Charlotte Antonsen (V), 2004-05-19:
I tråd med det, ministeren sluttede med at sige, kan jeg starte med at fortælle, at Venstre heller ikke kan forudskikke, om man kan starte optagelsesforhandlinger til december.
Vi får en rapport fra Kommissionen i oktober, den skal den nye Kommission tage stilling til, og så skal sagen på Ministerrådets dagsorden i december.
Rapporten skal være med til at klargøre, hvor langt Tyrkiet er kommet med hensyn til at leve op til Københavnskriterierne, som vi selvfølgelig har fokuseret meget på, når vi har talt om Tyrkiet.
Der stilles nogle økonomiske krav i forbindelse med optagelse i EU, for vi kan naturligvis ikke optage lande, der ikke er i stand til at efterleve de mange regler, som allerede i dag findes i EU.
Vi kan ikke sige i dag, hvad konklusionen i Kommissionens rapport bliver, men vi kan se, at Europarådet for en måneds tid siden har offentliggjort en rapport om Tyrkiet, der viser, at der er sket betydelige fremskridt på menneskerettighedsområdet.
Men heroverfor står nogle oplysninger fra Amnesty International om, at Tyrkiet måske nok på papiret og i lovgivningen gennemfører en række fornuftige tiltag i overensstemmelse med menneskerettigheder, minoritetsbeskyttelse osv., men at det stadig kniber med at gennemføre lovgivningen, og at der stadig foregår tortur i fængslerne.
Vi har altså nogle modstridende rapporter om, hvordan landet ligger nu.
Det er klart, at vi som politikere er nødt til at indhøste viden fra Tyrkiet, før vi kan tage stilling til spørgsmålet om, hvornår der kan fastsættes en dato for starten af optagelsesforhandlingerne.
Men uanset hvad man vælger med hensyn til at fastsætte en dato, siger det sig selv, at Tyrkiet ikke kan blive medlem af EU i morgen og heller ikke i overmorgen.
Det er nok realistisk, at der vil gå 15-20 år, før Tyrkiet bliver reelt medlem af EU, dvs. næsten en menneskealder, så det ligger meget langt ude i fremtiden, alt efter hvordan situationen i Tyrkiet ser ud i forhold til i dag, og i den periode ønsker vi i Venstre, at EU bidrager til, at der sker en fornuftig økonomisk og politisk udvikling i Tyrkiet og dermed også bidrager til, at der sker en velstandsstigning i Tyrkiet, og at menneskerettighederne får fornuftige vilkår.
Hvis vi skal forsøge at se lidt ind i fremtiden, se frem til år 2025, vil det være et helt andet land, vi har med at gøre, sådan som tingene ser ud til at udvikle sig.
Det vil være et land, som gennem en årrække har oplevet økonomisk fremgang, hvor der er mindre arbejdsløshed end i dag
, og som også økonomisk vil have tilpasset sig på nogle punkter for at kunne handle frit med os i det indre marked. Med andre ord: Vi vil se et helt andet Tyrkiet.
Derfor er vi nok også lidt uenige med forslagsstillerne.
Hvis vi ser et velfungerende og økonomisk langt mere velsitueret land om 20 år, eller hvor meget vi nu taler om,
er det netop et spørgsmål, om der er så stor grund til bekymring for, om der kommer en hel masse tyrker til de andre europæiske lande.
Jeg tror, det måske er en ubegrundet bekymring, for vi har jo set tidligere, når vi har udvidet EU med fattigere lande, at vi ikke ser ret mange af deres indbyggere i de danske gader efterfølgende.
Hvis vi ser de 20 år frem i tiden, og økonomien i Tyrkiet er bedre til den tid, er tyrker altså ikke meget anderledes end alle mulige andre europæere.
Der vil måske endda være nogle tyrker her i Danmark, som vælger at rejse hjem, fordi de pludselig kan se, at der er en fornuftig økonomisk og politisk udvikling i deres oprindelige hjemland, som måske gør det mere attraktivt at rejse hjem frem for at blive i et land, hvor vi en gang imellem måske ikke behandler mennesker med et andet sprog helt pænt.
Det er jo lidt mærkeligt at stå i Folketinget her i dag og diskutere, hvad der måske kan ske om 20 år, men på baggrund af de erfaringer, vi hidtil har haft med EU's udvidelser, deler jeg altså ikke Dansk Folkepartis bekymring.