Jesper Langballe (DF), 2004-05-04:
Der er ingen tvivl om, at behovet for en regulering som den foreslåede er påtrængende.
Det haster med et værn mod, at arbejdere fra de lande, der i lørdags trådte ind i EU og nu frit kan bevæge sig og tage arbejde også i Danmark, kan underbyde danske lønmodtagere.
Men vi finder unægtelig, at Socialdemokraterne med deres pludselige ildhu for at komme illegal beskæftigelse til livs sætter kikkerten for det halvblinde øje.
Problemet i forbindelse med østudvidelsen er jo ikke de illegale, men de ifølge EU-reglerne legale arbejdsforhold.
Eller det kunne være den danske arbejdsgiver, der organiserer sig som polsk arbejdsgiver og gør det samme.
Det er alt sammen problemer, som forslagsstillerne har sig selv at takke for.
Her er der jo tale om et pres på Danmark, på lønmodtagere, der bliver underbudt, og på arbejdsgivere, der bliver unfair udkonkurreret, af en størrelsesorden, som snart kan reducere de klart illegale forhold, som vi kender i dag, til noget temmelig småt.
Vi ved, at af de folk østfra, som indtil i lørdags har opholdt sig og arbejdet i Danmark illegalt, er langt de fleste fra de nye EU-lande, og de er altså pludselig blevet legale.
Tilbage er der så en rest fra ikke-EU-lande, som stadig er her og arbejder illegalt, og de forhold skal vi selvfølgelig gøre noget ved, så dér kan det socialdemokratiske forslag gøre gavn.
Da han selvfølgelig skal have noget at leve af, er det temmelig oplagt, at han vil være meget fristet til at søge illegalt arbejde. Bemærk, hvordan alle de virkelige problemer, der tårner sig op, er selvforskyldte og alene grunder i, at det store folketingsflertal ikke har villet lytte til Dansk Folkepartis advarsler og forslag om det eneste, der kunne have givet danske lønmodtagere tryghed: en 7-årig overgangsperiode.
Lad mig sige det sådan, at den blinde socialdemokratiske høne altså har fundet og pikket et korn, og det påskønner vi selvfølgelig, men hønen har altså aldeles overset det vognlæs korn, der ligger lige ved siden af det ene, som den fik øje på. Selv om der altså er en del hykleri i den iver, som forslaget er udtryk for, og selv om det ikke løser de virkelige problemer, finder vi, at forslaget bør fremmes hurtigst muligt, gerne inden sommerferien.
Der er jo ikke tale om nye problemstillinger, men om forhold, som regeringen og Socialdemokratiet med vores nuværende viden sagtens kan tage stilling til, og som der skal tages stilling til, hvis man vil udvise rettidig omhu.
Jeg må sige, at hr. Søren Søndergaard jo har fuldstændig ret: Hvorfor skulle det ændre behovet for øgede strafferammer, hvad det fremtidige antal bliver?
Lad mig så føje noget til det, som jeg begyndte med at antyde om retssikkerheden.
En arbejdsgiver, der underbetaler sine gæstearbejdere eller på anden måde beskæftiger dem ulovligt, skal ikke kunne se fåret ud og sige: Jamen det vidste jeg da ikke at jeg ikke måtte.
Og så klarer han frisag på den konto.
Men det kan vel næppe siges at være i overensstemmelse med anstændig retssikkerhed, at en lov muliggør skønsmæssig konfiskation af uberettiget fortjeneste og så føjer til, at hvis det ikke kan lade sig gøre, simpelt hen fordi der ikke er noget grundlag for at skønne, så langer man bare nogle forhøjede bøder ud.
Hvis beviselighederne mangler, skal myndighederne selvfølgelig ikke kunne afreagere deres frustration over det ved at forhøje bøderne vilkårligt. Jeg spørger mig selv, hvorfor der er de der underlige ting.
Det er jo ikke, mener jeg, typisk socialdemokratisk politik at hugge hovedet af folk, hvis brøde ikke kan bevises - og fordi den ikke bevises.
Jeg kan ikke fri mig for en mistanke om, at der bag disse såkaldte knaster ligger en pinagtig erkendelse hos forslagsstillerne af, at de selv sammen med regeringen har sørget for, at de danske myndigheder stort set vil være afmægtige over for formelt legale omgåelser og over for det pres af løntrykkeri, som vi kan vente, og som forslagsstillerne altså selv og med åbne øjne har legaliseret.