runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2003-05-22:
Jeg vil gerne sige et par ord her ved andenbehandlingen af lovforslag nr. L 163, fordi det er et lovforslag, som har været meget længe undervejs.
Det er også et lovforslag, som i en lidt anden udgave var fremsat af den tidligere regering og dermed en arvesag for den nye regering og en arvesag, som så har været under udvikling hele vejen igennem.
Men inden jeg kommer til selve lovteksten, vil jeg tillade mig, hvis jeg ellers kan overdøve salen, at komme med et lille citat fra Jyllands-Posten, hvor der var et meget spændende interview med kirkeministeren her St. Bededag.
Et af citaterne er - og det er jo dejligt, vi har en minister, som stadig væk tror på, at der også er saglighed i politik; det skal der være, hvis vi som politikere skal være troværdige: »Politisk uenighed er en fair kamp.
Den skal man tage, men usaglighed, det politiske spil for spillets skyld, det nægter jeg at bøje mig for.«
Når jeg vil tillade mig at bruge det, så er det, fordi jeg faktisk synes, at det er noget af det, jeg har været udsat for her i slutningen af sagsbehandlingen af lovforslag nr. L 163.
Vi har haft en meget stor debat, der har været mange høringer.
Der har været mange gode debatter, der har været mange gode samtaler og også forhandlinger i Kirkeudvalget om forskellige ændringsforslag, og det har været præget af et rigtig godt samarbejde hele vejen igennem.
Derfor har jeg nok lidt behov for, at formanden for Kirkeudvalget også kommer herop og berigtiger lidt af den gode stemning, der har været omkring udvalgsarbejdet i sagen, for der sker så det her på det sidste, at der kommer nogle ændringsforslag fra Kristeligt Folkeparti, og der kommer nogle ændringsforslag fra Socialdemokratiet, og de ændringsforslag er faktisk så gode, at de går rent ind hos regeringspartierne, og det er jo dejligt.
Men så for at lette vejen for regeringspartierne og for ministeren siger jeg, selv om det står i tredje udkast til betænkning: Jamen der går ikke noget af Socialdemokraterne ved, at det er kirkeministeren, der får lov til at stille de to ændringsforslag, der ellers står S ved i det foreløbige betænkningsbidrag, for det er vigtigere, at vi har flertallet hjemme, end at vi ensidigt tager æren for nogle ændringsforslag.
Så bliver jeg meget overrasket, når jeg så et par timer senere kan se på Ritzau, at ministeren alene melder ud i en pressemeddelelse, at hun står alene om at komme med de ændringsforslag, fordi hun har lyttet til kritikken, og at det er, fordi der er nogle ængsteligheder omkring det.
En af ængstelighederne går på, hvor mange beføjelser Kirkeministeriet og kirkeministeren skal have i forhold til de lokale kirkeskatter.
Jeg synes måske, det er lidt selvmodsigende, det med saglighed og usaglighed.
Så vil Kirkeudvalgets formand bekræfte, at jeg har ret i min fremstilling af historien i sagen om, at det faktisk var socialdemokratiske forslag, vi meget venligt overlod til jer andre?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-22:
Jeg er glad for, at den socialdemokratiske kirkeordfører og næstformand i Kirkeudvalget mener, vi har et godt samarbejde.
Det er også sådan, jeg opfatter det, og det er jo fuldstændig rigtigt, at fru Karen Klint over tid har været optaget af at fremsætte specielt det forslag, der har nr. 10 i betænkningen, altså et, der omhandler § 17a, stk. 6, i loven.
Det er også rigtigt, at det blev fremsat som ændringsforslag af Socialdemokratiet, men vi var i Venstre meget optaget af det forslag og foreslog så, som man jo ofte gør det, at ministeren måske kunne overtage forslaget, og der så kunne blive en bred opbakning til det.
Så vi erkender gerne fru Karen Klints fadderskab til dette forslag, og det kan da også læses i et af betænkningsudkastene, at det var rækkefølgen.
Og jeg vil da udtrykke håbet om, at vi også fortsat har et godt samarbejde i Kirkeudvalget.
Men hermed har jeg altså også bekræftet, at Venstre stemmer for de ændringsforslag, der er fremsat af ministeren, og stemmer imod de andre.
Jesper Langballe (DF), 2003-05-22:
Det er fru Karen Klints bemærkninger, der kalder mig herop.
Jeg må jo sige, at det, fru Karen Klint har oplevet, vist er noget, der sådan er daglig kost på Christiansborg.
Da jeg som novice var med til første gang at afgive en reel betænkning i forbindelse med universitetsloven, blev jeg umiddelbart sådan lidt forbløffet over, at et ændringsforslag fra Dansk Folkeparti, som ingen kunne have noget at indvende imod, blev overtaget af ministeren og stillet af ham som ændringsforslag.
Det syntes vi i øvrigt var ganske fortræffeligt, for så var man sikker på, at det kom igennem, hvorefter forligskredsen sagde, at alle ændringsforslag fra mindretallet blev afvist.
Jeg blev klar over, at sådan er spillet på Christiansborg, og sådan har det også været i det her tilfælde.
Men jeg kan godt undre mig en lille smule, når man oplever, at da fru Karen Klint har fremsat sit ændringsforslag, og alle vi andre synes, det er en ganske udmærket idé, som vi da egentlig med glæde vil tage imod, og kirkeministeren også finder det ganske fortræffeligt og fremsætter det som sit eget ændringsforslag, så kan man læse i pressen, at nu har et flertal i Folketinget tvunget kirkeministeren til at afstå fra at gribe ind i den folkekirkelige ligning. Jeg kunne godt lide at vide, hvem her i salen der eventuelt er fadder til den pressefremstilling, eller om det er en opfindelse, som det kristeligste af alle dagblade selv har gjort.
Karen J. Klint (S), 2003-05-22:
Ja, det er så det sidste indlæg, der bringer mig herop igen, det er jo ikke for at få en lang debat om det.
Jeg tror såmænd heller ikke, at kirkeministeren selv personligt har skrevet den pressemeddelelse, som jeg så på Ritzau kl. godt 18 samme eftermiddag, hvor tingene var faldet på plads, men når jeg reagerer på det, så er det faktisk, fordi vi meget tidligt i forløbet spurgte ministeren, om ministeren selv ville fremsætte forslaget, og det fik vi nej til. Så bad vi om teknisk bistand til det, og det var først der, at det ligesom gik op for alle, at der var et flertal for det.
Jeg synes, det er fint, at vi har det samarbejde, at en minister kan overtage det, vi laver i et udvalg, men så skal man måske bare lade være med at prale på det forkerte tidspunkt.
Karen J. Klint (S), 2003-05-22:
Jeg skal da gerne svare på spørgsmålet om den evalueringsgruppe eller følgegruppe.
Der har været en lille snak med kirkeministeren og også skriftlige spørgsmål frem og tilbage om, hvorvidt der i første omgang automatisk skal komme en revisionsparagraf og dermed en chance for evaluering, hvor ministeren så har svaret, at hun gerne vil lave en følgegruppe.
Det er så ministerens svar, som vi så i det videre forløb har noterer os.
Og det er også meget klart, hvem der bliver dybt involveret i det.
Så jeg tror bestemt, at vi har tryghed for, at den følgegruppe får den sammensætning, som den skal have.
Når vi så også har tidsterminen for en revision, er det jo netop, for at der skal være et par budgetår.
Det hjælper ikke noget, at vi laver en revision, før det har haft en jordisk chance for at virke i praksis.
De to ting er jeg meget tryg ved.
Margrete Auken (SF), 2003-05-22:
Så bliver det jo en tillidssag, om jeg også skal være det.
Jeg synes ikke, at de erfaringer, vi har haft indtil nu, er den bedste basis for tillid.
Selv om vi her har med et trossamfund at gøre, har det jo aldrig været forbudt at bruge ører og øjne og hoved, når man skal undersøge, hvad man har med at gøre.
Jeg kan for det første ikke se, hvor ressourcerne er
henne til den hjælp - det spurgte jeg også til - som Socialdemokratiet og vi er enige om er højst tiltrængt, hvis menighedsrådene skal klare at lave det arbejde, som de nu får buldret i hovedet.
Har vi fået tilsagn om, at der kommer ressourcer til det, selv om Socialdemokratiet skriver det?
Derudover: Ved Socialdemokratiet noget om evalueringsgruppens sammensætning?
Ellers vil jeg meget gerne sende den videre.
Jeg håber så, ministeren kommer op og svarer på, hvordan den i givet fald skal se ud.
Det ville være meget rart lige at høre, hvor meget vi kan stå sammen om det her, da det bl.a. har været det, der har gjort, at jeg har anbefalet, at vi undlader at stemme til lovforslaget.
Karen J. Klint (S), 2003-05-22:
Vi har mere fået optrykt svarene, som vi har fået på de stillede spørgsmål, og så nogle af ønskerne fra de organisationer, som siger, at der kan være lidt problemer med nogle uddannelser og noget andet.
Vi har så vist, at vi forventer, at der bliver et lidt bedre samarbejde end det, vi ellers er vidende om i dag.
Hvis samarbejdet kommer til at fungere godt mellem ministeriet og dem, så tror jeg bestemt, at der i forvejen er penge til at køre nogle kurser og formidle noget. Det må så komme an på evalueringen, om de ressourcer slår til i forhold til den bemandingsplan, som de har, men her vil jeg ikke være med til at male verden sort på forhånd. Det er jo derfor, det er vigtigt at få nogle evalueringer.
Det har ikke været klare krav fra dem, der skal modtage den nye pakke her, at de skulle have nogle kontante penge til det.
Der har været nogle enkelte, der har udtalt en frygt, men det har ikke været det, der har været fremherskende i deres formelle høringssvar.
Margrete Auken (SF), 2003-05-22:
Jeg synes nok, at der har været en ganske massiv betænkelighed i Provsteforeningen og fra stifterne.
Det kan man altså ikke se bort fra i denne her sammenhæng.
Det er jo meget få menighedsråd, der har fået lejlighed til at ytre sig. Ved det første udkast, hvor Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer jo også var positiv, sendte man det ud i en høring til alle menighedsråd, og der var der en meget massiv kritik af det, på trods af at landsforeningen var positiv dengang.
Anden gang har man ikke sendt det ud til den form for høring, så der har menighedsrådene ikke haft lejlighed til at ytre sig.
Der har vi stadig væk kun landsforeningens tilkendegivelse - og Socialdemokraternes tillid.
Man har mange menighedsrådsmedlemmer, det ved
jeg godt, men det er da ikke sådan, at vi normalt har fået en støtte til, at man går ud og, hvad skal vi sige, styrker de led på den måde her.
Og så har jeg slet ikke tillid til, at det lykkedes Socialdemokraterne at overtale kirkeministeren til noget, der er indhold i, men det kan jeg høre at jeg skal have.
Karen J. Klint (S), 2003-05-22:
Nu skal jeg jo ikke gøre mig til herre over, hvem fru Margrete Auken skal have tillid til, eller hvad der skal være tillid til.
Det, jeg tager afsæt i, er, at meget af lovforslaget faktisk har været fremsat to gange.
Der har været god tid til høringen, og de tilføjelser, der kom fra den nye regering, har været sendt ud.
Det er rigtigt, at det har været en lidt kompliceret høring, men der har i hvert fald været lang tid til den.
Vi har så haft nogle i foretræde i udvalget, som har gjort opmærksom på nogle ting.
Det er også derfor, at vi har gjort opmærksom på det i betænkningsbidraget, og det er også derfor, at vi har stået fast på, at der skulle være en revisionsbestemmelse, og at der også skulle være en evalueringsproces.
Det er så den proces, jeg har tillid til.
Margrete Auken (SF), 2003-05-22:
Da vi heldigvis har med noget så aktivt som den danske kirke at gøre, vil jeg også have tillid til det, for vi skal nok sørge for, at de holder opmærksomheden på den her sag, for det bliver sværere og sværere at tyrannisere kirken fra Kirkeministeriets side. Derfor tror jeg, at fru Karen Klint har noget i det, når hun siger, at man kan følge med i det.
Jeg synes lige, at vi skal anholde, at man ikke har bedt om ressourcer.
Altså det, som både Provsteforeningen og Præsteforeningen, men først og fremmest Provsteforeningen, som får de største byrder i hovedet, har gjort opmærksom på, er, at det her er en bureaukratisering.
De er fortvivlede.
De skal sandsynligvis nu til at ansætte hjælpepræster, fordi de skal passe deres præstearbejde ved siden af.
Det bliver simpelt hen svært at få folk til at være provster også, fordi præstearbejdet bliver overbebyrdet med kontorchefarbejde.
Vi har for få stillinger i kirken i øjeblikket - det skulle der i øvrigt have stået i vores betænkningsbidrag,
ikke at vi har for få præster, men at vi har for få stillinger - og hvis de så skal bruges til de der forvaltningsopgaver, får vi altså en byrde.
Og her må fru Karen Klint altså have mig undskyldt, for det står faktisk meget, meget mismodigt i de indlæg, der er kommet: Hvad er det dog, vi smider i hovedet på dem nu? Så er det, at vi ved hjælp af Kirkefonden prøver at bøde lidt på det ved at lave nogle kurser, så vi måske kan uddanne menighedsrådsmedlemmerne til at blive lidt bedre administratorer.
Men det er jo lidt komisk, at de, der gerne vil lave noget sjovt kirkeligt arbejde, skal uddannes til at være administratorer.
Det er jo det, vi gør nu.
Jann Sjursen (KRF), 2003-05-22:
Kristeligt Folkeparti kan støtte de stillede ændringsforslag her ved andenbehandlingen.
Det gælder selvfølgelig vores eget ændringsforslag, som vi er glade for at have fået Socialdemokratiets opbakning til.
Men det gælder også de ændringsforslag, som er stillet af kirkeministeren, og som klart forbedrer det samlede lovforslag, selv om vi ikke er så voldsomt begejstrede for det endda.
Som det fremgår af vores betænkningsbidrag, hvori der er en lille meningsforstyrrende fejl, derfor nævner jeg det her ved andenbehandlingen, er det for Kristeligt Folkeparti ikke helt åbenbart, at det lovforslag, som nok senere bliver vedtaget ved tredjebehandlingen, vil blive til bedste for folkekirken og for meninghedsrådenes virke.
Vi er meget bekymrede for, at menighedsrådsarbejdet med lovforslagets vedtagelse ved tredjebehandlingen i endnu højere grad vil blive præget af bogholderi og administration.
Men vi må bøje os for, at ikke mindst Menighedsrådsforeningen har bakket ministerens lovforslag op, og det vil jeg da godt understrege her ved andenbehandlingen at vi fra Kristeligt Folkepartis side tillægger afgørende betydning.
Derfor er vi også tilfredse med, at vi nu får vedtaget en revisionsbestemmelse, som vi i hvert fald fra Kristeligt Folkepartis side ikke bare opfatter som noget, som vi nu engang sætter ind, som man gør i så mange lovforslag, for at man kan se lidt på teknikken, men som noget, hvor vi mere detaljeret kan få en evaluering af loven, når vi når dertil. Det synes vi i hvert fald er helt afgørende, og vi vil på det tidspunkt, hvis nogle af de uhensigtsmæssigheder, som vi kan frygte der er ved lovforslaget, viser sig at være rigtige, være fuldt ud klar til at medvirke til ændring af selve loven.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-22:
Nu ved jeg ikke, hvad det er, som man kan henvise til i NESA-forhandlingerne.
Det startede med 40 pct., og det sluttede med 40 pct., fordi hr. Kim Andersen ikke ville acceptere nogen som helst indrømmelser til oppositionen.
Nu gentager forløbet sig.
Hr. Kim Andersen har på forhånd meddelt, hvad de forhandlinger ender med, og ja, så har vi jo altså sådan en situation, at vi har en minister, der affinder sig med, hvad hr. Kim Andersen bestemmer.
Så fører de forhandlinger jo ikke til noget.
Når det så kommer oven i dette sidespring med miljøbonussen, altså så må fru Bodil Kornbek da være...
Det ved jeg ikke, der er jo nogle, der kan tåle hvad som helst og udholde en hvilken som helst smerte, men jeg vil sige, det er da imponerende, hvis Kristeligt Folkeparti vil lade sig bruge som dørmåtte på den måde.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-22:
Nu kan man jo fremstille tingene på mange måder.
Den aftale, vi har lavet her 9. maj i år, omhandler jo også andet end de 40 pct. Den omhandler også andre ting.
Det skal man altså også fastholde i det samlede billede, og der mener jeg helt reelt, at der har vi måttet hive og slide i tingene, men det er lykkedes, og der er også kommet noget positivt ud af det.
Igen vil jeg ikke påstå, at det er nemt, men det er altså heller ikke umuligt.
Det synes jeg bl.a. den her aftale har vist at det ikke er.
Derfor er jeg da egentlig også fortrøstningsfuld eller positiv over for de kommende forhandlinger, vi skal til. Det skal lykkes at finde en løsning, og indtil andet er bevist, så er det den indstilling, jeg har, når jeg går til forhandlinger.
Bent Bøgsted (DF), 2003-05-22:
Til fru Lene Garsdal: Jamen det er da helt klart, at der skal kigges på alle 18 områder, og jeg er næsten overbevist om, at det også er ministerens mening.
Det må fru Lene Garsdal spørge ministeren om, men jeg tror, fru Lene Garsdal får det samme svar.
Så var både hr. Søren Søndergaard og hr. Bjarne Laustsen inde på sikkerhedsorganisationer på små virksomheder: Det er sådan med små virksomheder, at mange af dem har måske fem-seks ansatte, der er spredt udeomkring.
De arbejder ikke sammen til daglig, og derfor er det svært for dem at forhandle sikkerhedsorganisation.
Når de arbejder uden for huset, ser de måske næsten ikke hinanden, og så er det en umulig opgave.
Så er den enkelte nødt til at være sin egen sikkerhedsmand.
I mange brancher er det derfor omsonst at vælge en sikkerhedsmand til at holde øje med nogle, der er spredt for alle vinde, og det er derfor, vi er gået med til at afskaffe ordningen for de små virksomheder.
Hr. Bjarne Laustsen var også inde på APV for de små virksomheder: Jamen APV er kommet for at blive, og Dansk Folkeparti går ikke ind for at afskaffe APV for små virksomheder.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-22:
Jeg synes, det var en meget interessant oplysning, hr. Bøgsted kom med: at på mindre virksomheder er man mere spredt, end man er på større virksomheder, og derfor er det ikke hensigtsmæssigt at have en sikkerhedsorganisation.
Her må den enkelte være sin egen sikkerhedsrepræsentant.
Vil det sige, at hvis vi kunne få dokumenteret af et svar på et spørgsmål til ministeren, at folk på mindre virksomheder ikke arbejder mere spredt end folk på store virksomheder, så vil Dansk Folkeparti gerne ændre sin holdning til det spørgsmål?
Det må jo være logikken, hvis det er argumentet, så spørgsmålet er sådan set ganske klart: Hvis vi kan få objektivt bekræftet, at på mindre virksomheder arbejder man faktisk lige så ofte samlet, som man gør på større virksomheder, er Dansk Folkeparti så villig til at ændre holdning?
Lene Garsdal (SF), 2003-05-22:
Hr. Bent Bøgsted sagde i sin ordførertale, at mange ikke har forstået, hvor vigtigt arbejdsmiljøet er.
Men nu har hr. Bent Bøgsted jo været med til at fjerne alle de gode incitamenter til at få et godt arbejdsmiljø, som den tidligere regering lagde frem med støtte af SF, så jeg vil gerne spørge, om hr. Bent Bøgsted mener, der ikke skal være regler.
Tror han, det hele kommer ad frivillighedens vej?
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-22:
Dansk Folkeparti går ikke ind for at afskaffe APV for de små virksomheder, og så må jeg jo konkludere, at regeringen ikke har opbakning til sit forslag til EU om at fjerne APV-kravet for de små virksomheder.
Når ministeren får lejlighed til at komme herop og svare, kan vi måske få en forklaring: Vil man trække det forslag?
Jeg mener ikke, man kan fremsætte sådan noget, medmindre der er et flertal i Folketinget for det, eller man eventuelt kan søge opbakning til det i Europaudvalget.
Det er jo ret interessant, at hr. Bent Bøgsted siger, at Dansk Folkeparti står fast på kravet om, at der skal være APV
for alle, og dermed ikke kan støtte regeringens forslag
Har Dansk Folkeparti haft nogle forhandlinger om det med Venstre og De Konservative?
Bent Bøgsted (DF), 2003-05-22:
Først til hr. Søren Søndergaard: Min erfaring siger mig, at ude på små virksomheder med fem ansatte har man meget, meget, meget besvær med at få nogen til at påtage sig posten som sikkerhedsmand, og hvis der endelig er en, der siger ja, virker han alligevel ikke som sikkerhedsmand, fordi han egentlig ikke har lyst til det. Førhen skulle de jo på papiret have en sikkerhedsmand, og så var de jo nødt til at have en, men det slipper de for nu.
Men vi har ikke ændret synspunkt angående reglerne vedrørende sikkerhedsrepræsentanter for 110 ansatte, her ændrer vi ikke vores holdning.
Til fru Lene Garsdal: Der skal selvfølgelig være regler på arbejdsmiljøområdet, det er klart, og det går jeg også ud fra at ministeriet arbejder med.
Men vi må vente og se, hvad det kommer med. Så til hr. Bjarne Laustsen: Nej, der har ikke været forhandlinger om APV med Dansk Folkeparti.
Og: Ja, Dansk Folkeparti står fast på sin holdning til APV.
Dengang forslaget var til behandling første gang i den store pakke, var vi desværre tvunget til at sige ja til at afskaffe den, men det er vi ikke nu, og det bliver vi heller ikke.
Bjarne Laustsen (S), 2003-05-22:
Ministeren sagde, at undertegnede talte meget hurtigt og stillede mange spørgsmål, og at det derfor var svært at følge med.
Nu ved vi jo, at fru Charlotte Dyremose taler meget,
meget hurtigt, men jeg konstaterede ikke nogen spørgsmål. Alting var rosenrødt, vi afventer bare det hele, og det skal nok gå alt sammen. Men trods alt sagde man, at hvis der er nogle ude i samfundet, der føler snærende bånd, skal vi ikke bekymre os om det herinde.
Gælder det også rockere og folk, der kører for stærkt på landevejen og sådan noget?
Skal vi som lovgivere affærdige det med, at det er lige meget, om man overholder loven?
Det er jo det, det handler om.
Hvad med de dårlige arbejdsgivere, som har et dårligt arbejdsmiljø?
Er der nogen krav til de dårlige arbejdsgivere, som fru Charlotte Dyremose talte om?
Og hvem er de gode arbejdsgivere?
Hvordan konstaterer vi det?
Og hvem er egentlig de onde i Det Konservative Folkepartis optik?
Hvem er god og ond ude på arbejdsmarkedet i denne sammenhæng?
Vi har spurgt Arbejdstilsynet, hvor lang tid
det skal have til at gennemgå alle virksomhederne og få dem kategoriseret i f.eks. kategori 1 og 2. Ministeren har svaret, at kapaciteten gør, at man kan besøge 5 pct. af virksomhederne hvert år, så det vil tage 27 år at kategorisere og finde ud af, hvem der er god eller ond.
Synes fru Charlotte Dyremose, det er tilfredsstillende?
Lene Garsdal (SF), 2003-05-22:
Fru Charlotte Dyremose sagde i sin tale, at de dårlige skal tvinges.
Nu er Det Konservative Folkeparti jo ikke ene i regeringen og har derfor måske ikke nogen bud, men jeg vil godt høre: Har De Konservative tænkt på nogle muligheder for at tvinge?
Vi har jo en arbejdsmiljølov med en række regler, det hele er heldigvis ikke afskaffet.
Men hvis der er en overtrædelse, hvis der f.eks. ikke er oprettet en sikkerhedsorganisation, hvorfor så ikke tvinge og give en administrativ bøde på stedet?
Jeg har aldrig forstået, at man ikke vil det, og det vil jeg gerne spørge om.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-22:
Ja, jeg skal forsøge at tale lidt langsommere og måske også tydeligere, så hr. Bjarne Laustsen kan høre, hvad jeg siger.
Men der må også være andre i Det Konservative Folkeparti, der har talt for hurtigt, for det er også sådan, at vi i Det Konservative Folkeparti i mange år har forsøgt at få indført højere straffe, og vi derfor er meget glade for, det nu endelig er lykkedes med det flertal, der er i Folketinget i dag.
Jeg sagde også i min ordførertale - måske for hurtigt - at de, der ikke har orden i sagerne, bør pålægges at få orden i sagerne.
Jeg sagde til sidst: De gode skal belønnes, de dårlige skal straffes, så jeg mener da nok, at det er ret konsistent.
Både når man ikke overholder lovgivningen alle andre steder, og også hvis man ikke overholder de arbejdsmiljøforskrifter, der er, så mener vi faktisk i Det Konservative Folkeparti, at man skal straffes for det.
Er man derimod ikke på kant med de her regler, så mener vi heller ikke, at man skal straffes for f.eks. at være en bestemt slags virksomhed, og derfor forsøger vi at gøre, hvad vi kan for at undgå de flest mulige administrative byrder for erhvervslivet. Så spørger fru Lene Garsdal, om jeg har gjort mig nogle overvejelser, og det har jeg da naturligvis, og det er da også noget af det, vi kommer til at tale med ministeren og forhåbentlig også en bred kreds om i den kommende tid.
Det, jeg mener, man skal gøre, når der ikke er orden i arbejdsmiljøet, er, at man på den ene eller den anden måde - og jeg synes, vi skal diskutere hvordan - skal sikre sig, at vi forpligter til, at man får orden i arbejdsmiljøet.
Ikke bare forpligter til, at man betaler et eller andet beløb og så okser videre i samme retning med risiko for folks liv og lemmer, men at man rent faktisk får orden i sagerne.