Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-01-16:
Til hr. Poul Erik Dyrlund: Nej, der er ikke umiddelbart nogle lovgivningsmæssige barrierer for, at ledige kan komme på daghøjskole, men der ligger nogle vejledninger rundt om på arbejdsformidlingerne, som i hvert fald kan tolkes på den måde, at et højskoleforløb er noget, der kommer meget langt nede i rækken.
Jeg tror, de fleste her kan skrive under på, at det er meget svært for ledige at få et højskoleforløb ind i deres handlingsplan, men jeg håber da, at Socialdemokratiet vil være med til at arbejde for, at det bliver lettere.
Så var spørgsmålet, om højskolerne ville kunne acceptere, at de skal til at dokumentere, hvad de laver.
Det er ikke, fordi jeg er bange for min egen tale, men det er, fordi jeg ikke er sikker på, om det her er en god idé, og jeg er også sikker på, at der er mange højskoler, der ikke vil bryde sig om den tanke.
Men jeg mener, at de, der kan lide det, skal have mulighed for at gå ind og lave en dokumentation for det, de laver, og så lade det indgå i et uddannelsesforløb, hvor den enkelte unge kan vælge et højskoleophold frem for et modul f.eks. på en læreruddannelse på et seminarium eller et universitet, uden jeg dermed har lagt mig fast på, hvor det skal være.
Jeg mener selvfølgelig, at det må være de enkelte højskoler og også de enkelte uddannelsesinstitutioner, der selv er med til at vurdere, hvor vi skal forsøge det her, og om vi overhovedet skal forsøge.
Jeg mener ikke, at vi tager noget fra hverken højskolen eller fra de øvrige uddannelsesinstitutioner - og nu fortaler jeg mig, for jeg mener ikke, at en højskole er en uddannelsesinstitution - men jeg mener, at et højskoleforløb kan vægte lige så meget og give den enkelte elev akkurat lige så meget og måske mere, end man får ud af alene at være på en traditionel uddannelsesinstitution, og det vil jeg gerne give nogle bedre muligheder for. Til hr. Bruno Jerup: Jeg er ikke enig i, at det forslag, som jeg kommer med her, betyder, at folkehøjskolen forsvinder som begreb.
Jeg er meget overrasket over, at hr. Bruno Jerup udlægger det på den måde.
Til hr. Frank Dahlgaard: Jeg kan ikke se, at man bliver et socialt tilfælde, fordi man får SU.
Så er der virkelig mange af dem, må man sige.
Jeg kan heller ikke se, at man bliver et socialt tilfælde, fordi man får dagpenge.
Det, der gør én til et socialt tilfælde, er, at man ikke får lov til at yde, og at man ikke får lov til at uddanne sig og bruge
sine kvalifikationer.
Det er det, jeg synes, der skal gives
langt bedre muligheder for end nu.
Til fru Else Winther Andersen: Jeg har ikke sagt, at det omgivende samfund er i krise.
Jeg har sagt, at forholdet mellem højskolen og det omgivende samfund er i krise, og det mener jeg.
Jeg mener, at på den ene side siger man - og det gælder også Venstre - at man gerne vil have, at højskolen skal fortsætte, som den altid har gjort, men på den anden side kan man se visionerne om, hvad der i øvrigt skal ske i samfundet, nemlig at det skal gå så hurtigt som muligt, og vi skal have de unge så hurtigt igennem uddannelsessystemet, som vi overhovedet kan.
Det gør, at det bliver meget vanskeligt at finde nogle unge, der kan få tid til og også økonomisk mulighed for at tage på højskole.
Derfor er vi nødt til at se på, hvad det er, vi vil med højskolen i fremtiden, og her mener jeg, der vil være alle muligheder for at gå ind og bruge højskolen aktivt i forhold til bl.a. erhvervslivet og også i forhold til de øvrige uddannelser, og det uden at højskolen behøvede at ændre et komma.
Det var så til det andet i fru Else Winther Andersens indlæg om, at jeg ville røre ved frihedsbegrebet.
Jeg ønsker ikke at røre ved højskolernes frihedsbegreb, aldrig.
Højskolerne skal have lov til at lave højskole, som de har lyst til at lave højskole.
Jeg mener, at det, der foregår ude på højskolerne, har mange flere brug for end dem, der har mulighed for det i øjeblikket.