Klaus Hækkerup (S), 2002-02-22:
På sit pressemøde i mandags blev statsministeren spurgt om sin holdning til, at hr. Peter Brixtofte var vendt tilbage
til Farum Kommune efter kort tids fravær.
Danmarks statsminister svarede: Det første, jeg gerne vil sige,
er, at jeg synes, det ville være det rigtigste, om Brixtofte havde holdt fast i sin oprindelige beslutning om at søge og forblive på orlov i 3 måneder.
Det næste jeg må slå fast er, at vi ikke er i besiddelse af juridiske eller andre midler, der er i stand til at ændre den beslutning, som Peter Brixtofte har truffet.
Der er altså tre ting, som Danmarks statsminister påpeger omkring situationen i Farum.
For det første: At borgmesteren burde have holdt sig væk i 3 måneder.
For det andet: At regeringen savner juridisk grundlag for at gribe ind.
For det tredje: At man ikke kan snakke hr. Peter Brixtofte til fornuft.
Det ligger jo helt i tråd med det lovforslag, som vi her har fremsat.
På alle tre punkter, hvor statsministeren har bekymringerne - hvor han udtrykker ønsker om ændringer, og hvor han føler, at regeringen ikke har de fornødne beføjelser - kommer der et lovforslag, der nu giver regeringen det, som statsministeren savner.
Og så siger Venstre nej.
Så siger regeringen nej.
Lad os så se på de konkrete begrundelser, som regeringen bruger for at sige nej: Den første er virkningen.
En minister bør ikke kunne fjerne en folkevalgt borgmester.
Javel.
Det, vi taler om, er i første omgang
en suspension, og hvis byrådet ikke ønsker, at den pågældende genindtræder, så en fjernelse.
Men lad mig gøre opmærksom på, at i henhold til grundlovens § 82 er der jo et over-/underordnelsesforhold mellem staten og kommunerne.
Danmark består ikke af 275 selvstændige stater, der er gået sammen i et statsforbund.
Danmark er en enhedsstat.
Vi har en regering, der med udgangspunkt i grundloven og med udgangspunkt i speciallovene bestemmer og regerer i det her land, og regeringen bør leve op til det ansvar.
Den anden indvending er betingelserne.
Men det regelsæt, der lægges op til, og det regelsæt, der i stor, stor udstrækning har været brugt inden for den kommunale administration, som jo er en del af forvaltningsretten, er det, der gælder for tjenestemænd.
Det er det, der er udgangspunktet her, og det er selvfølgelig også det, der er udgangspunktet for det her lovforslag.
Derfor bør det også være det, der er svaret på det område.
Så siger regeringen, at gældende lovgivning foreskriver, at borgmesteren skal udlevere begærede oplysninger, og at kommunalbestyrelsen kan fastlægge almindelige retningslinjer for borgmesteren.
Jeg vil godt vende tilbage til under udvalgsbehandlingen af det her, hvad der ligger i det.
Men så siger regeringen: Vi kan jo bare bruge § 66 i styrelsesloven.
Kommunalbestyrelsen kan bruge § 66, hvorefter man kan sætte en borgmester fra bestillingen, hvis han vægrer sig ved at udføre beslutningerne.
Men det er der jo ikke tale om her.
Jeg har ikke hørt hr. Peter Brixtofte på noget tidspunkt sige: Det vil jeg ikke.
Jeg har kunnet observere, at han ikke har gjort det, og at han ikke har svaret tilsynsrådet.
Det har varet i en uendelighed og er trukket i langdrag med at få svaret tilsynsrådet.
Men jeg har aldrig oplevet, at han har sagt: Det vil jeg ikke.
Derfor kan § 66 ikke bruges.
Der foreligger ingen lydighedsnægtelse over for kommunalbestyrelsen i denne her sag, og derfor er det forkert, når indenrigsministeren siger, at § 66 kan bruges.
Så bliver vi spurgt om en række ting: Hvorfor 3 måneder?
Hvorfor ikke andre forbrydelser?
Der er masser af ting, der skal overvejes og kan overvejes i forbindelse med udvalgsbehandlingen af denne her sag.
Hvis regeringen synes, at det er mere rigtigt med 4 måneder eller 5 måneder eller 2 måneder eller 1½ måned, fint, så lad os tale om det.
Måske er der andre forbrydelsestyper, der skal inddrages som f.eks. brandstiftelse.
Hvis borgmesteren sætter ild på rådhuset, skal han så kunne suspenderes?
Fint, lad os tale om det.
Jeg tror, jeg på forhånd på mit partis vegne kan give tilslutning til, at vi da så er enige.
Derfor vil jeg godt slutte af med at sige, at det her er et forslag, vi har lagt frem til åben debat.
Alle gode synspunkter, alle gode motiver tager vi gerne med, men at der ikke er behov for at stramme op på reglerne, er der vist ingen, der i ædru tilstand kan påstå.