Frank Jensen (S), 2000-05-03:
Det er en meget stor glæde at konstatere, at der er så stor enighed om det her meget vigtige lovforslag.
Og jeg vil nok sige, at jeg også personlig deler den utålmodighed, som flere ordførere har givet udtryk for med hensyn til at kunne komme til at behandle et konkret lovforslag, der vedrører de skærpelser, vi her har at gøre med, og som drejer sig om nogle af de alvorligste former for kriminalitet, de fleste af os kan tænke os, nemlig seksuelle overgreb på og misbrug af børn og unge.
Når jeg deler utålmodigheden, hænger det jo sammen med, at jeg selv allerede i mit første år som justitsminister fik nedsat det udvalg, der sidste år barslede med en betænkning på området, som altså nu danner grundlag for lovforslaget her, nemlig det såkaldte Brydensholtudvalg.
Så når nogle har sagt bedre sent end aldrig, så hænger det jo ikke sammen med, at regeringen har været langsommelig på feltet.
Tværtimod har regeringen, om jeg så må sige, været i førerfeltet, også før andre partier har fremsat konkrete beslutningsforslag her i Folketinget, nemlig ved nedsættelsen af Brydensholtudvalget.
Nuvel, nu er det på bordet, og jeg er taknemlig for den meget brede parlamentariske tilslutning, som ser ud til at kunne samle sig om forslaget her.
Jeg skal ikke trætte Folketinget med at gå igennem de bestemmelser, som jo allerede er blevet refereret af en række ordførere, men blot sige til det, som fru Anne Baastrup var inde på med hensyn til, at det er et tøvende ja fra SF, for så vidt angår den ændrede beregning af forældelsesfristen for incestofre: Jeg forstår godt denne tøven.
Forslaget her er jo kommet foranlediget af en rådgivning, der også har været fra Børnerådet, og vi har ladet os overbevise i regeringen og også i Justitsministeriet af Børnerådets debat om det her felt, netop fordi der jo ofte i forbindelse med incest mod ganske unge knytter sig en naturlig fortrængning af begivenheden og det først er, når man bliver voksen, om jeg så må sige, at man får mulighed for at kunne få styr på det overgreb, der fandt sted i en ganske ung alder.
Formålet med lovforslaget her er jo at sikre, at personer, der som børn bliver udsat for seksuelt misbrug, har mulighed for som voksne, hvor de bedre vil være i stand til at varetage egne interesser, at reagere over for dette misbrug, uden at forældelsesreglerne udelukker muligheden for en strafferetlig forfølgning.
Men det fjerner naturligvis ikke det, der har gjort, at også SF har drøftet det her indgående og så også er nået frem til det samme ja som jeg selv og regeringen, nemlig at bevisbyrdereglerne er de samme.
Men til gengæld er der ikke nogen juridiske regler, der forhindrer, at man, når det kommer op i en, kan få den definitive afgørelse ved at få det bragt for domstolen, og det kan jo også her være muligheden for, at krænkeren ved at få det her bragt i erindring så også selv vil bidrage til sagens fulde opklaring og dermed også til muligheden for, at der kan ske domfældelse på baggrund af, at sagen bringes frem gennem politiet og anklagemyndigheden til sidste instans, domstolene.
Det er i hvert fald også målet med det, og målet er naturligvis, at der for den krænkede ikke skal være denne her blokering af, at spørgsmålet kan undersøges til bunds, hvor det ikke er nogle rigide forældelsesregler, der blokerer for, at myndighederne bør handle, når en krænket person kommer til politi og anklagemyndigheden, at de ikke bare siger, at her er der indtrådt forældelse, så vi kan ikke gøre mere i sagen.
Det kan være en meget, meget ubehagelig oplevelse for den, der er i den situation, at erindringen pludselig render en i hu og overvælder en følelsesmæssigt.
De andre spørgsmål har der jo været fuld tilslutning
Der har været forskellige overvejelser i nogle partier,
både i Kristeligt Folkeparti og også i Dansk Folkeparti, om skærpelsen, for så vidt angår strafbestemmelserne for udbredelse af børnepornografisk materiale, og om de nu er strenge nok.
Man skal altså her erindre sig, at med hensyn til dem, der har produceret det pornografiske materiale, hvor der jo altså har fundet konkrete overgreb sted mod børn, er vi ovre i nogle helt andre strafbestemmelser og også konkret udmålte straffe, der finder anvendelse hos domstolene, og det er der, hvor vi taler om producenten og dem, der deltager i forbindelse med produktionen af det her materiale. Men her er det altså dem, der distribuerer det videre og
nu også via det medie, som er blevet - ser det ud til - det foretrukne medie blandt pædofile, nemlig Internettet.
Det, at man bytter børnepornografisk materiale via Internettet, er altså nu også omfattet af nogle meget skærpede strafbestemmelser.
Det finder jeg også er rigtigt, for vores håb er her, at det kan virke præventivt, at man får at vide, at der er nogle meget skærpede bestemmelser, og at folk, der har den her lidelse, i stigende omfang vil søge behandling for den.
Så var der fra Venstres ordfører også en lille tankestreg, for så vidt angår de nye regler for indgreb i meddelelseshemmeligheden i retsplejeloven, skønt der jo altså her bliver en yderligere undtagelse fra hovedreglen i retsplejeloven om politiets muligheder for at få en kendelse til indgreb i meddelelseshemmeligheden.
Jeg forstod godt synspunktet fra Venstres ordfører.
Det er bare vigtigt her at holde fast i, at skal politiet have et effektivt værktøj til efterforskning - og sådan forstod jeg også Venstres ordfører - så er det her den eneste vej, men vi må til gengæld sikre os, at der er en kendelse til det, og vi ved jo, at domstolene giver de her kendelser på baggrund af, at politiet forelægger det for dommeren på baggrund af det mistankegrundlag, som politiet har mod den person eller de personkredse, som kendelsen retter sig mod; altså deres telefonnumre, de kommunikationsnumre, der anvendes i forbindelse med transmission via nettet.
For så vidt angår hr. Kirkegaards kommentarer om suspension af forældelse for idømt straf, er det jo en opsamling på »Scandinavian Star«-sagen, hvor det har været meget diskuteret, at vi ikke her i vores lovgivning har en suspension, hvis man unddrager sig straffuldbyrdelsen, sådan som vi jo kender det, hvis man unddrager sig strafforfølgning, hvor uret sættes i stå, hvis man rejser ud af landet, flygter ud af landet.
Det er ikke sket hidtil, når det drejer sig om det at flygte fra fuldbyrdelse af en idømt straf.
Det er rigtigt, at det ikke knytter sig så meget til hverken Brydensholtudvalget eller de forslag, der er kommet ind fra Børnerådet om beregning af forældelsesfrister for incest, og ej heller for det strafbare i at anvende børn og unge under 18 år som pornomodeller, men det er dog et spørgsmål, hvor vi er inde og ændre på forældelsesreglerne, som vi jo også er det i det første tilfælde, når det drejer sig om beregning af forældelsesfrister for incestovergreb.
Vi er inde og røre ved de bestemmelser i lovgivningen, og derfor har regeringen fundet det rigtigt, at vi har taget den ændring, som vi også har drøftet med Folketingets Retsudvalg, ind i den her sammenhæng, skønt området dækker et andet felt end det, der er hovedsigtet med det samlede lovforslag, nemlig seksuelle overgreb mod børn og IT-efterforskning. Hr. Tom Behnke sluttede sit indlæg med en appel til, at lovforslaget her bliver vedtaget i indeværende samling.
Jeg har lagt op til i fremsættelsestalen, at jeg har fuld forståelse for, at lovforslaget først kan vedtages i den kommende folketingssamling, da det blev fremsat i Folketinget på et sent tidspunkt, men jeg kan selvfølgelig ikke forhindre et flertal i Folketinget i at ville vedtage det i denne her samling, og hvis det bliver tilfældet, så vil regeringen selvfølgelig også give sin tilslutning til en vedtagelse i denne samling.
Det er blot en tilkendegivelse, der giver mulighed for, at Folketinget får den nødvendige tid til at behandle forslaget og stille de spørgsmål, der måtte være nødvendige,
sådan at alle partier trygt kan afgive deres stemme her i Folketingssalen. Men skulle der være et ønske om at få det behandlet i denne her samling, så vil vi naturligvis også bidrage til at besvare spørgsmål i denne samling.