Mogens Lykketoft (S), 2001-04-27:
Jeg er egentlig i den situation, at jeg har svært ved at føje en hel masse nye synspunkter til det, som jeg sagde i min besvarelse, og det, som en lang række ordførere i nogenlunde fælles klang har sagt om WTO og WTO's rolle.
Hvis jeg skal sige noget helt overordnet, så er det det, at jeg er helt, helt overbevist om, at Danmarks rolle på den internationale scene på alle måder er at bidrage til at styrke en eller anden form for holdbar international retsorden.
Det er det også, når det gælder handelspolitik, og der er WTO rammen og EU platformen, hvorudfra vi skal kæmpe for disse synspunkter, som har bred enighed i det danske Folketing. Det er jo ikke, fordi der imellem flertallets forslag til vedtagelse og hr. Jørn Jespersens forslag til vedtagelse er nogen særlig holdningsmæssig afstand.
Jeg ved såmænd ikke, hvorfor hr. Jørn Jespersen ved denne her lejlighed synes, at han skulle fremsætte sit eget forslag til vedtagelse.
Men jeg ved én ting, som jeg vil sige helt stilfærdigt, og det er, at jeg synes, at det er uklogt af det danske Folketing at stille forslag med formuleringer, som en blind mand med sin stok kan føle alligevel ikke kan bære i det videre arbejde i EU og WTO; at stille forslag, som er mere bastante, end vi kan håbe på, at vi i WTO-rammen kan komme igennem med, vil ikke efterfølgende virke opmuntrende, selv om vi så når nogle resultater i den retning, vi gerne vil. Derfor er den uenighed, jeg har med hr. Jørn Jespersen måske mere et spørgsmål om metode, og det er altså mere det gamle Aksel Larsen-spørgsmål, nemlig hvor højt man skal løfte fanen, før fødderne ikke kan nå jorden, som jeg i dag i virkeligheden vil rette til hr. Jørn Jespersen, vel vidende at vi på en lang, lang række synspunkter omkring det her ikke har nogen uoverensstemmelser.
Det håber jeg da ikke, og det
har jeg da ikke haft indtryk af.
Jeg kan sagtens blive uenig med hr. Keld Albrechtsen, det kan jeg sagtens, det ville hr. Keld Albrechtsen være meget ked af hvis jeg ikke blev, men ellers er det jo ikke her imellem os i det danske Folketing, at vi skal føre
store slag om Danmarks rolle i WTO, for vi er jo enige om, hvad retning den skal bevæge sig i
om, hvad disse internationale organisationer kan bruges til.
Det er jo tungt, det er jo trægt, det bliver jo vanskeligt.
Der er 140 lande, der skal blive enige om, hvad der skal ske.
Lad os have den realisme hos os uden at tabe målsætningerne af syne.
Mit indtryk er, at vi er enige om målsætningerne.
Skulle vi ikke også være enige om, at selv om EU ikke altid er progressivt nok - det fælles mål, som vi kan finde i EU-kredsen - så er EU i forhold til at kæmpe for de målsætninger, vi er enige om på WTO-området, den progressive kraft i verdenssamfundet?
Det er vores platform.
Vi har ikke andre for slet ikke at tale om bedre, men det er også objektivt set den progressive kraft i verdenssamfundet.
TRIPS har spillet en rolle i diskussionen, og jeg skal bare gøre en enkelt bemærkning om det, nemlig at det sagtens kan være, at der efter vores opfattelse her i det danske Folketing kunne komme en stund, hvor vi meget gerne ville omskrive TRIPS-aftalerne.
Det har jeg også givet udtryk for tidligere.
Men jeg tror, at vi skal gøre os fuldstændig klart - og jeg har da i hvert fald sådan prøvet at kigge mig om, siden vi sidst havde diskussionen i en spørgetime for at få nogle vurderinger af det - at det er ikke noget, vi får hul på lige med det samme.
Det er ikke noget, som de 140 lige pludselig bliver enige om.
Men de bliver det hller ikke af den grund, at de med en vis ret kan sige: Jamen der er jo ikke nogen, der har afprøvet rækkevidden af de undtagelsesbestemmelser, der nu eksisterer til gavn for de fattige landes adgang til billig medicin
f.eks. Det har jo været et hovedtema, som vi med rette har diskuteret.
Nu har vi fået afsluttet eller afværget retssagen
mellem medicinalfirmaerne og den sydafrikanske regering.
Jeg har ud fra informationer, jeg har prøvet at suge til mig fra Sydafrika, et indtryk af, at man i Sydafrika synes, det er et tilfredsstillende udgangspunkt, og at man så også herfra kan prøve at bruge undtagelsesbestemmelserne, hvad angår aidsmedicin.
Men der er jo mange andre lande, der skal have afprøvet de samme muligheder, og som har et endnu svagere organisatorisk lovgivningsmæssigt grundlag, og derfor synes jeg da, det er værd at overveje en tanke, som hr. Jørn Jespersen også selv har været med til at rejse i en diskussion, vi havde på et tidspunkt, om vi som en del af vores internationale indsats kan hjælpe et land, måske flere, til at opstille en model for at bruge de her regler til gavn for syge mennesker. Jeg synes, tanken er spændende.
Jeg synes, den skal overvejes.
Jeg er ikke færdig med at afprøve den.
Men det kunne jo være den mere realistiske måde at finde ud af, hvad TRIPS-aftalerne kan, og sådan set også i det længere perspektiv finde ud af, om det nu også var en god idé at gå i byen i den lange og seje kamp, det under alle omstændigheder vil være at prøve at få dem revideret.
Jeg synes, der er noget i det her, der bør overvejes, og det er måske den vigtigste tilbageværende bemærkning, jeg har.
Og så håber jeg, at det, at vi ikke stemmer ens i det omfang, vi plejer, ikke forhindrer et fornuftigt fælles arbejde med at sætte en fornuftig dansk og en europæisk dagsorden for WTO's fremtid.