runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 1998-01-21:
Man bliver jo helt betænkelig ved, at man selv har været med til at undfange børn i dølgsmål, uden at sæden er blevet testet, for
hvad kunne der ikke være gået galt?
Det er helt absurd.
Derudover er det sagt, at alle de lesbiske, der i dag er fuldt bevidste om nødvendigheden af, at der også skal være en mand i nærheden af barnet, og på en eller anden måde inddrager faderen, bruger de metoder, som lige er blevet beskrevet, på en måde, så man skulle tro, det var noget halvkriminelt og sjasket og kvaksalveragtigt, der var foregået.
Dét er for galt at stå her og kalde de metoder for noget, der er betænkeligt med hensyn til sundheden osv.
De er menneskelige og rigtige rent menneskerettighedsmæssigt over for barnet. Jeg mener også, at ordførerne er i fuld gang med at diskriminere barnet, fordi det pludselig får en dobbelt afgrænsning, hvis man ikke ophæver donoranonymiteten, og jeg synes, det er groft at omtale disse mange kvinder og deres børn på den måde, man lige har gjort.
Det var da et underligt spørgsmål, for det troede jeg da godt man vidste.
Nej, det må han selvfølgelig ikke, men det er heller ikke det, vi snakker om.
Og hvis en lesbisk kommer og siger, at hun er gravid og sådan og sådan, må han da heller ikke sige, at det er forbudt.
Det gør de lesbiske i stor udstrækning, og jeg ved, at mange er enige med mig og andre i SF, der kunne gå med til det, hvis donoranonymiteten blev ophævet.
Der er mange, der er enige med os i, at det er det mest ansvarlige over for barnet, og det er det, jeg taler om her.
Det er den retstilstand, vi bør have, hvis læger og sædbank, og hvad ved jeg, skal blandes ind i det, for vi skal sikre, at vi ikke diskriminerer barnet med hensyn til at kunne finde ud af, hvem der er dets far.
Man kunne selvfølgelig sige, at det måske burde gælde for alle, der får en anonym sæddonor, og jeg synes, der er et problem her. Men når der trods alt er en social far, er problemet af et andet og betragtelig mindre omfang, end hvis der slet ikke er en mand.
Flemming Oppfeldt (V), 1998-01-21:
Nu bliver spørgsmålet om donoranonymitet rejst, og det synes jeg er et andet spørgsmål, selv om det også er interessant.
Jeg vil også prøve at forstå lidt af denne debat, og jeg vil bede fru Margrete Auken om at forklare heroppe fra talerstolen, hvilken skillelinje man lægger ind, sådan at nogle har donoranonymitet, og nogle andre ikke har donoranonymitet.
Hvad er det, der rent taktisk gør, at hvis der er donoranonymitet, kan vi skaffe flertal for det i Folketinget?
Er det den slags ræsonnementer, der ligger bagved, eller hvad er det, der gør, at hvis der er tale om lesbiske, skal der ikke være donoranonymitet, men for andre skal der være det?
Jeg kunne godt tænke mig at høre helt præcist, hvad der er baggrunden for det.
Margrete Auken (SF), 1998-01-21:
Det er ikke for at skaffe flertal, for jeg stemmer imod forslaget, hvis vi ikke af hensyn til børnene får offentlighed i donorspørgsmålet.
Det er der ingen tvivl om.
Jeg tænker altså på barnet i den forbindelse, og jeg synes, det er underligt, at man kun taler om, at et barn har ret til en far, når der er skilsmisse i farvandet.
Det tyder på, at det er de voksne, man er optaget af, og ikke børnene, så det stemmer jeg imod.
Men hvis vi får ophævet donoranonymiteten, stemmer jeg for forslaget, for så kan man med rette spørge
: Bør vi så ikke helt ophæve donoranonymiteten, som man har gjort i Sverige?
Det har vi drøftet for lang tid siden i SF's folketingsgruppe, og dengang var der flertal for det synspunkt, jeg står for.
Det har vi ikke mere, men dengang var der altså flertal for det, og vi sagde: Hvis der ikke er nogen social far, altså en eller anden mand, der vil påtage sig at være far for det barn, må et minimum være, at donoranonymiteten ophæves.
Så har vi haft en stor og vanskelig diskussion med Børnerådet og forskellige andre om, hvordan det generelt bør være ved sæddonationer.
Jeg er ikke afklaret på det punkt som
jeg er, hvis der er en social far, og jeg synes, det er noget, der virkelig rejser mange spørgsmål.
Men for mig at se går der helt klart en skillelinje med hensyn til, om der er en mand eller ikke er en mand.
Jeg synes altså, at et barn har ret til at blive til som følge af en fysisk forbindelse mellem en kvinde og en mand og ikke mellem en kvinde og en leverandør af en klat biologisk materiale, som sundhedsministeren så poetisk udtrykte sig tidligere.
Dorte Bennedsen (S), 1998-01-21:
Det var mange store ord fra fru Henriette Kjær om ligestilling, og hvad ved jeg, og om det nu er rimeligt, at kvinder bare vælger en mand fra; men man kunne også dreje sagen og betragte den på en anden manér: Tror fru Henriette Kjær, at der som følge af den lovgivning, der blev vedtaget sidste år, bliver født færre børn af enlige eller lesbiske kvinder?
Personlig tror jeg det ikke, og det er heller ikke det, det handler om.
Det handler om, hvorvidt vi skal forbyde læger at beskæftige sig med insemination og dermed være med til at give sundhedsmæssig sikkerhed.
Der bliver hverken født flere eller færre børn, men der bliver måske en større sikkerhed for de børn, der kommer til verden, og der bliver mindre absurditet i, at fru Henriette Kjær og jeg og bageren og cykelsmeden gerne må tilbyde behandling ved insemination, men at de eneste, der ikke må, er de fagligt uddannede læger.
Det er absurd.
Henriette Kjær (KF), 1998-01-21:
Nej, jeg tror ikke, der kommer færre børn, men der kommer færre børn uden en far, og det er jo det, der er helt afgørende.
I dag er kvinderne tvunget til at få et barn med en mand, så barnet får en far.
Det er helt afgørende for mig, og det er afgørende for Det Konservative Folkeparti, og vi har betragtet dette forslag ud fra barnets tarv og ikke ud fra, hvad kvinden har lyst til.
Jeg tror, at kvinder stadig vil få børn, selv om de lever i et lesbisk parforhold eller er enlige, men der vil altid være en far til barnet.
Dorte Bennedsen (S), 1998-01-21:
Nu er jeg jo væsentlig ældre end fru Henriette Kjær, og jeg må indrømme, at jeg gennem mit lange liv har mødt ikke ét, men utallige eksempler på kvinder, der ville have et barn uden at have en ægtefælle. Det lader sig glimrende gøre, også uden at barnet nogen sinde får at vide eller får mulighed for at vide, hvem der egentlig var faderen.
Så det er - nej, man må vist ikke sige vrøvl her fra talerstolen, så det skal jeg lade være med, hr. formand - men det hænger altså ikke sammen.
Det eneste, det handler om, er regulær sund fornuft: Skal vi forbyde læger at beskæftige sig med insemination, eller skal vi ikke?
Flemming Oppfeldt (V), 1998-01-21:
Jeg må sige til fru Henriette Kjær, at den tilstand, vi har i dag, giver også mulighed for, at der i privat regi er donorklinikker, hvor der er fuld anonymitet.
Det er ikke noget problem i dag, problemet er bare, hvem der skal føre tilsyn og sørge for, at kvaliteten er i orden, og her er vi nogle få - eller måske lidt flere - der bare beder om, at man også må bruge lægerne i det arbejde.
Men når fru Henriette Kjær er inde på disse mange etiske overvejelser om vort forslag, vil jeg benytte lejligheden til at stille et andet spørgsmål: Hvem er bedst til at træffe disse afgørelser, når der er overvejelser i familien? Er det staten, der grundlæggende skal afgøre det, træffe den afgørelse, eller er det individet, der skal træffe den afgørelse?
Det må kunne besvares heroppefra.
Eva Fatum (S), 1998-01-21:
Vi er jo netop i gang med at nedsætte tilskuddet inden for landbrugsområderne i EU, så jeg tror simpelt hen, at der vil komme en ændring af tilskudsreglerne inden for kort tid.
Så jeg synes, at vi skal afvente EU-Kommissionens undersøgelser af, hvordan man eventuelt kan dyrke hamp.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-21:
Jeg vil gerne spørge fru Eva Fatum, hvorfor vi skal vente på EU, for det er jo i virkeligheden ikke det, der er tale om.
Det, der er tale om, er, at vi vil give danske landmænd og for mit vedkommende især de økologiske landmænd de muligheder, man har i EU, for at kunne dyrke denne udmærkede plante.
Det er jo grotesk, at der i dag er butikker, hvor man kan købe tøj og varer med hamp, der er importeret, og som er dyrket i andre EU-lande end Danmark.
Der er også en forening, der er meget aktiv med både at markedsføre salg og finde ud af at bruge hamp til en masse forskellige produkter.
I forbindelse med det økologiske non food-mærke, det grønne mærke, som regeringen i hvert fald accepterede blev gennemført ved sidste finanslovforhandling,
er netop hampolien en utrolig vigtig komponent til at lave sæbe og andre ting, som kan komme ind under non food-mærket.
Så jeg vil gerne opfordre Socialdemokratiet til ikke at bringe sig i en position, hvor det er et flertal uden om regeringen, der siger, at nu skal danske bønder have de samme muligheder.
Der er da ingen af forslagsstillerne til beslutningsforslaget, der har sagt, at vi skal have andre muligheder, end de har i EU.
Eva Fatum (S), 1998-01-21:
Vi har jo netop bedt Teknologirådet om at undersøge fordele og ulemper ved hampdyrkningen, og det, der helt klart fremgår af de undersøgelser, er jo, at der mangler afsætningsmuligheder for produkterne.
Der er utrolig mange gode produkter, der kan udvindes af hampen.
Der er papirprodukter, og der er produkter inden for både automobilbranchen, flybranchen og mange andre ting, men det kræver, at der bliver mulighed for at afsætte de varer, der produceres.
Vi skal ikke bare producere varer for at få EU-tilskud.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-21:
Nu skal jeg ikke kunne sige, om det er en betingelse for at opnå EU-tilskud, at man skal have en afsætningsaftale, en licens eller lignende.
Skal man det, er det selvfølgelig det.
Vi går ikke efter, at vi skal noget andet end EU i øvrigt.
Det, som jeg synes er en underlig tone i argumentationen, er, at man jo kunne anlægge det samme synspunkt over for f.eks. raps.
Man hører jo aldrig fra regeringens side, at det er et problem, at bønderne herhjemme spekulerer i EU-støtteordningerne, men hele den diskussion om, at det i virkeligheden er EU-støtteordningerne, som dikterer sædskifterne, vil vi da gerne tage en anden dag.
Her er der for en gangs skyld tale om en god dækplante, en virkelig god plante, som der står i forslaget.
Den behøver ikke engang at blive sprøjtet.
Nogen, hr. Peter Hansen-Nord, vil gerne have lov til at sprøjte en lille smule, men det er klart, at det er den økologiske hamp, jeg går efter.
Eva Fatum (S), 1998-01-21:
Det ene, jeg nævnte før, var afsætningsmuligheder og EU-tilskud.
Men jeg nævnte også en anden ting, og det var det identiske udseende med hamp, som har euforiserende stoffer i sig, og det vil sige, at det altså kræver en hel del kontrol og justits fra politiets side, eller hvem der ellers skal kontrollere det.
Det er altså ikke bare lige at sige, at det her gør vi.
Det kræver altså nogle andre foranstaltninger, end hvis det f.eks. var dyrkning af raps.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-21:
Jeg kan ikke forstå andet, end at Socialdemokratiet vil derhen, at de for alt i verden vil finde alle problemerne, der kan være ved dyrkning af hamp.
Man har simpelt hen truffet en principbeslutning: Det skal ikke kunne lade sig gøre.
Man vil ikke arbejde med i Danmark.
Men det er en utrolig dårlig beslutning, for det er en god plante. Der bliver så sagt, at man kan ikke kontrollere den, men det kan man jo i de andre lande.
Og hvad med valmuer?
Man kan jo lave misbrug af alle mulige andre planter også.
Det, der er tale om her, er, at det er dén plante, der nu bliver fri, hvis der så er nogen, der forsøger at dyrke den anden - hvilket jeg i øvrigt også syntes de egentlig skulle have lov til - og det er ulovligt, så kan man jo blive straffet for det.
Man kan altid tjekke det på planten bagefter, selv om man ikke kan tjekke den under opvæksten.
Det er jo de samme kontrolregler og problemer, der er i de andre EU-lande, hvor man har tilladt dyrkningen af hamp.
Den får ud over tobak et af de højeste tilskud.
Henriette Kjær (KF), 1998-01-21:
Da vores ordfører på området, fru Lene Espersen, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre vores holdninger.
Det Konservative Folkeparti støtter det forelagte beslutningsforslag om tilladelse til kommerciel dyrkning af hamp i Danmark.
Der er ingen begrundelse for at fratage danske landmænd den samme ret, som landmænd i det øvrige EU har.
Endelig synes vi, det er positivt, at man vil tillade hampdyrkning, idet det skaber mulighed for at fremstille en lang række nyttige produkter, herunder tekstil, olie, papir og foder.
Da CD's ordfører ikke kan være til stede heller, har jeg også lovet at sige, at CD som medforslagsstillere selvfølgelig også støtter forslaget.
Jørn Jespersen (SF), 1998-01-21:
Og jeg skal på vegne af vores ordfører, hr. Kristen Touborg, fremføre følgende: Fordelene ved at genoptage hampdyrkningen i Danmark er for det første, at hamp vil være en værdifuld sædskifteafgrøde i en tid, hvor man i dansk landbrug har et meget ensidigt sædskifte med kornafgrøder som helt dominerende afgrøder. For det andet: Dyrkning af hamp vil være en stor miljømæssig fordel, idet der ikke er behov for at anvende gødning eller pesticider til denne afgrøde eller i hvert fald kun i meget begrænset omfang. For det tredje: Plantefibre fra hampen udgør en naturlig ressource, som er fornybare og CO2-neutral.
For det fjerde: Plantefibrene har egenskaber som styrke, lav vægt og god isoleringsevne, og det indebærer, at fibrene og blandingsprodukter er velegnede til mange anvendelsesformål som f.eks. tøj, pengesedler, formstøbte instrumentpaneler til biler, haleror, og til airbusfly, bibelpapir og isoleringsmaterialer.
Men samlet er konklusionen altså, at vi mener, at fordelene langt opvejer ulemperne.
Niels Højland (FP), 1998-01-21:
Det er jo en interessant diskussion om dyrkning af hamp.
Man kan så undre sig over, at Socialdemokratiet er så forstokket, at man sådan mere eller mindre siger nej til det her, men det viser jo netop noget om, hvordan det, Socialdemokratiet igennem de sidste år har sagt om, at vi skal støtte og være gode ved nicheproduktioner, små produktioner og nye produktioner, skal forstås. Det er svært at komme frem med noget nyt, selv om det her er en gammel form for produktion, som vi kender til, og er noget, der har været dyrket mange år mange andre steder. Så det er helt ufatteligt, at man ikke bare siger: Jamen det skal man også bare have i Danmark.
Der vil selvfølgelig skulle være en kontrol for at kontrollere det en gang imellem.
Som også sagt tidligere: Jeg har dyrket det i mange år, og så har jeg også dyrket valmuer, og det er jo noget, hvor man direkte kunne gå ud i marken og tage stofferne ud og bruge dem.
Derfor er det helt utroligt, at man vil stoppe sådan en produktion i stedet for at sige: Lad os komme i gang.
Det eneste positive, jeg hørte i Socialdemokratiets ordførers tale,
Vi kan give lov til det med det samme.
Og jeg håber også, at et flertal uden om regeringen ret hurtigt finder sammen om det her og kræver, at regeringen giver danske landmænd lov til her i 1998 at forsøge denne form for nicheproduktion.
Jeg tror ikke, at Socialdemokratiet og regeringen er de rette til at finde ud af, hvad der er god produktion, og hvad det kan bruges til.
Det tror jeg ikke regeringen er den rette til at bestemme for erhvervslivet.
Jeg tror, at erhvervslivet nok selv skal finde ud af, om der nogen til at tage imod den her produktion og bruge den i et godt produktionsapparat til mange forskellige ting.
Så det synes jeg vi skal lade erhvervslivet tage sig af.
Desuden er det helt urimeligt i den her debat at hænge danske landmænd ud for at ville udnytte EU's tilskudsordninger.
Det bliver nærmest brugt, som om det er derfor, man vil have planten.
Jamen det er jo det, EU er bygget op på.
Det er da dejligt, at man i hele EU vil arbejde for, at alle tilskudsordninger skal væk.
Så vil det være udbud og efterspørgsel, der regulerer det.
Det er klart.
Og der skal nok blive mulighed for det med alle de dér nicheproduktioner.
Man kunne udnytte hampplanten til mange ting.
Det er der slet ingen tvivl om.
Det er ikke en plante, som vi i Folketinget skal forhindre danske landmænd i at dyrke.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-21:
Som medforslagsstiller til beslutningsforslaget støtter vi det naturligvis helt og fuldt.
Vi har måske en lidt anden indgang til det end f.eks. hr. Peter Hansen-Nord, men konklusionen er den samme: Det er helt urimeligt, at danske landmænd ikke kan få mulighed for at dyrke hamp.
Jeg vil gerne sige, at når det nu drejer sig om støtteordningerne, så mener vi, at så længe støtteordningerne er her, skal man i hvert tilfælde ikke forfordele de mest miljøvenlige planter ved at sige, at de skal holdes ude.
Det er jo sådan, at netop hampen f.eks. i et økologisk sædskifte er utrolig god.
Det er en god dækplante, og den er god til at rydde op i jorden.
Samtidig kan man virkelig helt og fuldt få en alsidig udnyttelse af dens produkter, og den har også en utrolig stor tilvækst.
Det er endvidere sådan, at der inden for det økologiske er en regel om, at der er et loft på hektarstøtten på 5.000 kr., fordi der er mange forskellige ordninger, der griber ind.
Jeg synes også, det er en mistænkeliggørelse af den forening af en masse idealister, som arbejder for hamp, at sige, at det er i rent spekulationsøjemed, altså for at få det næststørste hektartilskud.
Der er ikke taget stilling til det i beslutningsforslaget, hvor der bare er taget stilling til, at man skal have lov at udnytte det på linje med andre EU-landmænd.
Om det bliver lidt over eller lidt under eller det bliver de 5.000 kr., som bliver grænsen for hektartilskuddet, ved jeg ikke.
Jeg kan heller ikke forstå, hvorfor et parti som Det Radikale Venstre ikke er medforslagsstiller.
Det Radikale Venstre er jo et parti, der meget aktivt har talt miljøets sag, når det har drejet sig om landbrug, og også når det har drejet sig om økologi.
Og samtlige økologer i hele den økologiske bevægelse er utrolig interesseret i at få lov til at dyrke den cannabinolfri hamp.
Derfor kræver det næsten et svar fra Det Radikale Venstre: Hvorfor vil man ikke være med til at støtte det?
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-01-21:
Det sidste er nu ikke helt rigtigt, men o.k. Jeg har bare lige en lille bitte ting, så det ikke står alene.
Det er ikke en gratisydelse til alle.
Det er forbeholdt pensionister, og det gør vi selvfølgelig klart opmærksom på i vores forslag. Pensionister er en udsat gruppe, og erfaringerne siger, at der faktisk er en stor del, der dør af den grund, og der er en stor del af dem, der dør, der ikke har været henne og søge om at få denne influenzavaccination.
Det må man bare konstatere, og det var det, vi forsøgte at modvirke.
Flemming Oppfeldt (V), 1998-01-21:
vi har bare lige sat et lille diskret spørgsmålstegn ved en sådan ny gratisydelse i vort samfund.
Når man indfører en ny gratisydelse i vort samfund, har man vel også en lille pligt
til at fortælle: Hvem skal finansiere det?
Hvad skal prioriteres ned?
Så bliver der sagt, at det skal man huske i alle de tilfælde, hvor Venstre fremsætter forslag.
Men det gør vi da også!
Vi anviser finansieringen, når vi kommer med forslag.
Når vi fremsætter beslutningsforslag, der koster noget, så anviser vi en finansiering, eller også ligger det i ændringsforslagene til finansloven.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-01-21:
Det er til hr. Jan Køpke Christensen, der nærmest gav udtryk for en helt opgivende holdning med hensyn til, at loven jo ikke bliver overholdt: Jeg går da ud fra, at lægerne i det offentlige sundhedssystem overholder loven, hvad angår det her, lige så vel som de overholder landets love på alle andre områder. Ellers kan vi jo lige så godt pakke sammen.
, at forudsætningerne er et krav om, at man også skal leve sammen
Jeg har bare sagt, at der skal være en far og en mor, der vil tage ansvaret.
Om de kan finde ud af at leve sammen eller ej, er en anden sag.
Og jeg er heller ikke i tvivl om, hvad der er bedst for barnet i almindelighed, men også dér kan der jo findes eksempler på, at det er bedre, at de går fra hinanden, end at de udsætter barnet for, hvad der så kan opstå.
Det forstår jeg ikke, men det var måske mig, der misforstod noget.
Anna-Marie Hansen (S), 1998-01-21:
Når jeg slår til lyd for ophævelse af anonymiteten, er det for at råde bod på det, vi har gjort i forbindelse med forbedringen af behandlingen af barnløshed, nemlig at vi ved donorsædinsemination og -ægdonation reelt har frataget barnet dets ret til at kende 50 pct. af sit genetiske ophav.
Så hvis jeg skal gå ind i den diskussion, om vi samlet skal se på, hvordan vi tilgodeser barnets tarv, og om vi kan åbne for flere ved eventuelt at ophæve anonymitetsbegrebet, skal det selvfølgelig være for alle, der får kunstig befrugtning.
I forbindelse med min angst for tingsliggørelse af disse behandlinger kan jeg sige, at jeg forstår, at fru Anne
og jeg vil give et eksempel: Jeg havde også en opringning, hvor en kvinde var rasende over, at jeg havde været med til at lave det ændringsforslag, hvis resultat vi kan se i § 3 i loven om kunstig befrugtning. Og begrundelsen var, at hun var blevet skilt, og at hun efter en spændende karriere lige havde regnet med at blive kunstigt befrugtet og få et barn og så have nogle år til at finde en mand i til det barn, for det kunne hun ikke nå, inden grænsen var overskredet, og det mener jeg er en uhørlig tingsliggørelse, som vi godt kan sætte nogle grænser for, når vi taler om behandling for barnløshed i det danske sundhedsvæsen.
Dorte Bennedsen (S), 1998-01-21:
Så jeg er nødt til at sige til fru Margrete Auken, at det faktisk er en selvskabt forskrækkelse, som ikke har noget som helst hold i den debat, der er blevet ført her i dag.
Dér er forslagsstillerne enige i at læger bør kunne medvirke.
Og efter at jeg faktisk har siddet og lyttet meget intenst, må jeg sige, at fru Margrete Auken har skudt nogle af ordførerne nogle motiver i skoene, som er helt uden for realiteternes verden, for der har kun været det i det, at vi har villet følge loven op ved at sige, at det er fornuftigt, at læger også kan medvirke ved disse behandlinger, og at de ikke bør begrænses til gruppen af gifte eller samlevende kvinder, men bør være en ret for alle.
Margrete Auken (SF), 1998-01-21:
Fru Dorte Bennedsen kan altså ikke have hørt ordentligt efter, når hun siger, at hun ikke har hørt dét, for der er mange, der heroppe har talt om det, og jeg kan godt gå ned og støve alle udtrykkene op: lyssky metoder og køkkenbordsmetoder og sundhedsfarlige metoder.
Og en række af de beskrivelser, der har været, rammer jo sådan set alle de lesbiske kvinder, der i dag får børn, og som jeg mener så at sige alle sammen - nej, det ved jeg faktisk ikke, så det kan jeg ikke sige, men i hvert fald dem, jeg kender - har båret sig umådelig forsvarligt ad.
Og det er den adfærd, jeg ikke synes man skal bagtale i den sammenhæng.
Det kunne i øvrigt være interessant at spørge sundhedsministeren, om hun ved, om der foreligger noget om, hvor mange lesbiske der er blevet smittet gennem insemination, og hvor mange børn der er blevet det, altså om der overhovedet foreligger nogen tal for det, eller om man har nogen fornemmelse af, hvordan det er med dét.
Jeg synes bare, vi skal have slået fast, at vi nødig skulle sige til de kvinder, som i øjeblikket inddrager faderen i barnets liv - hvilket jeg synes er ansvarligt - at de ikke også sundhedsmæssigt bærer sig fuldt forsvarligt ad.