Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Vandmiljøplanen er efter Enhedslistens opfattelse udtryk for falsk varebetegnelse.
Planen cementerer det traditionelle jordbrug og blokerer for den nødvendige omstilling til økologisk jordbrug, som er det eneste, der kan sikre et rent vandmiljø og en decentral vandforsyning.
Vi står her med nogle initiativer, der er udtryk for ren symptombehandling og rensningsfilosofi, oven i købet kombineret med store midler til et gødningspoliti.
De nuværende problemer vil fortsætte.
Aftalen vil i nogle tilfælde fastholde den eksisterende tilstand, og i andre tilfælde kan man frygte, at den oven i købet vil skærpe problemerne. En skærpelse af harmonikravene indebærer risiko for en farlig proces under de nuværende vilkår.
Jeg taler ikke om ideelle vilkår, jeg taler om det samfund, vi lever i i dag, hvor man kan konstatere, at landmanden skal bruge endnu mere jord.
Med henvisning til den debat, jeg havde med hr. Steen Gade for snart et stykke tid siden, er vi selvfølgelig ikke imod lave belægningsgrader; men vi er imod den strukturudvikling, som denne reguleringsmetode vil føre med sig, sådan som verden ser ud i dag.
Der er blevet talt meget om våde enge, og jeg tror, man bedst kan sige, at symptombehandlingen kommer til udtryk i forbindelse med den vældige tyrkertro, der har været på disse våde enge.
Rensningsfilosofien sættes i front i stedet for at gribe ind over for forureningen.
Våde enge kan tilbageholde forureningen fra et bestemt område - det er rigtigt nok - men de fjerner selvfølgelig ikke forureningen som sådan.
Lad os slå fast: Våde enge kan i sagens natur kun etableres, hvor forholdene er til det, men på højere liggende områder kan man fortsætte som sædvanligt.
Våde enge kan ikke beskytte grundvandet, men derimod beskytte forureneren på de højere liggende arealer.
I aftalen hedder det endvidere, at der skal udlægges større arealer som særlig følsomme områder, hvor landmændene så kan optræde mere miljøvenligt.
Jeg synes, det er interessant, at indtil nu er der kun søgt herom for 15-20 pct. af de midler, der har været til rådighed.
De er altså blevet udlagt som såkaldte SFL-områder, og på Mors ved de alt om, at det bedre kan betale sig at lade jorden være losseplads for svinegylle end at lade arealet overgå til at være SFL-område.
Jeg beklager: Gødningsnormerne omfatter kun markbidraget, ikke tabet for staldsystemet og rejsen fra dyr til mark - altså den gødning, der er på lager - og endelig kan der selvfølgelig fifles med gødningsnormerne.
Iltsvindet i de indre farvande fortsætter, bidraget af kvælstof fra atmosfæren udgør en betydelig del, og i hvert fald halvdelen af dette kvælstof stammer fra landbruget og ikke mindst fra staldene.
Den foreliggende plan øger oven i købet bureaukratiet.
Omkring 22 mio. kr. skal anvendes til en form
for gødningspoliti
, alt imens de nuværende strukturer fortsætter, ja, måske bliver skærpet.
Det kemiske landbrug har fået grønt lys til at fortsætte investeringer i stalde og maskintyper, som ingen fremtid har i et økologisk Danmark, og den decentrale vandforsyning opgives.
Hvad vi har behov for efter Enhedslistens opfattelse, er et økologisk jordbrug, der kan sikre vores vandmiljø mod uacceptable udledninger af kvælstof og miljøfremmede stoffer. Økologien bruger hverken pesticider eller antibiotiske vækstfremmere og påfører omverdenen den laveste belastning med kvælstof og CO2.
En afgift på det samlede kvælstoftab fra bedriften med et bundfradrag på 50 kg kvælstof pr. hektar ville være en dynamo for den nødvendige ekstensivering og omlægning til et økologisk jordbrug.
Enhedslisten tror ikke, der bliver ro om det her spørgsmål.
Enhedslisten tror ikke, der er noget, der hedder »med sikkerhed«, sådan som der er et par ordførere, der har sagt, før vi får et landbrug med frilandsproduktion, bugnende kløvermarker og vårsæd med græs i udlæg, altså økologisk omstilling.