Søren Søndergaard (EL), 2003-12-05:
Jeg vil sige tak for debatten og starte med at glæde mig over, at vi jo kan se frem til en afskaffelse af starthjælpen, lige så snart vi får et regeringsskifte - og med lidt held kan det vel allerede ske her i foråret.
Måske ministeren kan kommentere på det, det ved jeg ikke.
Desværre har jeg næsten svært ved at undre mig over, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti holder fast på, at en del af befolkningen fortsat skal leve af et beløb, der svarer til mellem halvdelen og tre fjerdedele af, hvad Forbrugerinformationen kalder et discountbudget.
Ministeren kunne ikke lide, at Forbrugerinformationens beregning blev brugt.
Det er også i orden, men jeg synes jo så bare, at ministeren skal være behjælpelig med, at vi så hurtigt som muligt får lavet en officiel fattigdomsgrænse i Danmark, sådan at vi kan diskutere på basis af noget mere fælles, kvalificeret gods.
Der har været en tendens til, at debatten er blevet en talkrig - det viste ministerens indlæg jo også - og dermed har der også været en tendens til, at de menneskelige aspekter gemmes væk bag ved procenter og beregningsmetoder.
Nu er det jo ikke sådan, at jeg underkender, at vi skal vide, hvad vi taler om, inklusive om starthjælpen har en stor betydning for, om folk kommer i arbejde eller ej, men jeg vil godt slå fast, at uanset om det er 15, 19 eller 20 pct. af starthjælpsmodtagerne, som i løbet af et år er kommet i arbejde, så er livet på starthjælp for det store flertal, altså de resterende, den barske virkelighed for mere end 2.000 voksne og et ukendt antal børn.
En alt for stor del af debatten om starthjælp har også været baseret på, hvordan verden ser ud fra, jeg fristes til at sige den rige side af bordet.
Vi har især set integrationsministeren snakke med borgmestre og kritisere
kommunale sagsbehandlere
, men hvad når starthjælpsmodtagerne får ordet?
Vi har bl.a. fået et indtryk gennem Starthjælpsnetværkets interview af 43 voksne og 23 børn på starthjælp, og det er jo rystende læsning om, hvor skidt de her mennesker bliver behandlet i det danske samfund, et
indtryk, som jeg i øvrigt selv fik bekræftet på et møde i oktober i Odense, hvor vi havde været med til at samle 80 mennesker på starthjælp og kunne diskutere igennem med dem de vilkår, de lever under, som jo bl.a. betød, at den eneste måde, vi kunne gennemføre mødet på, var ved at sikre, at folk blev transporteret dertil, fordi folk ikke havde penge til at rejse landet rundt.
Gennemgående ser vi, at starthjælpsmodtagerne giver udtryk for, at de på den ene side er meget kede af deres situation, og på den anden side har de en voksende vrede mod systemet.
Hvis der er nogen, der tror, at vrede og skuffelse er et godt element for integrationen, så tror jeg, man skal tro om igen.
Den artikelserie, der var i Politiken, gav også en brik
til billedet af, hvordan det er at leve på starthjælp i Danmark.
Her vil jeg så nævne, at i hvert fald integrationsministeren helt tydeligt også har læst artiklen, men desværre ikke har læst artiklen særlig grundigt, for f.eks. fremhævede integrationsministeren under samrådet den 18. november eksemplet med en starthjælpsmodtager, der ærgrede sig over, at det ikke var ham, der gjorde rent på den skole, hvor han gik til sprogundervisning.
Ministeren brugte eksemplet til at underbygge påstanden om, at der er arbejde nok.
Men hvis man læser hele interviewet, kan man se, at starthjælpsmodtagerens ærgrelse skyldes, at han ikke har de samme muligheder på arbejdsmarkedet som danskerne bl.a. på grund af sprogbarrieren; og det giver jo en væsentlig forskel.
Jeg vil også sige, at debatten om starthjælp meget godt illustrerer de forskelle, der er i holdninger mellem regeringen og Dansk Folkeparti på den ene side og så oppositionen på den anden side.
Regeringen har helt konsekvent den opfattelse, at lavere ydelser bringer flere i arbejde, og hvis det er rigtigt, vil det selvfølgelig også være naturligt - måske ikke lige før et forestående valg, men så i hvert fald bagefter - at foreslå generelt lavere ydelser til arbejdsløse.
Der er jo ikke nogen grund til, at det kun er udlændinge, der skal have den her specielt gode behandling med at få lavere ydelser, sådan at de hurtigt kan komme i arbejde.
Jeg synes jo bare, at regeringen skal tone rent flag i stedet for hele tiden at pakke det ind i snak om særlige grupper, som skal have et kærligt spark osv. Når Dansk Folkeparti taler, er det jo mere åbent og ærligt.
For eksempel har hr. Søren Krarup udtalt, at »man ikke bare kan komme rejsende fra den anden side af jordkloden og være ligestillet med danskere«.
Altså det er jo ren bagdel at trutte i.
Der bliver tingene jo sagt lige ud; der er jo ikke noget besvær med at forstå, hvad det handler om.
Det synes jeg også at Venstre og Konservative kunne sige direkte i stedet for alt det omsvøb, som vi bliver præsenteret for.
Omvendt er vi altså et mindretal - og efter næste valg et flertal - som fastholder, at forudsætningen for at blive integreret i samfundet og på arbejdsmarkedet, jo er, at man ikke bare lige kan overleve i form af at kunne købe den tilstrækkelige mad, men også at man er i stand til at deltage i sociale aktiviteter for en selv og ens børn, og det giver starthjælpen ikke mulighed for.
Jeg har et par bemærkninger til regeringspartiernes og Dansk Folkepartis ordførere, for jeg synes, at mange af de ting, som blev bragt frem, var lidt tankevækkende med hensyn til, hvor lemfældigt man omgås både med tal og med menneskers skæbne, f.eks. når både Venstre og Det Konservative
Folkeparti taler om, at man skal tjene 23.000 kr., for at det kan betale sig at få et arbejde; man skal tjene mindst 23.000 kr., hvis ikke man havde starthjælpen.
Vi hørte, hvordan hr. Oppfeldt påkaldte sig folkepensionens grundbeløb, som der jo ikke er nogen mennesker i Danmark, der lever for.
Dansk Folkeparti synes ikke engang, at det er nok med et pensionstillæg og har derfor insisteret på, at der oveni også skulle være en ældrecheck.
Al respekt for det, for vi er faktisk enige i, at selv med folkepensionens grundbeløb og pensionstillægget og ældrechecken har de ældre ikke for meget.
Men så er det jo bare underligt, hvorfor man så nøjes med at sammenligne med den lille del af det, der hedder folkepensionens grundbeløb.
Man bliver også ved med at insistere på påstanden om, at det skal kunne betale sig at arbejde, selv om enhver ved, at det kan betale sig at arbejde, for hvis man ikke tager anvist arbejde, så er virkeligheden jo den, at man får frataget de ydelser, som ligger.
Når Dansk Folkeparti derfor spørger eller nærmest konstaterer, at Enhedslisten ingen forslag har til, hvordan vi skal undgå, at folk vedbliver at få overførselsindkomst, så er svaret: Jo, det har Enhedslisten et meget enkelt forslag til: Tilbyd dem arbejde; tilbyd alle på kontanthjælp og alle på starthjælp arbejde.
Så enkelt er forslaget.
Så bliver det problem løst i løbet af ganske kort tid, for enten tager de arbejdet, og så er de i arbejde, eller også tager de ikke arbejdet, og så skal de ikke have hverken kontanthjælp eller starthjælp.
Men det kræver selvfølgelig, at man har mod til at ville satse på at skabe beskæftigelse, og der må vi jo konstatere, at den arbejdsløshedsregering, vi har, ikke har modet til at skabe beskæftigelse.
Den har kun modet til at sidde og kigge på, at arbejdsløsheden vokser dag for dag.
Så er det jo også manipulation, når hr. Oppfeldt spørger heroppefra, hvordan man på den ene side kan snakke om stor fattigdom og på den anden side snakke om, at det er ganske få penge, det drejer sig om.
Jamen det er jo, fordi det er fattigdom for en lille gruppe.
Det er jo en meget lille gruppe, som er på starthjælp.
Jeg tror, at 4.000 personer har været på starthjælp et helt år.
Aktuelt tror jeg, at det er 2.000 eller noget i den størrelsesorden.
Hvis vi bare tager de 20 mio. kr., som vi foreløbig har pålagt kommunerne, er det ved lidt hovedregning 10.000 kr. pr. person.
Det er ca. 1.000 kr. om måneden.
Ups, det er jo meget, når man får så lav en indtægt.
Så det er en meget lille gruppe, der bliver påført stor fattigdom. Det er jo også det, der er så urimeligt i hele denne politiske linje, at man for at tilfredsstille en eller anden opfattelse af, at indvandrere og flygtninge er nogle værre nogle, der snyder og svindler og stjæler af statskassen, og hvad ved jeg, så vælger man en lille gruppe og gør dem til en slags syndebukke og giver dem nogle særlig dårlige forhold.
Det er nemlig et citat fra bemærkningerne til regeringens forslag om indførelse af starthjælpen, så det er åbenbart regeringen, der er utrolig optaget af det.
Vi har bare tilladt os at citere, hvad regeringen har sagt.
Jeg erkender, at det er en stor fejl, og at det er noget, man skal passe på med at gøre, for man kan komme frygtelig galt af sted.
I det her tilfælde mener jeg nu ikke, at vi er kommet så galt af sted.
Så kritikken på det punkt må ene og alene rettes mod regeringen.
Men afslutningsvis tak for debatten.
Det er ikke altid, at resultatet af en debat er så positivt, som det har været i dag.
Lige så snart der er udskrevet valg, så går der 3 uger, så er der en ny regering, og så er denne her særlig lave starthjælp, der handler om at udpege en bestemt gruppe med særlig dårlige vilkår i det danske samfund, en saga blot.
Det må vi så se frem til.