runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Hr. Ole Sohn har jo ret i, at der ikke var noget spørgsmål, der var heller ikke noget nyt, det var en gentagelse af, hvad vi nu har hørt flere gange.
Lad mig derfor kun sætte en tyk streg under, at det ligger regeringen meget på sinde at fastholde en stærk indsats for at afhjælpe de hjemløses problemer.
Men selvfølgelig er problemstillingen meget bredere, det er jeg fuldstændig enig med hr. Ole Sohn i.
Det er også grunden til, at vi har taget fat, ikke blot over for de hjemløse, men også over for misbrugere af forskellig art, hvad enten det er alkohol- eller narkotikamisbrug, eller hvad det kan være for et misbrug, og over for udsatte børn, sindslidende og andre.
Det er selvfølgelig over en bred front, man skal sætte ind for at hjælpe de mest udsatte grupper.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Nu hænger sandsynligheden for, at folk bliver hjemløse, givetvis sammen med, at der har været andre problemer i tilværelsen, inden det kommer dertil.
Det kan hænge sammen med langvarig arbejdsløshed, mange år på bistandshjælp, vanskeligheder med at kunne betale huslejen, skilsmisse og lignende og de personlige konflikter, der kan opstå af de grunde.
Der er mange årsager til det, så derfor er jeg da fuldstændig enig med statsministeren.
Det er ikke kun et spørgsmål om, at man har et vist antal hjemløse.
Derfor har statsministeren jo fuldstændig ret i, at problemerne med fattigdommen i samfundet omfatter meget mere end den enkelte gruppe.
Vi har hele eftermiddagen forsøgt at få nogle personlige bud fra statsministeren.
Det er ikke lykkedes, og det må man jo bare konstatere.
Derfor stiller jeg ikke et spørgsmål, men jeg synes bare, jeg vil sige, at det tætteste, statsministeren er kommet med hensyn til fattigdom i samfundet, er den fattige argumentation, der ligger til grund for det, statsministeren siger.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Nej, jeg er såmænd meget mere beskeden.
Jeg står ikke og praler af, at det skulle være nogen flot indsats.
Det tal, jeg nævnte, er fra 2003, det vil sige, det ikke er en 3-årig indsats.
Det er 2003 i forhold til 2001, så det er altså maksimalt 2 års indsats.
Ideelt set er målet da, at der ikke er nogen, der er hjemløs, det er da klart, men jeg tror, at vi alle sammen ved, at der er mange forskellige grunde til, at mennesker er hjemløse, og det kan somme tider være vanskeligt at gå meget præcist ind og løse den situation.
Men det, vi i hvert fald har en forpligtelse til, er at gøre vores yderste for at afhjælpe problemerne for de hjemløse, som jeg betragter som nogle af dette samfunds allersvageste og mest udsatte grupper.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Nu kan man selvfølgelig diskutere, om der er blevet lidt flere eller lidt færre hjemløse, og det har statsministeren ment var det afgørende i debatten og brugte tre svar på at sige, at han ikke mener, der er blevet flere.
Mere interessant er det jo at vide, om det, hvis statsministerens tal på 7.500 er rigtigt, er tilfredsstillende og virkelig en succes for regeringen efter 3 år, at vi har så stor en hjemløshed, at folk er blevet marginaliserede og socialt udsatte, og i den grad har svært ved at komme tilbage og finde fodfæste i samfundet og endnu vanskeligere på arbejdsmarkedet.
Er det virkelig en succes, at man kan sige: Der er ingen statistik, 7.500 er lidt færre, end der var for et år siden?
Er det målestokken?
Synes statsministeren, det er en flot indsats efter 3 års statsministerfunktion?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Hr. Villy Søvndal føjer ikke noget nyt til, men bliver bare ved med at køre i ring med sine egne vrangforestillinger.
Hver gang jeg svarer noget, som hr. Villy Søvndal ikke bryder sig om, prøver han bare at affærdige mig med, at det er et angreb på hans ringe person.
Det er jeg så vant til.
For mig er det ikke noget personligt, jeg forsøger bare at give nogle faktiske oplysninger, og det kan hr. Villy Søvndal opfatte, som han vil.
Det, der er kendsgerningen, er, at der, siden vi tiltrådte som regering, er bevilget ganske mange penge til at afhjælpe problemer for hjemløse, gøre en særlig indsats til gavn for de hjemløse.
Det er i virkeligheden også en sag, jeg personligt lægger meget, meget vægt på, for her synes jeg vi står med en gruppe, som er den måske mest udsatte, vi overhovedet har, og derfor skal vi satse markant på at forbedre situationen for de hjemløse.
Men jeg kan ikke på nogen som helst måde bekræfte hr. Villy Søvndals påstand om, at der skulle være blevet flere hjemløse.
Der er ingen statistik over det, men vi skal som politikere gøre alt, hvad vi kan, for at forbedre de hjemløses situation.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
Statsministeren har ryet for sin stærke side i behandlingen af tal fra sin tid som skatteminister, men lad nu det ligge.
Jeg oversender gerne mine eksamenspapirer til statsministeren, hvis det kan bidrage til hans almindelige oplysning.
Men igen synes jeg, det er lidt ærgerligt, at statsministeren, når han er i en trængt situation, vender tilbage til angreb på min ringe person.
Det synes jeg er for sølle, men jeg forstår godt, at statsministeren har et voldsomt behov for at fjerne billedet, som er et alment billede for alle, der bevæger sig rundt i København, af, at f.eks. hjemløsheden er et stigende problem.
Det forstår jeg godt at statsministeren ikke bryder sig om.
Så kan man sige, at antallet af overnattende på herberget ikke siger noget om hjemløshed.
Jeg tror alligevel, at det er et tegn på, at hjemløsheden er voksende, at flere kommer og beder om at få lov til at overnatte på et forsorgshjem, men jeg forstår, at statsministeren også i det her tilfælde ønsker at benægte virkeligheden, fordi den ikke ser pæn ud.
Det konkluderer jeg så bare.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Hvad jeg siger, er, at der ingen statistik findes, og at hr. Villy Søvndal ikke har en sådan.
Hr. Villy Søvndal har sine private undersøgelser, som han kan bruge og misbruge, som han vil, men der findes ingen statistik.
Jeg har heller ikke nogen statistik, jeg siger bare, at når man ser på antallet af henvendelser om optagelse på et forsorgshjem, er der tale om et fald.
Det er dog et fingerpeg om, at hr. Villy Søvndal ikke har ret.
Men jeg kender hr. Villy Søvndals forhold til tal.
Det har vi stiftet bekendtskab med flere gange her i Folketingssalen.
Hr. Villy Søvndal har et meget specielt forhold til tal, som gør, at man må sige, at når den internationale PISA-undersøgelse siger, at det står slet til med matematikfærdighederne i folkeskolen, er det godt, at hr. Villy Søvndal ikke indgår i undersøgelsen, for så ville det stå helt katastrofalt til, og man må sige, at de danske skolebørn niveaumæssigt hæver sig langt, langt over hr. Villy Søvndals matematikkundskaber.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Det er jo lidt svært at komme ind til kernen.
Jeg har i hvert fald efter de her timers debat konstateret, at statsministerens Duracellbatteri fungerer.
Som udgangspunkt ville jeg da tro, at man normalt ville sige: Hvis man tilrettelægger en politik, og det viser sig, at den ikke holder stik, eller hvis udviklingen går i den modsatte retning end det, man egentlig forestillede sig, så må man justere sin politik.
Og når man nu ved, at der bliver flere arbejdsløse, 33.000 flere arbejdsløse – 15.000 færre i den private sektor og 2.000 færre i den offentlige sektor – giver det så ikke anledning til at sige: Jamen så er det måske ikke den letteste måde at få dem, der er marginaliseret og socialt udstødte, ind på arbejdsmarkedet på, når der simpelt hen generelt er blevet færre ordinære arbejdspladser.
Så burde man måske finde nogle nye værktøjer for at hjælpe de socialt udsatte.
Men det kan jeg forstå at statsministeren ikke helt kan se nødvendigheden af, og derfor gentager han bare, at vi vil have alle folk i arbejde.
Jamen det er alle jo enige om, men hvordan, når regeringens politik har slået fejl?
Hele beskæftigelsespolitikken har jo slået fuldstændig fejl med en stigende arbejdsløshed og en faldende beskæftigelse til følge.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Nej, sådan skal man ikke forstå mit svar.
Jeg har faktisk svaret utallige gange under det her, som jo i virkeligheden er en forespørgselsdebat inden for rammerne af forretningsordenen for at stille spørgsmål til ministrene.
Derfor har der været lejlighed til at svare utallige gange.
Jeg er taknemlig for al den taletid, jeg får til at præsentere regeringens politik, som er at sætte fokus på netop de mest udsatte grupper i vores samfund.
Vi er glade for, at der i den tid, vi har haft regeringsansvar, er målrettet 5 mia. kr. til netop de allermest udsatte i vores samfund.
Vi har så sammen med et bredt flertal her i Folketinget lavet visse justeringer af kontanthjælpen, som netop sigter på, at det skal kunne betale sig at arbejde, det skal kunne betale sig at tage en uddannelse.
I relation til det spørgsmål, der er stillet her, er det også en glæde, at der i den seneste aftale om satspuljen bliver sat særlig fokus på det, der hedder »dem, der er på kanten af arbejdsmarkedet«, altså dem, der i særlig grad er udsatte.
Kamal Qureshi (SF), 2004-12-08:
Det bedste er også, at folk tager en uddannelse i stedet for at være på offentlig forsørgelse.
Det er folk jo selv enige i.
Der er så forskellige ting, der peger på, at det ikke kan betale sig at bruge økonomisk pisk for at få dem i arbejde.
Det er der forskellige undersøgelser der viser.
Jeg vil ikke stå her og citere det hele, men der er i hvert fald en lang række undersøgelser, der viser, at efter et stykke tid kan det ikke betale sig at gøre dem fattigere for at få dem i arbejde.
For man skal løse de sociale vanskeligheder, de har, for at gøre dem klar til at komme på arbejdsmarkedet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre: Hvad mener statsministeren om det?
»Deler regeringen den opfattelse, at 73 pct. af dem, der har modtaget kontanthjælp i mere end 4 år, er så belastede af problemer som misbrug, sindslidelser, hjemløshed, nedslidning eller sen udvikling, at de ikke er i stand til at påtage sig et arbejde?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Det er jo en total forvanskning af, hvad jeg har stået og sagt.
Jeg har i øvrigt ikke sagt noget som helst om, at man er rig på kontanthjælp.
Det har jeg aldrig påstået.
Det ville heller ikke være sandt.
Det har jeg aldrig nogen sinde påstået.
Jeg har bare refereret Socialforskningsinstituttets egen afgrænsning af en lavindkomst, som altså lægger grænsen ved små 10.000 kr. om måneden efter skat.
Jeg har bare refereret nogle faktiske kendsgerninger fra en rapport udarbejdet af Socialforskningsinstituttet.
I det hele giver fru Line Barfod en fuldstændig forvansket fremstilling af, hvad der er mine socialpolitiske synspunkter.
Jeg ønsker en socialpolitik og en velfærdspolitik, hvor vi tager os godt af de svageste grupper i vores samfund, men netop går ind og ser på, hvad årsagen er til, at mennesker befinder sig i en vanskelig situation, og så hjælper målrettet på det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Line Barfod (EL), 2004-12-08:
Så fik vi gennemhullet det med, at det bare skulle være det, man sådan havde til sig selv, som om at her kan folk se, hvor rig man egentlig er på kontanthjælp.
Det er man altså ikke, hvis det er til alle udgifter, man overhovedet har for sig selv og sit barn.
Så bliver statsministeren ved med at tale om, at vi skal hjælpe de mest udsatte, og jeg har forstået både på statsministeren og tidligere debatter, at det er hjemløse, misbrugere og psykisk syge.
Så skal jeg bare høre: Det barn, der ikke kan få vinterstøvler, fordi forældrene ikke har råd til andet, end at man kun har et par gummisko, og dem bruger man hele året, skal det barn så regne med, at der under denne her regering ikke er nogen udsigt til, at kontanthjælpen bliver sat op, indtil deres forældre får mulighed for at få et arbejde?
Hvis nu deres forældre kom ud i et misbrug eller blev psykisk syge eller andet, så kan man regne med bevågenhed fra den her regering, men helt almindeligt ikke at have råd til de basale udgifter er ikke noget, den her regering er optaget af.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Ja, altså det fremgår jo meget klart af, hvad jeg sagde, at den definition, der er brugt her i Socialforskningsinstituttets rapport som en af afgrænsningerne, er, at det vil ligge omkring de der små 10.000 kr. om måneden efter skat.
Det er klart, at det så er det disponible beløb, man har til at betale forskellige udgifter, man måtte have i familien.
Line Barfod (EL), 2004-12-08:
Nu har vi jo lært, at man skal lytte meget nøje og læse meget nøje på svar fra ministre i denne regering, så derfor har jeg også lyttet nøje til det, statsministeren har sagt.
Statsministeren er blevet ved med at gentage det her med de her 9.000-10.000 kr., som man havde tilbage om måneden til sig selv, som om det var penge, man sådan kunne gå ud og snolde op.
Jeg skal bare høre, om statsministeren ikke er enig i, at en husleje for en enlig mor med barn sjældent vil ligge meget under 5.000 kr. Så er der telefon og el og en række andre faste udgifter, og så er der mad og tøj, der skal betales.
Vi går ud fra, at hvis vi snakker kontanthjælp, så er det en enlig mor, der har friplads i børnehaven, men der er en række andre udgifter, der skal betales.
Der kan være kollektiv transport, som jo er steget under denne her regering.
Så der er mange udgifter, der skal betales af det beløb.
Jeg skal bare høre, om statsministeren kan bekræfte, at det ikke er lommepenge til fest og fornøjelse, vi snakker om.
Det er de penge, der skal bruges til at betale de basale udgifter med.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg hørte ikke noget spørgsmål i det, hr. Villy Søvndal her sagde, så jeg kan i det hele henholde mig til, hvad jeg allerede har sagt.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
Jeg tror f.eks., han kunne lære, at han ville møde et helt andet billede end det, han har af, at de bare klynker i de humanitære organisationer, og at det har de altid gjort, som statsministeren sagde.
Så jeg synes, det er ærgerligt, at statsministeren i stedet for at gå ud i virkeligheden nu bliver hængende i sit eget meget lukkede univers omgivet af spindoktorer, der siger, at det går ufattelig godt, og dermed aldrig får mulighed for at erkende den reelle fattigdom, som den her regering er i færd med at skabe.
Jeg synes også, det er ærgerligt, at statsministeren ikke vil lade sig inspirere af andre nordiske lande, som sætter en fattigdomsgrænse for at sige, at under den synes man ikke, man kan være det bekendt.
Jeg taler ikke om 9.000 kr.
De eksempler, jeg har draget frem, er mennesker, der har mindre end 2.000-3.000 kr. om måneden, når huslejen og skatten er betalt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Nu har jeg jo fornøjelsen af hr. Villy Søvndal her onsdag efter onsdag, så jeg har ærlig talt nok af det samvær.
Jeg tror egentlig – ja, jeg ved ikke, hvornår hr. Villy Søvndal senest har været sammen med hjemløse og mennesker med særlige sociale problemer.
Jeg var det i hvert fald for nylig, oven i købet i Kolding, som jeg jo ved, at hr. Villy Søvndal kender udmærket.
Jeg synes, at venstrefløjen nu taler udenom.
Så snart vi begynder at nærme os nogle konkrete ting med tal og fakta, så kryber venstrefløjen udenom.
Så vil man alligevel ikke rigtig diskutere det.
Man vil ikke rigtig diskutere, at der faktisk kan være mange grunde til, at mennesker i en periode kan have en indkomst under en vis grænse.
Det er derfor, det er meningsløst at sige, at der er en bestemt indkomstgrænse, der er udtryk for, om man er fattig eller ej.
Det næste, jeg så vil holde fast i, er, at vi som regering har fokuseret stærkt på målrettet at hjælpe de allersvageste grupper, hjemløse, alkoholmisbrugere, stofmisbrugere, psykisk syge, udsatte børn, hvor vi prøver at hjælpe med at bryde den negative sociale arv.
Det synes jeg er den rigtige måde at gribe det an på, at gå ind målrettet og se, hvordan vi kan afhjælpe situationen for dem, der er de mest udsatte, som er i den mest alvorlige situation.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
Hr. statsminister, det er det, de gør i andre lande.
I et land som Sverige har de defineret, at i et rigt land som det svenske er der et niveau, de ikke vil have at folk lever under.
I Norge er de i gang med det.
De diskuterer forskellige fattigdomsmål, de er ikke helt ved vejs ende.
Så vi er det skandinaviske land, der siger, at det vil vi ikke have med at gøre.
Det vil statsministeren ikke have med at gøre.
Det kan man godt forstå, for jeg synes også godt, man kan se på statsministeren, at det er en ubekvem debat for statsministeren.
Han ser ikke glad ud over det, og det synes jeg godt man kan forstå, for det bryder jo meget det glansbillede, statsministeren har forsøgt at tegne af sig selv.
Så kan statsministeren jo være med til at diskutere, om det er et fuldstændig fejlagtigt billede, Frelsens Hær og Børnenes Kontor og de andre har tegnet af den stigende fattigdom.
Skulle vi finde en dato lige efter spørgetiden her, statsminister?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Det kan ikke nytte noget, at hr. Kamal Qureshi prøver at knibe sig uden om tallene, for vi er trods alt nødt til at holde fast i nogle kendsgerninger.
De er, at der kan være så mange grunde til, at man i en periode har mindre end små 10.000 kr. til rådighed til sig selv om måneden.
Husk, det er 10.000 om måneden efter skat.
Så kan hver enkelt familie prøve at gøre op med sig selv.
10.000 kr. om måneden efter skat.
Der kan være så mange gode grunde til, at man i en periode kan have mindre end det.
F.eks. hvis man er studerende.
Man kan såmænd også som studerende have børn.
Men der er vel ingen, der vil sige, at fordi man er studerende, er man nødvendigvis fattig.
Det er i hvert fald en midlertidig situation, man kan komme ud af og få et arbejde på et tidspunkt.
Som jeg også har nævnt flere gange, kan man være selvstændigt erhvervsdrivende og måske oven i købet have underskud eller i hvert fald en lav indkomst i en periode.
Det kan også være grunden til, at man ligger under det her beløb på 10.000 kr. om måneden efter skat.
Jeg er altså bare nødt til at holde fast i, at man ikke bare kan tage sådan et tal og så sige, at alle, der ligger under det, er fattige.
Det er simpelt hen ikke seriøst.
Kamal Qureshi (SF), 2004-12-08:
Nu er vi igen ude i en eller anden talgymnastik i forhold til, hvordan det her skal gøres, for nu at blive i nogle af de ord, som statsministeren selv refererede socialudvalgsformanden for.
Vi sidder sådan set og forholder os ikke til et eller andet om, hvorvidt alle de personer, som SFI påpeger er fattige, er fattige eller ej – det er også det, som hr. Ole Sohn var inde på.
Det, vi taler om, er, som jeg hører statsministeren selv anerkende, at der er fattigdom i Danmark.
Så kan det godt være, der ikke er det de steder, hvor statsministeren bor, eller de steder, nogle af os bor med de indkomster, vi har.
Det, vi prøver at forholde os til, prøver at diskutere, er, at nu er der en masse mennesker, der har med disse fattige mennesker at gøre, som ser dem i deres dagligdag, som ser dem i deres arbejde, som råber op, som siger, at nu skal der gøres noget, og så spørger vi statsministeren: Mener statsministeren, at der skal gøres noget?
Og svaret fra statsministeren er, at det skal kunne betale sig at komme i arbejde.
Kunne statsministeren ikke komme med andre svar end det i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg prøver bare at holde mig til nogle kendsgerninger.
Hvis vi nu går ind og ser på Socialforskningsinstituttets redegørelse, så er det i hvert fald en af definitionerne på, at man er fattig, at man f.eks. er enlig forsørger med et barn, og at man til rådighed til sig selv har 9.800 kr. om måneden efter skat – 9.800 kr. om måneden efter skat ifølge denne her definition.
Jeg vil overlade det til hver eneste familie selv at vurdere, om de synes, det i deres situation er udtryk for fattigdom at have mindre end 9.800 kr. om måneden efter skat til rådighed til sig selv.
Jeg går bare ind og siger: Så enkelt kan man ikke gøre det op.
Der er mange forskellige faktorer, der spiller en rolle for, om man kan påstå, at folk er fattige.
Det er ikke nødvendigvis sådan, at fordi man har mindre end 9.800 kr. om måneden efter skat til rådighed til sig selv, så er det udtryk for fattigdom.
Der kan være så mange grunde til, at man har det.
Kamal Qureshi (SF), 2004-12-08:
Jeg synes, det er ærgerligt, at statsministeren bruger forfærdelig meget energi på egentlig at lægge en eller anden form for holdningsforskel op omkring det at komme i arbejde og det at komme i gang med uddannelse i munden på hr. Ole Sohn eller på andre af dem, der prøver at diskutere det her spørgsmål.
Jeg har ikke hørt hr. Ole Sohn eller nogen andre her sige, at de ikke synes, det skal kunne betale sig at arbejde.
Tværtimod blev der gentagne gange sagt, at alle her i Folketingssalen er enige om, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Så dem, vi taler om, er en anden kategori af mennesker i det her samfund.
Det, der er problemet, er, at jeg synes, statsministeren bliver ved med at tale om, at hvis der ikke er en stigning i antallet af fattige børn, så er det ikke et problem.
Hvis ikke der er kommet flere fattige børn, så er det ikke et problem.
Hvis tallene er nogle, som statsministeren ikke kan bruge, fordi de kommer fra en forkert organisation, eller fordi Frelsens Hær eller nogle andre taler overdrevet, så bliver det hele simpelt hen bare fejet af bordet.
Uanset hvem der kommer med en påpegning af, at problemerne er til stede, mener statsministeren åbenbart, at det ikke er noget problem.
Det er ikke noget, han ser i sin omgangskreds, og så kan han sådan set bare feje det af bordet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg kan godt forstå, hr. Ole Sohn ikke kan lide at høre, hvad den socialdemokratiske socialudvalgsformand i Thyholm Kommune siger, for det, han siger, underminerer jo fuldstændig alle hr. Ole Sohns påstande.
Der er jo regler for, hvornår staten skal hjælpe – i øvrigt sammen med kommunerne – og de er jo klare og velbeskrevne om, hvornår man kan få kontanthjælp, hvornår man kan få dagpenge, hvornår man kan få førtidspension.
Der er jo en række kriterier, der skal være opfyldt.
Så svaret på hr. Ole Sohns spørgsmål er, at når man opfylder de kriterier, så træder det offentlige ind og hjælper mennesker.
Sådan skal det være, og jeg ønsker også, at den hjælp skal være på et ordentligt niveau, for folk skal have en anstændig levestandard selv i den situation.
Så må man bare sørge for at indrette vores sociale sikkerhedssystem sådan, at det dog altid kan betale sig at tage et arbejde eller få en uddannelse.
Og jeg kan ikke forstå, at hr. Ole Sohn kan være uenig i det synspunkt, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Men i forbindelse med en af de 27.500 personer, som har været på bistandshjælp i mere end 4 år, og som ikke er visiteret til hverken job, fordi muligheden ikke eksisterer, eller førtidspension, fordi muligheden ikke eksisterer, men er overladt til kontanthjælp, er det i virkeligheden ikke så meget socialudvalgsformanden i Thyholm Kommunes mening, jeg er interesseret i.
For det er sådan set landets statsminister, som har ansvaret for den økonomiske politik, og som har fundet det rimeligt at dele milliarder af kroner ud til skattelettelser til folk, som i forvejen har mange penge.
Så mit spørgsmål er bare: Hvordan er det ifølge statsministeren?
Kan jeg ikke bare få en personlig opfattelse: Hvornår mener statsministeren, at man har behov for at have statens bevågenhed?
Det gælder ikke, kan jeg forstå, de familier, som er tvunget til at gå til Børnenes Kontor.
Det gælder ikke de familier, der er tvunget til at søge støtte hos Frelsens Hær.
De har det for godt ifølge statsministeren.
Så er spørgsmålet: Hvor dårligt skal man have det, før statsministeren mener, at der er behov for, at staten, den regering, som statsministeren har ansvaret for, skal gøre noget?