet tidspunkt, at vi kan komme med forslaget om at gøre receptpligtig medicin gratis for børn.
Men vi kan ikke støtte forslaget på nuværende tidspunkt, selv om vi synes, at det er et godt forslag, og at det hælder i den rigtige retning, som vi også godt kunne tænke os.
Men det er umuligt at få alle ønsker opfyldt på kun et eneste år.
Der har vi nemlig haft mulighed for at deltage, som man også ved her i salen, som en af parterne i finansloven.
Men jeg vil da godt til slut spørge, selv om sundhedsministeren har været inde på det, hvad det her forslag vil koste.
Og er Enhedslisten nået til samme resultat med hensyn til de økonomiske konsekvenser af det fremsatte forslag?