runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-26:
Jeg vil godt understrege, at jeg ved sådan set bedre end justitsministeren, ud fra hvilket grundlag jeg og Kristeligt Folkeparti stemmer.
Jeg synes ikke, det er rimeligt at beskylde Kristeligt Folkeparti for at stemme ud fra et falsk beslutningsgrundlag, som justitsministeren gør det her i dag.
De problemstillinger, som vi nævnte ved førstebehandlingen den 11. november sidste år, er de samme, som jeg bruger i min argumentation her i dag.
Jeg vil sige, at hvis det var sådan, at justitsministeren rent faktisk mente det med de levedygtige fostre med de pågældende handicap, som han så giver udtryk for her i dag - det har han ikke gjort tidligere i øvrigt - så forstår jeg altså stadig væk ikke, hvorfor regeringen ikke kunne stemme for det ændringsforslag, som Kristeligt Folkeparti stillede i forbindelse med anden behandling, og som definitivt ville udrydde den usikkerhed, som jeg mener lovforslaget retteligt giver.
Henning Gjellerod (S), 2000-05-26:
I betænkningen til beslutningsforslaget kan man læse, at udvalget bemærker, at Folketingets ratifikation af beslutningsforslaget og den efterfølgende deponering i Europarådet ikke må afhænge af eller forsinkes unødigt af, hvorvidt regeringen kan finde en afklaring på det færøske sprogs stilling i forhold til pagten.
Det betyder jo i praksis, at når vi vedtager i dag, at Folketinget vil anbefale, at Danmark ratificerer, ja, så kan regeringen gøre det, når alle spørgsmål er afklaret.
Og der er altså et uafklaret spørgsmål med hensyn til det færøske sprogs stilling.
Under udvalgsbehandlingen har partierne været i tæt kontakt med det tyske mindretal i det danske grænseland.
Det har været vigtigt, at der har været forståelse den vej, og det er mit indtryk, at det er der. Der har også været kontakter til det danske mindretal syd for grænsen netop for at pointere, at også de kan leve med det, der sker nord for grænsen. Ånden fra København, Bonnerklæringen fra 1955, skulle meget gerne kunne leve videre, og det er vores indtryk i Socialdemokratiet, at det kan den, altså efter det her.
Det er jo sådan, at det dansk-tyske grænseland har tjent som et eksempel for mange mindretalsspørgsmål rundtomkring i Europa.
Det skulle gerne fortsætte, og det er vi sikre på at det kan, når Danmark har ratificeret denne pagt.
Frank Jensen (S), 2000-05-26:
Jeg har på ingen måde forsøgt at klandre hverken Kristeligt Folkeparti eller partiets ordfører for at have en holdning i denne her sag, tværtimod.
Jeg har bare sagt, at den holdning, som hr. Sjursen har, også må komme til udtryk i den argumentation, der bliver brugt for stemmeafgivelsen.
Jeg vil være ærgerlig over, hvis hr. Sjursen på baggrund af de bidrag, der er kommet fra en række handicaporganisationer her på det seneste, kommer til at bruge det som grundlag for sin stemmeafgivelse, for når jeg taler med de medarbejdere i Justitsministeriet, der arbejder med de sene aborter og med lovforslaget her, så siger de, at det bygger på en fejllæsning af loven - ligesom argumentationen bliver brugt her i dag.
Hvis hr. Sjursens ændringsforslag skulle vedtages - det har vi andre stemt imod, det har regeringen stemt imod, det blev stemt ned ved anden behandling - så ville der blive indført en absolut grænse.
Der vil ikke kunne gives abort efter 24. uge, uanset de handicap barnet ville blive født med, uanset om det var så alvorligt handicap, at barnet ikke ville kunne leve ud over en ganske kort tid efter fødslen.
Det er stemt ned.
Det, vi andre siger, er, at den dispensationsadgang, der så ligger i lovforslaget, er så snæver, at den ligger inden for det, som hr. Sjursen tidligere har sagt også vil kunne begrunde en dispensationsadgang.
Hvis hr. Sjursen mener det, jamen så er det, at jeg blot giver det som en oplysning, der burde gøre indtryk på Kristeligt Folkepartis stemmeafgivelse.
Det er ikke på nogen måde et forsøg på at polemisere.
Det er blot fordi, at jeg mener, at det anstændigvis bør være en justitsministers ansvar, når Tinget stemmer, at Tinget så også har den viden, som de medarbejdere, der har skrevet lovforslaget, har givet ministeren.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-05-26:
Jeg vil bare gerne forklare, hvorfor CD stemmer imod lovforslaget.
Det er ikke, fordi vi synes, at det ikke er stramt nok, men fordi vi synes, at den eksisterende lov fungerer ganske udmærket.
Vi har givet os tid til at gå ned og se på de enkelte sager - det er jo få sager, vi taler om - og hvad der var begrundelsen, og hvordan sagsbehandlingen har været.
Og jeg må sige, at det, der foregår i dag, er fuldt sufficiente, det er bestemt fagligt og menneskeligt forsvarligt, så der er ingen grund til at stramme loven.
Vi er godt tilfredse med den eksisterende lov, derfor så stemmer vi mod denne ændring.
Jens Hald Madsen (V), 2000-05-26:
Det afgørende for Venstre har været, at det har været en fælles beslutning, der er blevet taget.
Derfor må det også være i fællesskab, at man får ophævet disse sanktioner, og derfor er det afgørende at få fjernet sanktionerne, men ikke et spørgsmål om, at Danmark skal gå enegang. Vi ser gerne, at Danmark er med sammen med de andre lande, som ønsker at få fjernet de tåbelige sanktioner, som Venstre hele tiden har gjort opmærksom på er tåbelige.
Men det skal gøres i fællesskab af dem, som kravlede op i det træ.
Man valgte at kravle op i det træ, og så skal man også kravle samlet ned igen.
Arne Melchior (CD), 2000-05-26:
Det, hr. Thulesen Dahl siger her, er logisk regnet ud, men det er som bekendt ikke alt, der er logisk, som også er rigtigt.
Jeg kan godt analogisere to situationer, uden at de behøver at være ens i alle forhold.
Hvis Jörg Haider havde siddet i regering, kunne der ikke være tale om at ophæve noget som helst, og med hensyn til hr. Waldheim kunne anstændige mennesker ikke hilse på ham på en høflig måde, og så kan man altså drage den slutning, hr. Thulesen Dahl forsøger at få mig til at drage, at så må det også vente, til hr. Haiders parti - Frihedspartiet, som de kalder sig, ligesom der er noget, der hedder Fremskridtspartiet og sådan noget, for man kan jo kalde sig mange ting - er udtrådt af regeringen.
Jeg har imidlertid den opfattelse, at advarslen
har gavnet så meget, at tiden skal bruges, når en passende lejlighed kommer, og når alle 14 lande er enige om at gøre det, vil det være gavnligt for sagen at trække restriktionerne tilbage.
Per Stig Møller (KF), 2000-05-26:
Det Konservative Folkeparti støtter hr. Frank Dahlgaards forslag.
Vi ved jo godt, hvad der skete i går her i Folketingssalen, men vi synes, det er et relevant forslag.
Vi mener, at sanktionerne er forkerte.
Vi mener, de er krænkende for retsbevidstheden, fordi en af sanktionerne går ud på, at man skal forhindre enhver østriger i at få en international stilling.
Man må ikke støtte nogen østriger i at få en international stilling, og det vil sige, at alle østrigere - uanset om de måtte have været antiracister, anti-Haider hele livet - i virkeligheden er diskrimineret.
Ethvert land, som indførte en sådan diskrimination, ville vi normalt indføre sanktioner imod, og derfor er det en belastning for retsbevidstheden, at vi kører rundt med den form for sanktioner i Europa.
Så er der et spørgsmål omkring EU, fællesskabet i EU.
Flertallet synes jo, sanktionerne er forkerte, og når vi synes det, er det egentlig efter vores opfattelse forkert, at bare fordi andre gør noget forkert, så synes vi altså også, at vi må gøre det, fordi de andre nu engang gør det.
Sådan handler man ikke.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-26:
Ja, jeg skal blot kort sige, at Dansk Folkeparti naturligvis helhjertet støtter det her forslag.
Vi havde også en debat i går om Østrigsanktionerne, og den skal naturligvis ikke gentages her, men blot skal jeg udtrykke min dybe forundring over, at det i det her forløb, der har været, ikke kun i relation til debatten i går, men også i forhold til beslutningsforslaget, er fuldstændig umuligt at få regeringens tilkendegivelse af, hvad de her sanktioner betyder, hvor lang tid de skal vare, og under hvilke betingelser de vil blive ophævet.
Det er altså utroligt, at denne sag kun kan behandles fortroligt i Det Udenrigspolitiske Nævn, selv om det er en debat, der optager store dele af den danske befolkning.
Jeg synes, det vil være væsentligt, at regeringen på helt anderledes vis fortalte den danske befolkning og Folketinget her i fuld åbenhed, hvad der skal til, for at sanktionerne ophæves.
Så skal jeg bare endelig siges, at det jo også er tydeligt, at sanktionerne påvirker EU-samarbejdet, og det er jo ellers noget, man har gjort en dyd ud af at sige at det ikke gør.
Man begrunder det med, at det ikke formelt set er en EU-aktion, en EU-beslutning, selv om man jo altså fra Venstres side gør det klart, at sanktionerne kun kan hæves, hvis de 14 EU-lande er enige.
Det er sådan lidt pudsigt hele tiden at skulle høre på, at det ikke er en EU-sanktion, når det samtidig er de 14 EU-lande, der skal være enige, for at man kan ophæve dem.
Østrigerne bliver ikke indbudt.
Det vil sige, at der er en direkte konsekvens i forhold til de her sanktioner over for EU-samarbejdet, og det vidner jo endnu mere om, at det er en EU-beslutning, som har EU-konsekvenser, og som sådan må den naturligvis tackles, også i den debat, der nu fortløbende vil være omkring de her sanktioner.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-05-26:
Jeg vil give justitsministeren et godt råd.
Nu synes jeg, justitsministeren skal holde inde med bedrevidenhed og hovmesteri. Vi er nogle stykker her i Folketingssalen, der som udgangspunkt anskuer det her ud fra en kristen og/eller etisk vinkel, og det står ikke til diskussion.
Hold så op med at begynde at belære, hvad vi andre skal mene, når vi har givet udtryk for nogle synspunkter herfra.
Jeg kan meddele, at de fleste i Venstres folketingsgruppe stemmer for dette lovforslag, men vi er nogle få stykker, der stemmer imod.
Personlig stemmer jeg imod præcis på grund af de holdninger, som hr. Jann Sjursen har givet udtryk for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-26:
Jamen jeg vil gerne rose hr. Arne Melchior for dog i det mindste at tage stilling og håndtere den her sag med et vist engagement.
Det er jo meget mere, end man kan sige om dem, der ellers sidder med ansvaret på det her område.
Men jeg vil godt spørge: Nu sammenligner hr. Arne Melchior med situationen, dengang Waldheim var præsident, og da forlod man først sit kritiske standpunkt, da Waldheim var gået af.
Der kunne man så tro, man skulle udlede af det, at sanktionerne først skulle ophæves, når Frihedspartiet var ude af regeringen.
Men det kan jeg så forstå ved afslutningen af hr. Arne Melchiors ordførerindlæg ikke er situationen.
Nu har der været så mange succespunkter, at nu skal man ved passende lejlighed ophæve sanktionerne. Så må jeg spørge hr. Arne Melchior: Hvad skulle den passende lejlighed være?
Nu har der været eksempel på eksempel, hvor østrigerne og den østrigske regering har vist, at man ønsker at overholde de aftaler, man har indgået, og Jörg Haider, som har været den person, kritikken især har været rettet imod, er gået af som formand for Frihedspartiet for længe siden.
Hvad er det for en ny passende lejlighed, der skal vise sig?
Lotte Bundsgaard (S), 2000-08-24:
Under dagens debat har vi fået flere gode svar på, hvad vi vil bruge indflydelsen til, hvis vi stemmer ja den 28. september.
Men jeg mangler stadig væk et svar fra hr. Holger K. Nielsen på, hvornår han vil bruge devalueringsredskabet.
Samtidig roser hr. Holger K. Nielsen Sveriges frihed.
Lad os se på, hvad der skete i 1992, da Sverige havde sin frihed under krisen.
Man inddrog feriedage, man nedsatte dagpengene, man forhøjede momsen, man nedsatte børnetilskuddet, og meget mere.
Er det den frihed, hr. Holger K. Nielsen ønsker?
Jeg synes, vi mangler et svar.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-08-24:
Jeg vender tilbage til østudvidelsen, for jeg ved, det er noget, som optager SF meget.
Det er noget, som diskuteres meget rundtomkring på møderne, og talrige SF-debattører siger, at de sværger på, at de går varmt ind for østudvidelsen, og derfor skal man stemme nej.
Og jeg vil derfor stadig væk gerne have et svar på, hvad glæde de østeuropæiske ansøgerlande skulle have af et dansk nej.
Forhandlingerne er i gang, de fortsætter uanfægtet, der er planer for, hvornår de enkelte lande skal være medlemmer af EU, og hvornår de håber at blive medlemmer af euroen.
Man skal ikke opfylde ØMU-kriterierne for at blive medlem af EU.
Jeg vil gerne igen spørge hr. Holger K. Nielsen: Hvad er det for en tjeneste, vi gør f.eks. Polen ved at stemme nej til euroen?
Ulla Tørnæs (V), 2000-08-24:
Nu har vi hørt hr. Holger K. Nielsen bruge flere forskellige billeder som illustration af SF's europapolitik.
Vi har hørt om det europæiske hus med flere rum, og vi har også hørt om værktøjskassen med værktøj, man ikke skal smide ud, og så fik vi så også billedet med termostaten i Frankfurt.
Jeg vil så bare spørge hr. Holger K. Nielsen, om han ikke kan bekræfte, at der jo altid har været en termostat i Frankfurt.
Tidligere har den været tysk.
Det vil sige, at det har været den tyske Bundesbank, der har kunnet bestemme temperaturen i Danmark.
Nu får vi mulighed for via den fælles valuta at kunne have medindflydelse på temperaturen i det danske rum, hvis jeg skal bruge hr. Holger K. Nielsens billede.
Jeg vil blot bede hr. Holger K. Nielsen at bekræfte, at det, det handler om den 28. september, er, at vi selv skal have medindflydelse på den temperatur, vi skal have i Danmark, og at det ikke blot er et spørgsmål om, at man i Frankfurt kan bestemme temperaturen og vi så i øvrigt kan sidde og fryse og ikke har mulighed for at skrue op for varmen.
Kristian Jensen (V), 2000-08-24:
Jeg vil gerne fortsætte i samme bane som den forrige taler, for vi har hørt meget ofte, også i dag, hr. Holger K. Nielsen snakke varmt for østudvidelsen og sige, at vi derfor skulle stemme nej.
Hvad er det for lande, der ansøger, som ikke ønsker at deltage i ØMU'en?
Hvad er det for lande, som ikke ønsker at være med?
Hvad er det for en viden, hr. Holger K. Nielsen sidder inde med, der siger, at de østeuropæiske lande ikke ønsker ØMU'en?
Hvad er det for en viden, som hr. Holger K. Nielsen har?
Kan han ikke dele den med os andre, eller er det blot et argument, der er grebet ud af den tomme luft?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-08-24:
Jo, hvis man som Venstre primært mener, det er pengepolitik, man skal bruge i den økonomiske politik, så er det da rigtigt nok, men SF har faktisk den opfattelse, at finanspolitikken også er meget vigtig.
Jeg ved godt, at vi er lidt uenige i analysen af, hvorfor det går godt i Danmark i øjeblikket.
Venstre nægter at indrømme, at det også skyldes den finanspolitik, der blev skabt af den nye regering i 1993.
Problemet med ØMU'en er, at man begrænser mulighederne for at føre finanspolitik.
Det er det, som er problemet, og vi har sagt det flere gange, og jeg vil godt gentage det.
Ved kickstarten i 1993 kom Danmark ud over de grænser for underskud, som ligger i ØMU-kriterierne.
Jeg kender godt svaret på det fra tilhængerside, og det er så, at vi kunne have fået lov til det alligevel.
Måske, måske, måske.
Faktum er, vi overskred 3 pct.-grænsen i de prognoser, der blev lavet i forbindelse med den kickstart.
Der vil ske begrænsninger i at føre
national finanspolitik, hvis man kommer med i ØMU'en.
Det er hele meningen med det her, at man skal have de begrænsninger, at der skal være stærkere grænser for det.
Det er derfor, vi ikke ønsker at gå ind i de begrænsninger.
Det kan godt være relevant, at et land kan få lov til at føre en mere ekspansiv finanspolitik, hvis det land har behov for det.
Denne 3 pct.-grænse er jo fastlagt helt, helt arbitrært, den er helt tilfældig.
Mange spørger: Hvorfor nu lige 3 pct.?
Men det korte af det lange er, at det giver begrænsninger i muligheden for at føre økonomisk politik.
Så spørger fru Lotte Bundsgaard, hvornår vi ønsker at bruge devalueringen.
Det kan jeg da ikke svare på her i dag.
Hvordan skulle jeg kunne gøre det?
Det er da et fuldstændig håbløst spørgsmål, et naivt spørgsmål, som jeg da troede at den socialdemokratiske ordfører ville holde sig for god til. Hvornår bruger jeg devalueringer?
Hvis jeg svarede på det, så ville, havde jeg nær sagt, taget falde ned over mig.
Det ville være nærmest landsskadelig virksomhed.
Et så naivt spørgsmål kunne jeg da ikke drømme om at svare på, så det vil jeg helt afholde mig fra.
Så til østudvidelsen, og det er både til hr. Kristian Jensen og fru Elisabeth Arnold, som igen spørger til Østlandene.
Jeg må så tilstå, at jeg måske har et lidt mere ambitiøst perspektiv, end andre i den her Folketingssal har.
Jeg mener ikke, det bare er et spørgsmål om Polen, Tjekkiet
Jeg mener faktisk, at det er nødvendigt, at EU formulerer en meget offensiv Balkanpolitik, som går ud på, at Balkanlandene kan blive medlemmer af EU inden for en relativt kort årrække.
Hvis det skal kunne lade sig gøre, så er man nødt til at omdefinere den måde, man bygger EU op på.
i ØMU'en.
Jeg mener, at det er sikkerhedspolitik, der bør komme på dagsordenen nu i hele Europa.
Skal det overhovedet have en chance, så forudsætter det, at vi tænker i langt mere fleksible baner.
Det er den fleksibilitet, som SF ønsker at sætte på dagsordenen ved det danske ØMU-nej.
Vi står ikke alene.
Vi er sammen med andre lande, og det kan bruges som anledning til at skabe en ny debat om, hvordan Europa skal konstrueres.
Den debat er under alle omstændigheder vigtig.
Marianne Jelved (RV), 2000-08-24:
Der er en lille misforståelse.
Det er selve kedlen, der sender varme ud.
Det, der er i hvert land, er en termostat, og det er hvert land, der har ansvaret for at skrue op og ned på den termostat, alt efter hvad der er behov for.
I 1993 skruede Danmark op, i 1997 skruede vi ned med ATP-ordningen, der kom i begyndelsen af oktober.
Mange kan huske den.
Med pinsepakken skruede Danmark ned, fordi vi havde brug for det.
Danmark har en lavere vækst end eurolandene.
Det er helt bevidst.
Vi har skruet ned for varmen.
Det er det, der er hele ideen med den konstruktion, vi har lavet.
Det er det, der er det geniale, fordi det betyder, at vi kan beholde vores forskellighed i Europa.
Det er en utrolig god konstruktion.
Vi behøver ikke at være ens, og vi er ikke ens, men det, vi alle sammen skal sørge for, er, at vi sikrer os, at der er et fyr i Frankfurt, der kan sende varme ud til os og beskytte os mod orkan og alt muligt andet på finansmarkedet.
Det giver os nemlig ro til at indstille termostaten, som vi har brug for, så vi løser de problemer, vi har i hvert vores samfund.
Hvis nu vi kommer i en situation om 10-15 år, hvor 3 pct.-grænsen er uhensigtsmæssig - lad os nu tænke os, at vi alle sammen i Europa skal løse opgaven med flere ældre og færre erhvervsaktive; det har SF før rejst som et problem i denne sammenhæng, så lad os nu tænke os det, for
det er alle landene fælles om - så kunne vi jo godt finde ud af at løse det problem, ligesom vi har kunnet finde ud af at løse utallige andre problemer i mere end 25 år.
Det er derfor, vi samarbejder.
Så kunne vi jo finde ud af at udvide den grænse til 4 pct., for det er jo ikke en naturlov, at den skal være 3 pct.
Det er jeg enig med SF i, men det er politikere, der har bestemt det, og det er politikere, der kan lave det om.
Vi samarbejder for at løse problemerne, men vi har udstrakt frihed til og ansvar for at løse det, der er vores egne problemer, og vi får en hjælp ved at være beskyttet imod uhensigtsmæssigt uvejr.
Ulla Tørnæs (V), 2000-08-24:
Lad mig starte med at sige, at jeg synes egentlig, økonomiministerens billede med fyret eller kedlen i Frankfurt var langt bedre end hr. Holger K. Nielsens billede med termostaten, men lad nu det være.
Blot vil jeg slå fast, at for mig er der ikke nogen tvivl om, at det naturligvis giver større finanspolitisk råderum at være med i Den Økonomiske og Monetære Union end at være udenfor.
Derom kan der ikke herske nogen tvivl.
Men jeg blev lidt forvirret, da hr. Holger K. Nielsen skulle svare på mit spørgsmål om det her med termostaten i Frankfurt, for så satte hr. Holger K. Nielsen pludselig spørgsmålstegn ved 3 pct.-begrænsningen. Samtidig har vi hele dagen i dag hørt hr. Holger K. Nielsen slå fast, at SF naturligvis står fast på fastkurspolitikken, og at vi dermed også er bundet til euroen.
Så jeg forstår ikke helt sammenhængen, for konsekvensen af, at vi skal være bundet og knyttet til euroen, er naturligvis også, at vi skal respektere 3 pct.-kravet.
Så jeg kunne godt tænke mig at få en forklaring fra hr.
Holger K. Nielsens side på, om det vitterlig betyder, at man står fast på fastkurspolitikken, eller hvordan det egentlig skal forstås
Jens Rohde (V), 2000-08-24:
Hr. Holger K. Nielsen taler meget om de begrænsninger, der er i finanspolitikken, hvis det er sådan, at vi holder os til konvergenskravene, men er hr. Holger K. Nielsen ikke klar over, at vi jo rent faktisk kunne have hævet den offentlige efterspørgsel med 70 mia. kr. sidste år uden at komme i konflikt med konvergenskravene? Dér må man da sige, at det er da trods alt nogle penge at kunne føre finanspolitik for.
Men så er der noget helt andet, og det er, at det slår mig sådan, at SF jo altid har sagt nej.
Hver evig eneste gang vi har haft folkeafstemninger eller der har været noget med EU, så har man sagt nej.
Efter nogle år, når man sådan ser, at det måske faktisk var en temmelig god idé, så siger man ja, og så er man lige pludselig for alle de ting, som man var imod tidligere.
Hvis alle lande og politikere tænkte som SF, havde vi jo ikke engang haft en kul- og stålunion i dag, og så er det meget tvivlsomt, om vi overhovedet havde haft fred i Europa.
Vi havde ikke haft noget som helst af det, som SF er for nu.
Tror hr. Holger K. Nielsen virkelig på, at alle de ting, som SF er for nu, var blevet til noget, hvis vi havde fulgt SF's anvisninger op igennem historien?
Kristian Jensen (V), 2000-08-24:
Det var jo spændende at høre hr. Holger K. Nielsens forsøg på at svare på, hvilke ansøgerlande der ikke ønsker at deltage i euroen.
Der var nemlig ikke noget svar.
Der var en sludder for en sladder omkring forsvarspolitik, omkring en fleksibel Balkanpolitik, men på det konkrete spørgsmål om, hvilke ansøgerlande der ikke ønsker at deltage i euroen, var der ikke noget svar.
Til hr. Holger K. Nielsen: Det er blevet vist, at det, SF skriver i sin pjece om, at ansøgerlandene skal leve op til ØMU-kravene, ikke passer.
SF's argument om, at de ikke ønsker at deltage, passer heller ikke.
Det ville klæde hr. Holger K. Nielsen og SF at tage det værktøj ud af SF's argumentationskasse.
Og lad os så få debatten tilbage på sporet, nemlig: Hvad gavn har Danmark af at deltage i euroen og af at få indflydelse på den førte økonomiske politik?