Christian H. Hansen (DF), 1999-12-10:
Samtidig skal myndighedernes arbejde med at anholde og dømme disse kriminelle, der groft overtræder samfundets regler, men som i dag oftest undgår straf, fordi de ikke kan genkendes, lettes.
Der er jo ingen tvivl om, at baggrunden for det her beslutningsforslag særlig er de erfaringer, som er gjort i forbindelse med bl.a. urolighederne og optøjerne begået af autonome grupper på Nørrebro i København, senest i november 1999.
Det kan være vanskeligt at føre bevis for den enkeltes andel som gerningsmand eller medvirkende til at begå lovovertrædelser, fordi hætten gør, at den enkelte lovovertræder ikke kan genkendes.
Dansk Folkeparti finder derfor, at et hætteforbud er et egnet middel til at gøre indsatsen mod sådanne uroligheder og lovovertrædelser mere effektiv.
Såfremt forbudet ikke bliver respekteret, vil kriminaliseringen som sådan endvidere give mulighed for, at der fra politiets side kan gribes forebyggende ind, før situationen har udviklet sig til omfattende optøjer.
Hertil kommer, at det for et overvældende flertal af borgere opleves som noget naturligt, at man i forbindelse med demonstrationer og lignende står ved, hvem man er.
Den bevidste tilsløring af identiteten tjener i den sammenhæng normalt ikke noget anerkendelsesværdigt eller legitimt formål.
Dette her beslutningsforslag er ikke i strid med den grundlovssikrede ytrings- og forsamlingsfrihed.
Det er almindeligt antaget, at disse rettigheder ikke er til hinder for, at lovgivningsmagten fastsætter regler, der bl.a. tager sigte på, hvad en forsamling kan foretage sig.
Det vil således kunne forbydes forsamlingsdeltagere at bære hætte eller andre beklædningsgenstande, der skjuler den enkeltes identitet.
Der skal dog gøres opmærksom på, at dette forslag her ikke skal omfatte tilfælde, hvor tildækning af ansigt foretages for f.eks. at beskytte sig mod et vejrlig, eller hvor tildækning tjener et andet anerkendelsesværdigt formål.
Det vil sige, at forbudet ikke skal omfatte f.eks. - som det også har været fremme i debatten i dag - muslimske kvinder, der bærer slør, karnevalsdeltagere, roligans og andre,
ligesom forbudet heller ikke skal gælde i tilfælde, hvor identitetssløring under en demonstration i sig selv kan antages at tjene et anerkendelsesværdigt formål.
Dansk Folkeparti finder ikke, at det vil volde politiet og domstolene nævneværdige problemer at udskille de lovlige fra de ulovlige tilsløringer.
Det vil således i almindelighed være muligt at afgøre, om hætteforbudet er søgt omgået f.eks. ved, at deltagerne lader en aktion fremtræde som et gadeteater eller som et karneval. Så vil jeg til sidst også gerne have lov til at sige, at med hensyn til den debat, der har været om, om man skal gå ud og tale med de unge, må jeg sige, at når jeg kommer i forsamlingshusene og eksempelvis taler flygtningepolitik, er der mange, der siger til mig: Jamen kan du ikke tage en snak med f.eks. fru Anne Baastrup og fru Elisabeth Arnold og få dem til at forstå, at det er altså det her, befolkningen ønsker?
Det synes jeg vi tit har gjort i Dansk Folkeparti, men der har ikke rigtig været nogen forståelse, og lige nøjagtig det samme tror jeg gør sig gældende, når vi snakker om unge mennesker, som kommer med brandbomber og brosten og andet og smadrer vinduer.
Jeg tror, man vil kunne blive ved med den diskussion.
Man har jo snakket i 10-15 år om, at man skal have den dialog med de unge mennesker, og jeg tror egentlig af hele mit hjerte, at selv om jeg taler med fru Elisabeth Arnold eller fru Anne Baastrup om flygtningepolitik, vil der også gå 25 år, uden at det sker, vi når til enighed om, at det, vi vil i Dansk Folkeparti, er det rigtige.
Det er bare en fornemmelse, jeg har, for jeg kan jo ikke vide noget om fremtiden.
Så vil jeg godt sige til allersidst, at det beslutningsforslag, der er fremsat af De Konservative og Venstre, kan vi selvfølgelig fra Dansk Folkepartis side også støtte.
Og må jeg så sige til justitsministeren, at i Dansk Folkeparti opfatter vi det som lidt af en åbning, at justitsministeren har taget initiativet, har fået talt med politiet og vil få noget konkret på bordet her i julen 1999. Vi har fået fastslået, at det bliver i 1999, men vi er også af den holdning, at skulle der gå en måned eller måske to, så det bliver ind i januar eller februar, før der kommer et lovforslag fra justitsministeren, kan vi godt vente på det.
Det er ud fra det synspunkt, at i Dansk Folkeparti går vi meget op i, at den snak, der været om lovkvalitet, bliver efterlevet.
Efter Dansk Folkepartis opfattelse skal det fremover gøres svært for de personer, som ønsker at nedbryde og ødelægge samfundet.
Samtidig skal myndighedernes arbejde med at anholde og dømme disse kriminelle, der groft overtræder samfundets regler, men som i dag oftest undgår straf, fordi de ikke kan genkendes, lettes.
Der er jo ingen tvivl om, at baggrunden for det her beslutningsforslag særlig er de erfaringer, som er gjort i forbindelse med bl.a. urolighederne og optøjerne begået af autonome grupper på Nørrebro i København, senest i november 1999.
Det har også tidligere vist sig, at tildækning af ansigt med hætte, maske eller lignende virker fremmende for deltagernes tilskyndelse til at forstyrre den offentlige orden f.eks. ved hærværk, vold og for efterfølgende at kunne unddrage sig straf og forfølgning.
Det kan være vanskeligt at føre bevis for den enkeltes andel som gerningsmand eller medvirkende til at begå lovovertrædelser, fordi hætten gør, at den enkelte lovovertræder ikke kan genkendes.
Dansk Folkeparti finder derfor, at et hætteforbud er et egnet middel til at gøre indsatsen mod sådanne uroligheder og lovovertrædelser mere effektiv.
Til fordel for et hætteforbud kan anføres, at selve den straffetrussel, der ligger i kriminalisering, må antages at ville medføre en reduktion i antallet af identitetssløringer, der er omfattet af forbudet.
Såfremt forbudet ikke bliver respekteret, vil kriminaliseringen som sådan endvidere give mulighed for, at der fra politiets side kan gribes forebyggende ind, før situationen har udviklet sig til omfattende optøjer.
Hertil kommer, at det for et overvældende flertal af borgere opleves som noget naturligt, at man i forbindelse med demonstrationer og lignende står ved, hvem man er.
Dette må være et rimeligt krav, når man vil fremføre sine synspunkter offentligt.
Den bevidste tilsløring af identiteten tjener i den sammenhæng normalt ikke noget anerkendelsesværdigt eller legitimt formål.
Dette her beslutningsforslag er ikke i strid med den grundlovssikrede ytrings- og forsamlingsfrihed.
Det er almindeligt antaget, at disse rettigheder ikke er til hinder for, at lovgivningsmagten fastsætter regler, der bl.a. tager sigte på, hvad en forsamling kan foretage sig.
Det vil således kunne forbydes forsamlingsdeltagere at bære hætte eller andre beklædningsgenstande, der skjuler den enkeltes identitet.
Der skal dog gøres opmærksom på, at dette forslag her ikke skal omfatte tilfælde, hvor tildækning af ansigt foretages for f.eks. at beskytte sig mod et vejrlig, eller hvor tildækning tjener et andet anerkendelsesværdigt formål.
Det vil sige, at forbudet ikke skal omfatte f.eks. - som det også har været fremme i debatten i dag - muslimske kvinder, der bærer slør, karnevalsdeltagere, roligans og andre,
ligesom forbudet heller ikke skal gælde i tilfælde, hvor identitetssløring under en demonstration i sig selv kan antages at tjene et anerkendelsesværdigt formål.
Dansk Folkeparti finder ikke, at det vil volde politiet og domstolene nævneværdige problemer at udskille de lovlige fra de ulovlige tilsløringer.
Det vil således i almindelighed være muligt at afgøre, om hætteforbudet er søgt omgået f.eks. ved, at deltagerne lader en aktion fremtræde som et gadeteater eller som et karneval. Så vil jeg til sidst også gerne have lov til at sige, at med hensyn til den debat, der har været om, om man skal gå ud og tale med de unge, må jeg sige, at når jeg kommer i forsamlingshusene og eksempelvis taler flygtningepolitik, er der mange, der siger til mig: Jamen kan du ikke tage en snak med f.eks. fru Anne Baastrup og fru Elisabeth Arnold og få dem til at forstå, at det er altså det her, befolkningen ønsker?
Det synes jeg vi tit har gjort i Dansk Folkeparti, men der har ikke rigtig været nogen forståelse, og lige nøjagtig det samme tror jeg gør sig gældende, når vi snakker om unge mennesker, som kommer med brandbomber og brosten og andet og smadrer vinduer.
Jeg tror, man vil kunne blive ved med den diskussion.
Man har jo snakket i 10-15 år om, at man skal have den dialog med de unge mennesker, og jeg tror egentlig af hele mit hjerte, at selv om jeg taler med fru Elisabeth Arnold eller fru Anne Baastrup om flygtningepolitik, vil der også gå 25 år, uden at vi når til enighed om, at det, vi vil i Dansk Folkeparti, er det rigtige.
Det er bare en fornemmelse, jeg har, for jeg kan jo ikke vide noget om fremtiden.
Så vil jeg godt sige til allersidst, at det beslutningsforslag, der er fremsat af De Konservative og Venstre, kan vi selvfølgelig fra Dansk Folkepartis side også støtte.
Og må jeg så sige til justitsministeren, at i Dansk Folkeparti opfatter vi det som lidt af en åbning, at justitsministeren har taget initiativet, har fået talt med politiet og vil få noget konkret på bordet her i julen 1999. Vi har fået fastslået, at det bliver i 1999, men vi er også af den holdning, at skulle der gå en måned eller måske to, så det bliver ind i januar eller februar, før der kommer et lovforslag fra justitsministeren, kan vi godt vente på det.