runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Det sidste skal jeg ikke forholde mig til.
Jeg tror, der er nogle i Irak, der ville synes, at det ville være en særdeles god idé.
Sandheden er jo, at man ikke kan få en aftale med hjemlandet, fordi det ikke kan garantere sikkerheden for de her mennesker.
Det er jo det, der er baggrunden for det.
Og hvis man ikke kan det, så kan jeg godt forstå, at der er nogle, f.eks. dem, jeg hørte om forleden dag, kristne irakere, der er bange for at tage tilbage, fordi de er bange for at blive forfulgt, og fordi hjemlandet ikke kan garantere, at kristne i Irak kan leve i sikkerhed og tryghed.
Og det vil vi gerne være med til at ændre på.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-18:
Jeg har, indtil hr. John Dyrby nu gik på talerstolen, betragtet hans og de øvrige medforslagsstilleres argumentresistens som udtryk for, at man talte mod bedre vidende.
Hørte jeg hr. John Dyrby sige til to Venstrespørgere, at når de pågældende afviste asylansøgere ikke kommer hjem, er det, fordi de danske myndigheder ikke tør sende dem hjem på grund af forholdene i hjemlandet?
Det er jo helt ude i hampen.
Årsagen er jo en helt anden, nemlig den, at det ikke er lykkedes ministeriet, Danmark, trods et vedvarende pres at få en tvangshjemsendelsesaftale, ikke på grund af forholdene i hjemlandet, men fordi man er bange for, at ved tvangshjemsendelsesaftaler kommer folk ikke bare dråbevis, som de kommer, når de rejser hjem frivilligt, men så kan man risikere, at der kommer for mange ad gangen.
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Fordi det er at fralægge sig et ansvar for nogle børn, der opholder sig i Danmark; fordi det er at se den anden vej; fordi det er stiltiende at acceptere, at der er nogle voksne mennesker, der får det værre og værre, og som følge deraf nogle børn, der får det værre og værre.
Derfor.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-18:
Jeg konstaterer, at hr. Søren Krarup siger – det var ikke så præcist, og derfor prøver jeg nu bare at få det bekræftet – at uanset hvilke initiativer ministeren måtte vælge at tage inden for de her 37 mio. kr. i form af forskønnelse og det ene og det andet, så ændrer det ikke på det vilkår, at hr. Søren Krarup opfatter det, der foregår i centrene, som børnemishandling.
Der er vi så i den situation, vil jeg sige til hr. Søren Krarup, at når man andre steder i landet møder børnemishandling, så er det jo som regel også forældrene, der er årsag til det.
Og der har vi så den servicelov, som gør, at det offentlige skal gribe ind og sikre, at de børn ikke udsættes for mishandling, uanset hvem der er årsag til den.
Derfor må konsekvensen af hr. Søren Krarups synspunkt være, at Dansk Folkeparti enten mener, at serviceloven ikke skal gælde for børn i asylcentrene, eller at det offentlige må gribe ind og forhindre den mishandling, som ifølge hr. Søren Krarup vil finde sted, uanset at de 37 mio. kr. bliver investeret i asylcentrene.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-18:
Så må jeg nok sige, at det overrasker endnu mere.
Jeg hører hr. John Dyrby sige, at man er enig i, at de afgørelser, der træffes i Flygtningenævnet, må vi respektere.
Hvorfor er det så, at man ikke siger, at børnene lever under forældrenes ansvar, og at forældrene derfor, når de har fået et afslag, må påtage sig ansvaret for at bringe disse børn hjem?
Altså, nu bliver jeg lidt forundret, for jeg får lige at vide af hr. John Dyrby, at 7 år måske er for lang tid, og samtidig står der i forslaget til vedtagelse som de sidste ord: 7 år.
Jeg hørte også hr. John Dyrby sige: Vi står fast på en fast udlændingepolitik.
Så kunne jeg jo godt foranlediges til at have lyst til at spørge
: Betyder det, at man accepterer og anerkender de beslutninger, som Flygtningenævnet træffer, og derfor også respekterer, at når de siger, at der ikke er anden afgørelse, end at der ikke kan gives asyl, så må det være det, vi retter os efter?
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Vi har sagt åbent, at det godt kan ende med, at man skal give folk opholdstilladelse.
Jeg vil også godt sige, at jeg rent personligt synes, at 7 år er for lang tid.
Hvad der skal ske med folk, afhænger jo af, hvilke muligheder der i virkeligheden er.
En mulighed kunne være, som jeg siger, en opholdstilladelse, hvor de har mulighed for at arbejde og integrere sig i samfundet, så de har en mulighed for at komme ud af centrene.
Alternativet er jo, at de sidder under nogle forhold, som er kummerlige i forhold til den tilværelse, de ellers kunne have haft.
Og virkeligheden er jo, at børnene først og fremmest lider under det, og det kan vi altså ikke være bekendt.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-05-18:
Det vil sige, at Socialdemokratiet ikke har gjort sig klart, om det er 7 år, de skal sidde der, som der står her i forslaget; om det er tilstrækkelig længe at sidde der.
Det andet spørgsmål var, lige meget hvor vi så sætter den grænse, hvad der så skal ske med de mennesker, når nu den øvre grænse er fundet.
Det ligner jo de forslag, som Det Radikale Venstre er kommet med.
Er Socialdemokratiet enig i, at de mennesker, som har siddet op til den øvre grænse, skal have opholdstilladelse?
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Jeg bemærkede jo med stor glæde, at ministeren i arbejdet med at få afsat de 37 mio. kr. havde konsulteret Dansk Røde Kors og andre gode folk og gode kræfter.
Det synes jeg da også, at man skulle gøre i det her spørgsmål, altså spørge: Hvor lang tid er det forsvarligt for folk at bo på asylcentrene?
Hvor lang tid er det forsvarligt at holde dem under de forhold, vi nu engang kan byde dem på asylcentrene?
Så lad os dog gøre det i den rækkefølge og finde ud af det sammen i et bredt forlig, så vi er enige om, at det er det her, der nu er rammerne; så vi er enige om, at det er det, der skal ske, når folk har gået i 5, 6 eller 7 år på centrene.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-05-18:
Der er her fremsat et forslag til vedtagelse – det er fra Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet, SF, Enhedslisten og de nordatlantiske mandater – som jeg synes er noget uklart, for der står i sidste pind: »- at sætte en øvre grænse for opholdstiden på asylcentrene, så vi ikke som i dag oplever familier, der har været på centrene i op til 7 år.«
Skal man forstå det sådan – ellers må hr. John Dyrby jo forklare mig, hvad der menes med det – at den øvre grænse skal ligge ved de 7 år.
Der står jo ikke, hvor den øvre grænse skal være.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål vedrører den der øvre grænse, hvor den nu end skal være.
Hvis den skal være ved 7 år, som der står her, hvad skal der så ske, når man har været på asylcenteret i op til den øvre grænse, altså i de 7 år, som der står her?
Hvad skal der så ske med de mennesker?
Skal de have opholdstilladelse, skal de flytte et andet sted hen, eller hvad?
Det står meget uklart, så det er svært ligesom at forstå, hvad det er, men hr. Dyrby får en mulighed for at svare på det.
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Jamen det gjorde jeg jo netop i min ordførertale.
Og jeg er glad for, man bruger 12 mio. kr. til forskønnelse i asylcentrene.
Jeg tror bare ikke, det løser så stort et problem, hvis det virkelig er forskønnelse, man vil.
Det er da noget frygteligt vrøvl.
Vi har fuldstændig klart sagt, at vi går med på en stram udlændingepolitik.
Men vi kan se nogle problemer i integrationspolitikken, og dem burde man tage alvorligt.
Det er jo i virkeligheden også det, man forsøger.
Jeg synes, det er fair, og jeg synes, det er i orden, at man fra ministerens side erkender, at der er nogle forhold for børnene på asylcentrene, som der burde rettes op på, og afsætter 37 mio. kr. til det.
Det har jeg kvitteret for til ministeren, det synes jeg er godt.
Så lad os dog holde fast i det og løse de her presserende problemer sammen i stedet for at stå og råbe til hinanden i sådan en ideologisk stepdans.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-05-18:
Venstre fører en fast og fair udlændingepolitik.
Der er ingen slinger i valsen i modsætning til hos Socialdemokraterne, som jo skifter politik næsten lige så hurtigt, som man skifter ordfører på området.
Derfor må jeg endnu en gang spørge hr. John Dyrby: Ønsker hr. John Dyrby et system, hvor man først får afgjort sin sag om asyl, og så på et tidspunkt, nu er der et forslag om 1 år, skal man blot ud i samfundet, som jeg har set hr. John Dyrby er citeret for?
Hvordan tror hr. John Dyrby, den enkelte afviste asylansøgerfamilie vil opfatte det?
Eller vil det være et incitament til at vente på, at datoen indtræffer, så man kan flytte ud i en lejlighed ude i det danske samfund?
Det synes jeg hr. John Dyrby skulle tage at anerkende.
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Jo, jeg anerkender til fulde de afgørelser, der er truffet.
Men jeg anerkender også, at vi har en virkelighed, som altså går ud på, at der er nogle mennesker, der får det værre og værre og værre.
Og der er nogle børn, der får det værre og værre og værre.
Det har Dansk Røde Kors gjort opmærksom på, det har psykologer gjort opmærksom på.
Og hvis vi bare vender os om og ser bort fra det, så er vi ikke vores opgave voksen.
Så der er i virkeligheden flere ting i denne sag, og vi er nødt til at forholde os til det.
Men det er jo det, Venstre ikke gør.
De forholder sig ikke til det.
Jeg har respekt for Det Konservative Folkeparti, som trods alt sagde, at vi må gøre noget ved det her, og som havde nogle konkrete initiativer.
Og det er i al beskedenhed det, vi har taget op og har sagt, at det kan vi godt være med til.
Så lad os dog gøre det.
Nej, jeg har ikke forståelse for det, men jeg har forstået, at det vil Venstre ikke være med til.
Der synes jeg i virkeligheden, at det er Venstre, der har et forklaringsproblem.
For det er Venstre, der udfører denne ideologiske stepdans og ikke vil gøre noget ved de faktiske problemer, der er i Danmark.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-05-18:
Jeg synes, hr. John Dyrby svinger sig højt op i sin ordførertale, taler om ideologisk stepdans og bruger tilsvarende udtryk.
Jeg synes, det efter debatten i dag står klinkende klart, at Socialdemokratiet fortsætter den slingrekurs, der har præget dets udlændingepolitik de senere år, en slingrekurs, der vel næsten kun overgås af den famøse fodnotepolitik.
Jeg synes, at det, der mangler fra ordførerens side, er, at man fremlægger konsekvenserne af det forslag, man kommer med her.
For det, der er situationen, er, at vi har nogle asylansøgere, hvis sag er blevet behandlet i det danske retssystem, er blevet afvist senest i Flygtningenævnet, og så er planen altså, at deres fremtid ligger i hjemlandet.
Det er situationen.
De er jo kun blevet afvist, fordi de har mulighed for at skabe sig en tilværelse i hjemlandet.
Der er jo så nogle, der skubber børnene foran sig i den debat, fordi de selvfølgelig har et ønske om at blive i Danmark.
Det er der mange, der har et legitimt ønske om.
Det er bare ikke det, der er afgørelsen.
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Det er jo igen en underlig diskussion.
Altså, at det skal vi ikke gøre noget ved i dag, for det er der ikke gjort noget ved tidligere.
Det er da en besynderlig indstilling.
Situationen er jo en anden i dag.
I dag har vi ikke så mange asylansøgere, til gengæld har vi nogle, der bliver her i meget, meget lang tid.
Det er en helt anderledes situation.
Men det er jo egentlig underligt at ville sidde og diskutere tallene, og hvordan de har udviklet sig.
Kunne vi ikke i stedet diskutere, hvordan vi løser de problemer, der er her nu, og så få gjort noget ved det?
Det er sådan set i al beskedenhed det, vi beder om.
Og det er vel ikke et farligt stort ønske.
Birgitte Josefsen (V), 2006-05-18:
Nu går jeg ud fra, at hr. John Dyrby kan regne.
Der har været en borgerlig regering i 4 år, og nogle af de børn, der tales om, har siddet på asylcentrene i 7 år.
Vi ved også, at hvis vi går tilbage til den tidligere regerings tid, så var der også børn, der sad der i årevis.
Så det undrer mig, at man ikke tog fat i den her problemstilling, da man havde flertallet til at gøre noget.
Hvorfor gjorde man ikke det?
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Det er jo meget enkelt, at de, der har været her 7 år i dag, ikke også havde været her i 7 år for 5 år siden.
Sådan hænger regnestykket sammen.
Der var vores asylcentre indrettet til at håndtere de mange asylansøgere, men ikke indrettet til at håndtere, at asylansøgere var i længere tid på asylcentrene.
Så kan man godt komme med, hvorfor man ikke løste det i 1999 eller i år 2000.
Det kunne man godt have gjort, hvis man vidste, at udviklingen var sådan.
Men nu må vi altså konstatere, at problemet er her lige nu, så skulle vi ikke sætte os ned og løse det lige nu og her?
Birgitte Josefsen (V), 2006-05-18:
I en artikel den 23. april kunne vi se Dansk Røde Kors' asylchef udtale, at der over de sidste år er sket betydelige forbedringer i de danske asylcentre.
Og jeg er da også bekendt med, at sådan er det.
Vi har oplevet her under den borgerlige regerings tid, at der er sket betydelige forbedringer, hvorimod vi, hvis vi går tilbage til den periode, hvor der var et andet flertal her i Folketinget, nemlig under SR-regeringen, dagligt oplevede nogle billeder af asylansøgere siddende i containere på skibe osv. under nogle kummerlige forhold.
Så jeg vil sådan set spørge hr. John Dyrby, hvorfor det først er nu, man rejser den her problemstilling og står på talerstolen og siger, at vi har børn, der har været her i 6-7 år.
Hvorfor blev der ikke gjort noget for flere år siden?
John Dyrby (S), 2006-05-18:
Jamen det er jo et skønmaleri, der er helt ude af trit med virkeligheden.
Det er rigtigt, at de mennesker ikke tør rejse hjem.
Og vi tør jo som myndigheder heller ikke at sende dem hjem.
De falder simpelt hen ned midt i et hul, og de får det værre og værre, og der er tilsyneladende ingen i regeringen, der vil gøre noget ved det.
Det er det, vi bare forsøger at løse op for.
Det spørgsmål vil jeg da gerne svare på endnu en gang.
Ja, vi retter os efter og respekterer den afgørelse, der er truffet i asylsager, men vi erkender også, og virkeligheden jo er sådan, at der er nogle mennesker, der får det dårligere og dårligere, og som vi ikke engang selv tør tvangshjemsende.
De havner i et hul, hvor vi bare kigger den anden vej, og det vil vi ikke være med til.
Jeg beder i øvrigt spørgeren om at læse i den tekst, der rent faktisk er.
Det er rigtigt, at der står 7 år til sidst, og det er også rigtigt, at der et punktum til sidst, men der står ikke noget om, at den øvre grænse lige skal være ved 7 år.
Det, jeg sagde før, var min egen personlige holdning.
Jeg synes måske, 7 år er lang tid.
Henriette Kjær (KF), 2006-05-18:
Hvis det kan give fru Margrethe Vestager en rigtig god weekend, at jeg har tabt en hel masse fiktivt, som jeg godt ville have diskuteret, så hav da den gode weekend.
Sådan opfatter jeg det ikke.
Jeg har sagt, og den konservative gruppe har sagt, at vi ønsker nogle bedre forhold på asylcentrene.
Der kunne også have været det her øvre loft, og det mener jeg altså stadig væk, det har jeg nu sagt flere gange.
Jeg mener, at jeg har vundet meget, ved at der nu bliver afsat 37 mio. kr. Jeg har ikke behov for en sejr, jeg har behov for, at børnene får det bedre, og det får de, og så må fru Margrethe Vestager godt gå ud at sige, at jeg ikke har vundet noget.
Jeg er ikke ked af at blive slået i hartkorn med Dansk Folkeparti.
Vi har lavet udlændingepolitik med Dansk Folkeparti nu gennem mange år, så jeg ved ikke, hvorfor jeg skulle stå her og undskylde det eller lige pludselig tage afstand fra Dansk Folkeparti.
Det er da ikke nogen hemmelighed, det er da lavet i fuld offentlighed.
Vedrørende det med at tabe og vinde var det jo fru Margrethe Vestager, der selv begyndte med den retorik, tog min pressemeddelelse og læste op, hvad jeg havde tabt, punkt for punkt, og så er det jo den retorik, der bliver brugt, når jeg svarer.
Sådan er det, man får svar, som man råber i skoven.
Per Clausen (EL), 2006-05-18:
Jeg vil sige til hr. Søren Krarup, at det synspunkt, at man selv personlig kan definere virkeligheden og være fuldstændig overbevist om, at virkeligheden er det, man selv har defineret som virkeligheden, har jeg ud over i Dansk Folkeparti faktisk kun mødt på den yderste venstrefløj blandt munkemarxister.
De var nemlig ikke i tvivl om, hvad der var virkeligheden.
Hver gang folk sagde noget andet, havde de intet fattet, og det er jo også den måde, hr. Søren Krarup argumenterer på.
Jeg vil bare gerne gentage, at mit synspunkt er, at uanset om man kalder det værdier eller skæbne eller noget andet, er det rigtigt – jeg tror nok, hr. Søren Krarup antydede, at jeg har den holdning – at vi mennesker selv tager stilling til, hvad vi mener, og derfor har mulighed for at have holdninger til både skæbne, værdier osv.
Måske har vi endda den mulighed, at vi kan ændre vores egen skæbne og måske oven i købet også Danmarks skæbne, og det er vel også det, hr. Søren Krarup er nervøs for.
Søren Krarup (DF), 2006-05-18:
Hr. Per Clausen virker velbegavet på mig, og derfor har jeg lyst til at spørge ham om noget.
Begrebet værdier har jeg en dyb aversion imod, for der er jo noget påtaget ved det: Hvilke værdier har du?
Jeg har altid tænkt, at den typiske repræsentant for manden, der har værdier, var farisæeren i templet.
Han havde alle værdier, han fastede to gange om ugen, og han gav tiende af hele sin indtægt – kort sagt: Han iklædte sig en selvretfærdighed, som jo var utrolig behagelig, men også var tilsvarende overfladisk.
Kan hr. Per Clausen ikke give mig ret i, at modsætningen til værdier er – jeg vil ikke bruge ordet skæbne, men jeg kunne måske godt sige livsvilkår?
Værdier er noget, man vælger selv, det er en dragt, man tager på, men virkeligheden er givet.
Det vil sige, at det er livsvilkår, jeg er sat i, og dermed falder egentlig hele den tale om værdier, som socialister selvfølgelig altid dyrker, fordi de dyrker ideologien som den påklædning, der kan give dem anseelse.
Kan hr. Per Clausen, der tilhører Enhedslisten, ikke give mig ret i, at der er en temmelig afgørende forskel?
Per Clausen (EL), 2006-05-18:
Jeg må sige om hr. Jesper Langballe, at han er bedre til at tale end til at lytte, men det er en egenskab, mange mennesker har, så det skal ikke komme ham unødig til skade.
Jeg sagde, at min holdning til disse værdier ikke afhænger af, om de opfatter sig selv som universelle, for hr. Jesper Langballe kan have ret i, at der er mange tåbeligheder, som opfatter sig selv som universelle.
Jeg skal ikke komme nærmere ind på, hvordan det kan kobles til hr. Jesper Langballe, men det er min opfattelse, at netop disse værdier er værdier, som alle mennesker skal omfattes af.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-18:
Jamen dermed er der jo nærmest ingenting sagt, eftersom vi formentlig kan blive enige om, at enhver religiøs tilblivelsesforklaring, enhver helhedsforklaring på tilværelsen jo altid vil sige om sig selv, at den er universel.
At hr. Per Clausen har talt med en del muslimer, som udmærket forstår hvad demokrati er, undrer mig ikke, for det har jeg faktisk også.
Men når de ved det, ved de det jo, fordi de har overtaget det fra Vesten, og fordi de efterhånden er rykket fra at være produkter af en muslimsk kultur til at have taget nogle vestlige ting til sig, så det er der jo ikke noget mærkeligt i.
Men jeg forstår altså, at det universelle bare er de pågældende ideers påstand om sig selv, og så er det jo nærmest en selvfølge.
Per Clausen (EL), 2006-05-18:
Hr. Jesper Langballe har da ret i, at en del af disse værdier er opstået i den vestlige verden, nogle af dem i den førkristne tid, andre efter kristendommens opståen og tit i opposition til kristendommen.
Men hr. Jesper Langballe skal bare være opmærksom på én ting.
Jeg siger, at jeg mener, at det er nogle rettigheder, som alle mennesker bør nyde godt af.
Det er mit politiske standpunkt, at sådan skal det være, så hvad disse ideer måtte mene om sig selv, hvis ideer altså kan mene noget om sig selv, er jeg sådan set ligeglad med.
Jesper Langballe (DF), 2006-05-18:
Hr. Per Clausen sagde, i lighed med hvad der står i beslutningsforslagets bemærkninger, at en række såkaldte værdier, som er opregnet – menneskerettigheder, demokrati, kvinders ligestilling osv. – er universelle, og det kan man selvfølgelig godt sige, i den forstand at disse ideer selv påstår, at de gælder for alle mennesker og altså er ideer for hele verden.
Men der er jo også den hinduistiske religiøse teori om, at verden blev skabt, da en moskusrotte hostede, og der er et hav af andre religiøse forklaringsmodeller, som så at sige alle er universelle i den forstand.
Vil hr. Per Clausen medgive mig, at det gælder for menneskerettigheder, som det gælder for demokrati, og som det gælder for kvinders ligestilling, at det altså er noget, der er opstået i Vesten, og som er fuldstændig mørk tale for bl.a. en muslim – fuldstændig uforståeligt?
Det er vestligt arvegods.
Per Clausen (EL), 2006-05-18:
Nu er det lidt svært at svare på hr. Martin Henriksens spørgsmål, for jeg aner ikke, hvad hr. Martin Henriksen taler om.
Hvis hr. Martin Henriksen havde været lidt mere konkret og nævnt konkrete skoler og konkrete sager, kunne jeg have forholdt mig til det.
Men jeg skal bare for god ordens skyld sige, at Enhedslisten har den grundopfattelse, at skoler ikke skal være religiøse, og at der ikke skal være nogen sammenhæng mellem stat og religion.
Hvis hr. Martin Henriksen antydede, at det skal fjernes, at konfirmationsforberedelsen indgår i undervisningen, er jeg sådan set helt enig med hr. Martin Henriksen.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-18:
Jamen så vil jeg da glæde mig til at bemærke en stor fremdrift fra Enhedslisten på det område og en optagethed af muslimske kvinders rettigheder fremover.
Deres børn kommer i en dansk folkeskole, og i nogle danske folkeskoler, bl.a. i Københavns Kommune, risikerer de faktisk at blive underlagt de islamiske dogmer, som de er flygtet fra.
Derfor bliver de selvfølgelig lidt triste og føler sig lidt magtesløse, fordi det, de er flygtet fra, sådan set har sneget sig ind på visse folkeskoler, bl.a. i København.
Kan vi forvente, at Enhedslisten også vil være fremme her og kritisere den slappe disciplin og insistere på, at skolelederne tager problemet mere alvorligt og stiller krav, så vi får det ud af den danske folkeskole?
Kan vi forvente det fra Enhedslistens side i fremtiden?
Per Clausen (EL), 2006-05-18:
Det var lige før jeg bare kunne svare ja til hr. Martin Henriksens spørgsmål, men når han begynder at insinuere, at Enhedslisten har behov for at komme mere frem i skoene, kan jeg jo ikke svare ja, men må nøjes med at sige til hr. Martin Henriksen, at jeg er enig i, at det er vigtigt at slås for, at når mennesker udsættes for undertrykkelse i Danmark – hvad enten det begrundes med religiøse, politiske eller andre hensyn – skal vi støtte deres kamp for frigørelse.
Det har Enhedslisten såmænd også gjort i årevis.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-18:
Jeg vil godt spørge, om det også skal gælde for de muslimske kvinder her i Danmark, som bliver udstødt af deres familie, som kommer på kvindekrisecentre, og som risikerer forfølgelse og undertrykkelse osv., fordi de har truffet et personligt valg.
Er det ikke rigtigt?
Martin Henriksen (DF), 2006-05-18:
Jeg fik ikke fat i det særlig danske ved hvad; det fik jeg simpelt hen ikke fat i.
Men hvis man har boet hele sit liv i Danmark og ikke ved, hvad det er, man har kært, ikke ved, hvad det er, man holder af, og ikke ved, hvad der er noget særlig dansk, burde man måske gøre sig nogle overvejelser om det.
Per Clausen (EL), 2006-05-18:
Jeg deler hr. Martin Henriksens tillid til den danske befolkning, og jeg mener, at langt de fleste danskere har et åbent sind.
Det er ikke altid, det er særlig tydeligt her i Folketinget, men det jo heller ikke nødvendigvis de ypperste repræsentanter for det danske folk, der er valgt herind.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Martin Henriksen om en anden lille ting, og det er, om hr. Martin Henriksen kan fortælle mig lidt om, hvad der er det særlig danske ved menneskerettighederne.