Villy Søvndal (SF), 2002-05-02:
Jeg siger tak til statsministeren og socialministeren for besvarelserne af forespørgslen.
Jeg må sige, at jeg synes, det er bekymrende, at vi taler så forskelligt om en verden, der er ens.
Jeg vil advare regeringen mod at tegne et glansbillede, som ikke har noget med virkeligheden at gøre, fordi den dagligdag, der opleves rundtomkring, er den stik modsatte.
Det vil jeg så bestræbe mig på at dokumentere, og det vil jeg forsøge at gøre grundigt område for område, så langt tiden nu tillader.
Jeg synes, det var bemærkelsesværdigt, at hverken socialministeren eller statsministeren nævnte boligområdet med et eneste ord.
Når jeg synes, det er så bemærkelsesværdigt, er det, fordi det jo er et helt centralt element i forhold til at sikre menneskers levevilkår.
Hvad er regeringens bidrag her på boligområdet?
Der, hvor man forsøger at samle nogle af de mennesker, der virkelig er trængt, op, inden det udvikler sig negativt,
havde hverken statsministeren eller socialministeren noget som helst at bidrage med.
Men kendsgerningen er, at regeringen har skåret, ligesom kendsgerningen er, at regeringen har skåret på byfornyelsen.
Ifølge Arbejdsgiverforeningen BYG vil antallet af afsluttede boliger i år blive reduceret fra 11.000 til 6.000, og jeg tror, man skal fæste en del lid til BYG's oplysninger.
Det har dramatiske konsekvenser for de dårligst stilledes levevilkår at sænke det støttede boligbyggeri helt derned i forhold til alle centrale mål for de dårligst stillede, for de sindslidende, for de hjemløse, for de tidligere straffede, der skal resocialiseres, men såmænd også for de ældre og unge.
Det er katastrofalt, at regeringens greb om kommunerne tvinger boligbyggeriet helt derned.
Uddannelse nævnte statsministeren i forbindelse med folkeskolen og 10.-klasserne, ellers var det også fraværende.
Det er også katastrofalt, for når vi har været optaget af forespørgslen her om det forebyggende arbejde, er det jo, fordi regeringen med utrolig præcision rammer lige præcis de uddannelser, der kommer dem til gavn, der mindst fik del i uddannelserne.
Det er daghøjskolerne, der bliver udsat for voldsomme nedskæringer.
Det er den fri ungdomsuddannelse, der forsvinder.
Det er folkeoplysningen, der gør det så dyrt, at den forsvinder i nogle regioner og får en voldsom social slagside.
Det er efteruddannelse, der skæres på.
Jeg synes også, at det er bemærkelsesværdigt, at regeringen slet ikke er optaget af arbejdsmarkedsområdet, mennesker, der rammes af arbejdsskader og arbejdsulykker.
Dels er det en tragedie for den enkelte, og dels er det en kæmpe stor samfundsudgift, vi har med at gøre.
På selve socialområdet har regeringen fået lov til stort set uimodsagt af en ikketilstedeværende kritisk presse at sige - det skete også i dag i både statsministerens og socialministerens tale - at man vil gøre noget for de virkelig hårdt ramte udstødte.
Hvis nu man tager udgangspunkt i Venstres egne tal, så var Venstre så rare at udgive et småskrift i april måned sidste år, der hed: »Bedre vilkår for samfundets udsatte grupper«.
Her dokumenterer Venstre i pjecen, at hvert eneste år under den forudgående regering blev de udsatte grupper fra statsligt hold løftet med i omegnen af ½ mia. kr. Statsministeren redegjorde for tallene i dag.
De er mindre end halvdelen.
Det er simpelt hen utroligt, at en ikketilstedeværende kritisk presse ikke er gået på regeringen
lige præcis på det her punkt.
Sandheden er, at selv når man lægger alle mulige satsmidler sammen, så er indsatsen mindre end halvdelen af, hvad den var før. Det sker så samtidig med, at man tager kvælertag på amternes økonomi. Der undrer det mig altså også, at en regering, der har siddet så kort, er så dårligt informeret.
400 stillinger på psykiatriområdet, på hjemløseområdet osv.
Hvordan kan man så fastholde det glansbillede, som intet har med virkeligheden at gøre?
Når man så lægger de kommunale stramme budgetter, altså de 14 pct.s beskæringer i Storstrøms Amt, sammen med en statslig indsats, der reelt er halveret i indsats, så tegner der sig et billede af, hvor barsk den kommende tid bliver.
Jeg vil runde af med at sige: Meget kan man klare med spindoktorer og med en stort set ukritisk presse i forhold til tal, men det, der nu er på vej, er så omfattende, at de, der troede på løfterne om velfærd, vil få sig en slem overraskelse, og det kommer til at gå meget stærkt.