Lene Espersen (KF), 2005-04-21:
Beslutningsforslaget, der er en uændret genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 73 fra sidste folketingsår, indebærer, at Folketinget pålægger regeringen at gennemføre regler om, at offentlige myndigheder skal betale en bod på 5.000 kr. til den berørte borger, hvis der f.eks. sker overtrædelse af reglerne om partshøring eller klagevejledning.
En gennemførelse af forslaget skal herudover indebære, at der ikke kan gøres udlæg i boden, og at boden ikke kan modregnes i nogen form for sociale ydelser.
Endelig skal en gennemførelse af forslaget indebære, at myndigheders pligt til at udbetale bod aldrig kan få betydning for ankeinstansernes eventuelle omstødelse af afgørelserne.
Ifølge bemærkningerne til beslutningsforslaget er formålet med forslaget at stille borgerne bedre over for myndighederne.
Det er i bemærkningerne til forslaget således anført, at forslagsstillerne kunne ønske sig en mere ligeværdig balance mellem borgere og myndighed.
I tilknytning hertil beskriver forslagsstillerne situationen sådan, at det i dag er borgeren, som straffes med bøde, hvis han eller hun begår noget ulovligt, hvorimod myndighederne ustraffet kan overtræde den ene regel efter den anden.
Som nævnt er beslutningsforslaget en uændret genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 73 fra sidste folketingsår.
Mine bemærkninger her i dag vil derfor i vidt omfang være en gentagelse af, hvad jeg tidligere har givet udtryk for i forbindelse med behandlingen af det tidligere fremsatte beslutningsforslag.
Regeringen giver naturligvis fuld og hel støtte til den grundtanke, at borgernes retssikkerhed skal beskyttes, og regeringen er selvsagt også enig i, at myndighederne skal være meget opmærksomme på at overholde lovgivningens regler som f.eks. forvaltningslovens regler om partshøring, klagevejledning og begrundelse for afgørelser.
Regeringen er derfor også helt enig i, at det skal have konsekvenser for offentlige myndigheder at begå fejl på de områder, som er nævnt i beslutningsforslaget.
Når vi taler om de forhold, som beslutningsforslaget handler om, eksempelvis overtrædelse af reglerne om partshøring eller reglerne om klagevejledning, er det jo sådan, at det allerede i dag i høj grad har konsekvenser for offentlige myndigheder at overtræde disse regler.
Der er allerede i dag en række muligheder for som borger at få oprejsning, og det har dermed allerede i dag konsekvenser for den myndighed, som har begået fejl.
Borgeren vil bl.a. kunne have krav på at få sin sag genoptaget.
Desuden vil borgeren i en række tilfælde kunne indbringe sagen for en højere administrativ klage- eller tilsynsinstans.
Herigennem kan fejl blive rettet, og afgørelser, der måtte være forkerte, kan blive ændret.
Har myndigheden undladt at give en borger fornøden klagevejledning, kan det f.eks. betyde, at borgeren efterfølgende, når fejlen opdages, kan klage over en afgørelse, selv om den almindelige klagefrist måtte være overskredet.
En borger vil også have ret til at gå til domstolene med sin sag, hvis han eller hun mener, at myndighederne har begået fejl.
I den forbindelse kan jeg også nævne, at Retsplejerådet som led i sine overvejelser om en generel reform af den civile retspleje har fået til opgave bl.a. at se på, om reglerne for retssager mod offentlige myndigheder bør ændres for at sikre, at borgernes adgang til domstolsprøvelse bliver så effektiv som muligt.
Hvis en borger mener at være udsat for en forkert behandling, er der som bekendt også mulighed for at klage til Folketingets Ombudsmand.
Vigtigt er det i den forbindelse også, at Ombudsmanden af egen drift, altså selv om der ikke foreligger en klage udefra, kan vælge at tage sager op med henblik på f.eks. at gennemgå behandlingen af bestemte sagstyper hos en myndighed og vurdere, om sagsbehandlingen lever op til reglerne på området.
Hertil kommer, at en borger allerede efter de gældende regler vil kunne have mulighed for er statning, hvis en myndighed har begået en ansvarspådragende fejl ved behandlingen af en sag, og denne fejl har afstedkommet et økonomisk tab for borgeren.
Hvis en myndighed eksempelvis ved en fejl måtte have undladt at foretage partshøring, og dette fører til, at en borger ikke tildeles den sociale ydelse, vedkommende ville have krav på, kan der altså blive tale om erstatningsansvar fra det offentlige.
Jeg indledte med at sige, at regeringen er fuldstændig enig i, at det skal have mærkbare konsekvenser for offentlige myndigheder, såfremt de eksempelvis overtræder reglerne om partshøring.
Efter min gennemgang i dag mener jeg at have demonstreret, at dette i høj grad også er tilfældet i dag på de områder, som beslutningsforslaget beskæftiger sig med.
Alt i alt må det således siges, at der findes en vifte af muligheder for at få rettet op på tingene, hvis en myndighed har begået fejl.
Der er derfor efter regeringens opfattelse ikke behov for at indføre en ordning som den, forslagsstillerne lægger op til.
Jeg har i øvrigt også svært ved at se, at indførelsen af en bod, som skulle betales til borgeren i tilfælde, hvor der er begået fejl fra myndighedernes side, vil være egnet til reelt at styrke den enkelte borgers retssikkerhed.
Afgørende for borgerens reelle retssikkerhed må vel være, at der bliver truffet korrekte afgørelser, og det er jo det, som de nævnte muligheder for f.eks. klage og genoptagelse skal sikre.
Forslagsstillerne peger ganske vist på, at en ordning med betaling af bod kendes fra loven om ansættelsesbeviser, hvor en tilsidesættelse af reglerne kan føre til pålæggelse af bod.
Denne ordning er imidlertid knyttet til de særlige forhold på arbejdsmarkedet og tilsigter at være en parallel til det bodssystem, der gælder ved overenskomstovertrædelser inden for det fagretlige system.
Sammenfattende kan regeringen altså ikke støtte beslutningsforslaget.
Vi er enige i grundtanken om, at det skal have konsekvenser for offentlige myndigheder at overtræde reglerne om eksempelvis partshøring og klagevejledning, men som jeg nævnte før, giver reglerne, som de er udformet i dag, fuldt ud mulighed for, at borgeren på forskellige måder kan få oprejsning, hvis en offentlig myndighed begår fejl i sin sagsbehandling.