Frank Aaen (EL), 2000-11-16:
Når nogle får løn udbetalt på en måde, hvor de kan slippe for at betale skat, medfører det altid, at nogle andre kommer til at betale skatten.
Det er, som om det ret ofte glemmes herinde, at når man giver et fradrag til nogle, når man giver en gratis billet til nogle, når man opretter nye fiduser, er det noget, som et eller andet sted kommer til at blive betalt af nogle andre.
Derfor er vi imod, at man kan give skattefrie pc'er til topmedarbejdere eller andre - for den sags skyld også til folketingsmedlemmer.
Vi mener, at man pænt burde betale skat, når man får stillet sådan et gode til rådighed.
Vi var imod, dengang man indførte ordningen.
Vi advarede imod, at den kunne misbruges, og det er det, vi har set nu.
Derfor er vi også imod, når ordningen er blevet udvidet i retning af, at alle de steder, hvor nogle ansatte kunne lave en aftale med deres arbejdsgiver, kunne man i fællesskab stikke hånden ned i statskassen. Arbejdsgiveren kunne slippe for at betale sin andel for at få de ansatte med i IT-udviklingen også med en hjemme-pc, og de ansatte kunne få et statstilskud til at købe en hjemme-pc.
Vi er for at støtte IT-udviklingen.
Vi er for at sørge for, at de mennesker, der har svært ved at følge med, får støtte til at kunne komme med.
Derfor foreslog vi i finanslovforhandlingerne, at f.eks. skoleelever skulle have
ekstra mulighed for at få adgang til en pc, også uden for skoletiden, f.eks. ved at oprette pc-lektiecafeer, hvor skoleeleverne kunne komme også hen på dagen efter skoletid og på den måde være med til at bruge en pc.
Vi har også været inde over overvejelser om, at man kunne sikre, at de børn, der ikke i folkeskolen har pc derhjemme, på en eller anden måde kunne støttes til at få en pc derhjemme. Vi er også inde i overvejelser om, hvordan man kan sikre, at arbejdsløse i langt højere grad kan få stillet en pc til rådighed.
Det er nemlig meget sjældent - som hr. Kristian Jensen ellers har sagt nogle gange heroppefra - det sker, at en arbejdsløs kan få stillet en pc til rådighed derhjemme.
Den mulighed vil vi gerne være med til at udvide, så de arbejdsløse, som ikke er i a-kasse, men på kontanthjælp, også får mulighed for det; og det gælder også for nogle af de andre grupper, der har været nævnt her i debatten, som er udenfor; dem er vi meget mere optaget af at prøve at hjælpe.
Det er ikke, fordi vi på nogen måde er ligeglade med dem på arbejdspladserne.
Jeg synes bare, at solidariteten dér må gå på, at de ansatte på en arbejdsplads slås med deres arbejdsgiver om, at de goder, der måtte gives, tildeles alle ansatte og ikke kun dem oppe i toppen.
Jeg synes også, det er et spørgsmål om solidaritet på den måde, at man siger, at vi slås for, at på denne her arbejdsplads giver arbejdsgiveren alle mulighed for - i det omfang en arbejdsgiver overhovedet kan presses til at støtte på det her område - hjælp til pc-anskaffelse, til at få pc-kørekort, til i det hele taget at blive undervist i ny teknologi.
Dybest set er det i arbejdsgiverens interesse at sørge for, at alle ansatte er fuldt med i IT-udviklingen.
For den der tro på, at det kun er nogle få steder i virksomheden, man har brug for at være med i denne her udvikling, er gammeldags arbejdsgiverfilosofi.
Der er ikke en eneste arbejdsfunktion på en moderne arbejdsplads, hvor der ikke er brug for ansatte, der har nøje indsigt også i, hvordan man bruger pc'er og ny teknologi.
Og derfor bør arbejdsgiverne i langt højere grad leve op til deres ansvar i stedet for at prøve at tørre det af på statskassen.