runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 2005-05-17:
Som bekendt var Det Radikale Venstre modstander af den oprindelige militære intervention i Irak, fordi vi ikke fandt, at der var folkeretligt grundlag.
Det er vist også bevist efterfølgende.
Efterfølgende har Sikkerhedsrådet så fundet sammen om resolution 1546 af 8. juni 2004, som er grundlaget for styrken.
Og i den resolution angives som bekendt en køreplan for en politisk proces, samtidig med at suveræniteten overdrages til den irakiske regering, hvormed koalitionen heller ikke længere er besættelsesstyrke i folkeretlig forstand.
Det Radikale Venstre finder det fornuftigt at sende de danske styrker ud i 8 måneder for at sikre mest mulig ro om valghandlingerne, men har samtidig sagt til regeringen, at tilbagetrækning af danske styrker bør iværksættes, og vi har nævnt datoen den 1. juli 2006.
Vi har anbefalet over for regeringen at styrke indsatsen for at uddanne irakiske soldater.
For os hænger det sammen at styrke bidraget på kort sigt, for at Danmark kan trække sig ud på længere sigt, hvor vi peger på den 1. juli 2006.
Der lægges i beslutningsforslaget op til en ændring af det danske bidrag i retning af træning og uddannelse af de irakiske sikkerhedsstyrker i det danske område samt øget bidrag til NATO’s træningsindsats og den civile genopbygningsindsats.
Det finder vi rigtigt, og vi finder det vigtigt.
Men det paradoksale i forløbet her har vel været, at Det Radikale Venstre har været parat til at gå videre end regeringen.
Det anerkendes selv af amerikanerne, det anerkendes af den amerikanske hær.
Det burde også være i fokus i højere grad i regeringens analyse og de handlinger, som analysen gerne skulle give anledning til.
Som bekendt skal statsministeren til møde med præsident Bush på fredag i Det Hvide Hus, og vi er af den overbevisning, at hvis statsministeren hen over morgenmaden eller frokosten, eller hvad det måtte være, siger til præsident Bush: Hør her, vi har været med fra første fløjt, vi har sendt ubåde, vi har sendt soldater, der har gjort et fremragende stykke arbejde, men nu er der behov for at uddanne endnu flere irakiske soldater med henblik på at påtage sig eget ansvar for sikkerhed, ja, så tror jeg faktisk også, at præsident Bush ville have respekt for det standpunkt.
Det er jo en diskussion, som vi kender, som føres for fuld kraft i USA.
Den diskuteres i stort set alle andre lande, hvor man overvejer, hvordan man kan udforme de her såkaldte exitstrategier.
Og hvad siger den danske regering i den sammenhæng?
Ja, ikke særlig meget, hvis man skal læse analysen.
Man kunne nærmest læse den analyse, der ligger til grund, sådan, at vi også i teorien kan være i Irak i de næste 25 år.
Det er i øvrigt bemærkelsesværdigt, at regeringen har været konsekvent optimistisk i sin vurdering af sikkerhedssituationen i Irak.
Analysen omhandler heller ikke alle de lande, der har trukket sig ud eller er på vej til at gøre det.
Men for at opsummere: Det Radikale Venstre finder, at Danmark burde styrke sit bidrag på kort sigt ved at uddanne flere irakiske soldater for så at kunne påbegynde tilbagetrækning den 1. juli 2006, og i den mellemliggende periode støtter vi beslutningsforslaget.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-05-17:
Jeg har ikke nogen forestilling om, at jeg sådan kan tilfredsstille hr. Morten Helveg Petersens ønsker om et præcist ordvalg, der er tilpasset radikal sprogbrug.
Det skal jeg ikke kloge i her, men blot konstatere, at der ingen diskrepans er mellem det, jeg har sagt her, og det, regeringen har skrevet i irakanalysen og i beslutningsforslaget.
Vi vil ikke meddele en dato for påbegyndelse af tilbagetrækningen af vore tropper.
Vi mener, at det vil være et galt signal at sende.
Vi udelukker ikke, at det kan ske før forventet, alene FNresolutionen, som vi respekterer fuldt og helt, lægger jo op til en forventning om, at man allerede efter det irakiske parlamentsvalg til december kan begynde at overveje en mulig ny situation.
Men det må bero på en konkret vurdering, som altså kan skifte med ganske kort varsel.
Så, nej, jeg ser ikke nogen som helst uoverensstemmelse.
Morten Helveg Petersen (RV), 2005-05-17:
Det er blot, fordi jeg er lidt forundret over tonen i det.
Nu ved jeg ikke, om det bliver læst på irakisk, eller om der er lokale, der får det oversat eller hvad, men der står altså i begyndelsen af 2006.
Det er vel så i ordførerens terminologi et eller andet sted hen en opfordring, for der må jo være dæmoniske kræfter, der kan sidde og læse den danske regerings analyse og sige: Aha, hvis bare vi holder ud til begyndelsen af 2006, så kommer vi af med dem.
Eller hvad?
Jeg synes bare, det er for kategorisk af fru Pia ChristmasMøller set i forhold til, hvor nuanceret visse passager i den her analyse også er.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-05-17:
Nej, det mener jeg overraskende nok ikke at jeg er. Jeg har i mit ordførerindlæg og gentagne gange i de korte bemærkninger fastslået, at vi ikke på nuværende tidspunkt vil være med til at lægge os fast på en dato for påbegyndelse af tilbagetrækningen af danske styrker.
Det er det ene.
Det vil da være at håbe.
Vi mener altså, at det ville være at spænde ben for det, vi selv gerne vil arbejde for, at sende et signal på et tidspunkt, hvor vi ikke ved, om det er trygt og sikkert at trække troperne tilbage.
Det er præcis, hvad regeringen på samme måde har sagt i analysen, og det er også det, der fremgår af beslutningsforslaget.
Man udelukker ikke på nogen måde, at vi før, de 8 måneder er udløbet, kan begynde en tilbagetrækning af tropperne.
Det er en mulighed, det sagde jeg også i mit ordførerindlæg, og det har jeg ikke på nogen måde udelukket i mine korte bemærkninger.
Men hvad jeg ikke mener er tiden og stedet, er, at vi her i dag lægger os fast på et tidspunkt for tilbagetrækningen.
Morten Helveg Petersen (RV), 2005-05-17:
Jeg synes, at den konservative ordfører er endog meget kategorisk og også kategorisk i forhold til den analyse, som regeringen selv har fremlagt.
Jeg kan tage nogle afsnit ud, som står i slutningen af analysen, hvor man beskæftiger sig med, at det danske bidrag bør fastholdes på det hidtidige niveau og varetage sikring af det danske område, og så forventes der mulighed for at påbegynde en gradvis reduktion af det danske militære bidrag i Irak efter gennemførelse af en irakisk forfatning og parlamentsvalg forventelig i begyndelsen af 2006.
Jeg er med på, at det ikke er en specifik dato, det er ikke den 1. februar 2006 eller den 1. april 2006.
Hvis fru Pia Christmas-Møller er så optaget af, at et tidspunkt angivelig skulle være en opfordring til dæmoniske kræfter, så synes jeg faktisk, at hun overhaler regeringen højre om.
Der synes jeg faktisk at man beskriver mere nuanceret, hvad det er for en proces, en sådan beslutning kunne iværksætte.
Er ordføreren ikke lidt for kategorisk i forhold til, hvad regeringen selv har frembragt?
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-05-17:
Jeg håber, det var en fortalelse, der lå bag hr. Holger K. Nielsens påstand om, at koalitionen skulle stå bag sådan nogle metodiske overgreb på civile irakere.
Det er jo ikke det, der er aktiviteterne dernede.
Jeg forstår ikke, på hvilken måde SF og hr. Holger K. Nielsen kan føle sig i en position, hvor han og hans parti i langt højere grad er i stand til at vurdere, hvad der er behov for i Irak, end irakerne selv.
De irakiske myndigheder har altså bedt os om at fortsætte arbejdet en tid endnu, og så synes jeg ærlig talt, også i respekt for FN’s resolution, at vi skal følge den opfordring og blive der, til arbejdet er gjort færdigt.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-05-17:
Så er der jo meget, der er ulækkert, kan man sige.
Men et spørgsmål, man også kunne stille til ordføreren, er jo det der med tidsubestemt og det der med evig tid, som har været oppe at vende i debatten i aften.
Der kunne jeg forstå fra nogle af de andre ordførere, at man mente, at der ikke var forskel på, om det var evig tid, eller det var tidsubestemt.
Der kunne jeg tænke mig at spørge ordføreren: Hvis nu ordføreren kom i fængsel – det håber jeg aldrig sker, for det ville selvfølgelig være synd for ordføreren – er tidsubestemt så ikke bedre end at blive dømt for evig tid?
Holger K. Nielsen (SF), 2005-05-17:
Sagt til hr. Skibby: Evig tid og evigheden er for teologerne, det er ikke for politikerne.
Så jeg regner aldrig i evigheder.
Det tror jeg nu heller ikke.
Steen Gade (SF), 2005-05-17:
På en række områder er vi kommet langt.
Spørgeren nævner vedvarende energi, vindmøller osv.
Der er vi jo kommet meget langt, vi er verdens førende vindmøllenation.
Det, jeg taler for, er, at det skal vi fortsat være.
Vi skal oven i købet kunne tiltrække arbejdspladser, ikke bare i produktionen, men også i vidensdelen, så det ikke bare bliver den indiske vindmøllefabrik, der placerer sit udviklingskontor i Danmark, men så alle store vindmøllefabrikker i hele verden placerer deres udviklingskontorer i Danmark.
Selvfølgelig har vi et fundament og noget at bygge på.
Søren Gade (V), 2005-05-17:
Jeg kan starte med at sige til hr. Frank Aaen, at jeg ikke mener, at det løser nogen problemer at trække sig ud.
Tværtimod vil det forstærke nogle af de problemer, som i øjeblikket er i Irak.
Men jeg vil også sige til hr. Frank Aaen, at irakanalysen og det, vi gør fremadrettet, jo også er en ændring i forhold til det, der sker i dag, for jeg er da udmærket klar over, at en krig ikke vindes med militær magt og militære midler alene.
Der skal noget andet til efterfølgende, og det er jo også det, vi gerne vil, og det er også det, vi prøver nu, nemlig at lægge vægten over på et andet ben, altså hvor genopbygningsindsatsen får en større rolle, hvor træning af irakisk politi og militær får en større rolle.
Det, der er så sørens svært i øjeblikket i Irak, er jo netop at få gang i den genopbygning, fordi sikkerhedsstrukturen er således, at det er meget svært at få civile firmaer og ngo’er ned at arbejde, fordi man i ordets bogstaveligste forstand risikerer at miste hovedet.
Derfor er det vigtigt, at vi støtter irakerne i at blive bedre til at tage vare på sikkerhedssituationen, så vi kan få gang i den genopbygning, for
jeg må sige til hr. Frank Aaen, at jeg er helt bevidst om, at freden, udviklingen og demokratiseringen af Irak ikke vindes med et gevær i hånd.
Tværtimod er det vigtigt, at vi får gang i den genopbygning, som jeg talte om, nemlig af de civile strukturer og den politiske proces.
Afstemning
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Det skal mere være sådan en opsummering af hele debatten og naturligvis sluttende med et spørgsmål.
Det, vi har hørt fra regeringen og fra regeringspartierne i dag, er jo, at vi sådan set bare skal fortsætte.
Hvis vi holder ved, hvis vi viser standhaftighed, så skal vi nok få løst alle problemerne.
Derfor spørger jeg ministeren: Er der ikke en gang imellem i regeringen nogle overvejelser over, om den strategi, man har lagt sig på med krigen og besættelsen og fortsat vægtning af militære løsninger, er den rigtige?
Søren Gade (V), 2005-05-17:
Der er ingen tvivl om, at det er udviklingen i den politiske proces, der skaber den største sikkerhed.
For at få en udvikling i den politiske proces skal der være en genopbygning af civile strukturer.
For at få en genopbygning af civile strukturer skal der være en sikkerhedsstruktur, som gør, at det overhovedet er muligt.
Der er ingen tvivl om, at den terror, der bliver udført i dag i Irak, og som også er beskrevet i FE’s rapport, bliver udført af ekstremister, altså religiøse ekstremister, nationalister, altså tidligere Saddamtro folk, og det er vigtigt, at også de grupper så vidt muligt inddrages i den politiske proces, og det understøtter vi jo også.
Det er jo sådan, at den irakiske overgangsregering af al magt i øjeblikket prøver at inddrage sunnimuslimerne i regeringen, således at man får isoleret de få og får en større del af dem, som man i dag kan se som terrorister eller folk, som modarbejder det irakiske styre, inddraget i den politiske proces, så det bliver færre, som aktivt modarbejder udviklingen i Irak, end i øjeblikket.
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Når man stiller spørgsmål i sin ordførertale, så kunne man måske forvente at få et svar.
Jeg ved godt, hvad der står i Forsvarets Efterretningstjenestes og i regeringens vurderinger, nemlig at man ved at trække sig ud ville øge faren for en borgerkrig.
Da jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at de altså skal leve sammen i Irak mange år frem, så er det, der sker lige nu, meget foruroligende.
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Nogle gange kan man jo få det indtryk, at politikere kommer fra en helt anden planet, når de går ind i en diskussion.
Altså at kritisere muslimske lande for ikke at ville deltage i krigen i Irak synes jeg faktisk er ret voldsomt, ja, jeg forstår det slet ikke.
Jeg tror også, at når fru Gitte Lillelund Bech, Venstres repræsentant her, efter debatten lige tænker det igennem, så var det sådan set ikke noget særlig velfunderet angreb.
De muslimske lande har jo været imod USA’s krig, og derfor skal de selvfølgelig heller ikke deltage i dem.
Men jeg håber da, at de vil bidrage til en fredelig udvikling i Irak, efter at besættelsen er ophørt, det vil jeg bestemt håbe, for det er måske noget af det, der kan være med til at hjælpe Irak igennem den meget vanskelige situation, som Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har et medansvar for er skabt i Irak.
Gitte Lillelund Bech (V), 2005-05-17:
Jeg synes jo, at hr. Frank Aaens svar taler for sig selv, for der er ingen muslimske lande inde i øjeblikket.
Der er ingen muslimske lande, som i øvrigt har udtrykt ønske om at ville bidrage.
Men de muslimske lande ønsker faktisk ikke at gå ind og bidrage til det her.
Så er den løsning, som hr. Frank Aaen foreslår her, ikke bare sådan en, hvor vi måske er tilbage til den der med, at tomme tønder buldrer mest, at det lyder meget fint at sige, at de muslimske lande skal gå ind og tage over, for så skal de løse det hele selv dernede?
Faktum er jo, at det er de muslimske lande i øvrigt ikke interesseret i, for ellers ville de være der nu.
Er det ikke sådan, det forholder sig?
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Det er jo et meget vanskeligt spørgsmål, der bliver stillet der, for det er jo sådan set en krig og en besættelse, der foregår, og ikke fredsbevarelse, så jeg kan jo selvfølgelig sige, at der er ingen.
Men der er store muslimske lande, der ville være i stand til at hjælpe, hvis det var sådan, at man bad om det, og hvis de var indstillede på det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2005-05-17:
Jeg vil fortsætte der, hvor hr. Per Kaalund slap, for jeg vil gerne spørge hr. Frank Aaen: Hvilke muslimske lande har indtil nu bidraget på den militære side til fredsbevarelsen i Irak?
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Jeg vil ikke påstå, at jeg har svar på det hele.
Men kan vi blive enige om, at vi hurtigt skal have en tilbagetrækning af besættelsesstyrkerne, så kan vi nok også blive enige om, hvilken tidstermin der skal være tale om, for selvfølgelig kan man ikke bare gøre det fra dag til dag.
Jeg kan da godt forestille mig, at der på et tidspunkt kan komme andre styrker ind for at hjælpe til at oprette sikkerhed i Irak, f.eks. nogle styrker fra muslimske lande, måske nogle styrker fra nogle arabiske lande, som på opfordring af irakerne og med opbakning fra irakerne kan gå ind og på den måde være med til at hjælpe igennem en meget usikker periode.
Det vil jeg slet ikke udelukke, men jeg er sikker på, at det ikke bliver USA, ikke bliver England, ikke bliver Danmark, der kan spille nogen rolle i den periode.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-05-17:
Jeg kan godt sige, hvad det er et spørgsmål om.
Det er et spørgsmål om, hvilken tilgang man har til at bekæmpe de der kræfter; det er et spørgsmål om, hvorvidt man tror på, at de kan bekæmpes militært; det er et spørgsmål om, hvorvidt man kan forestille sig, at jo mere man opruster militært, jo flere militære aktioner, man sætter ind, jo flere overgreb, man laver på civile irakere, jo mere vokser terrorismen, eller at det modsatte måske sker.
Per Kaalund (S), 2005-05-17:
Ganske kort: Det bliver med civil bistand, bliver der sagt.
Det vil sige, at alt militær skal ud på no time.
Der skriver Forsvarets Efterretningstjeneste jo, som hr. Frank Aaen selv refererer til flere gange, at det utvivlsomt vil medføre borgerkrig helt umiddelbart og sandsynligvis have meget uoverskuelige konsekvenser.
Spørgsmålet er: Tror hr. Frank Aaen på, at man kan klare en situation, hvor man umiddelbart trækker alt tilbage?
Bør man ikke have en exitstrategirolle eller i hvert fald noget, der ligner et halvt eller et trekvart år eller lignende og så selvfølgelig få FN ind over det?
Men hvordan skulle FN ind over det efter hr. Frank Aaens opfattelse?
Nu har hr. Frank Aaen i sit indlæg dels beskrevet tilstandene, som hr. Frank Aaen opfatter dem i Irak, dels kritiseret regeringen meget for dens indstilling og holdning.
Også Socialdemokratiet har fået sit i en kritisk gennemgang.
Det ender selvfølgelig op i, hvad der var forventeligt, at Enhedslisten ikke kan støtte beslutningsforslaget om fortsat dansk deltagelse i det her.
I den allersidste sætning i indlægget i ordførertalen siger hr. Frank Aaen: Vi trækker os tilbage og åbner op for en anden udvikling i Irak.
Med den situation, der er i Irak i dag, sådan som nu forholdene er beskrevet dernede, hvad består den anden udvikling af, og med hvilke midler skal den fremmes?
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Nu er det ikke sikkert, at mine evner slår til.
Man må jo en gang imellem erkende, at man måske ikke har de evner, der skal til for at kunne forklare sine synspunkter godt nok for en politisk modstander.
Hvis vi havde haft flertal, så havde vi aldrig nogen sinde fra Vesten leveret giftgas til Saddam Hussein.
Hvis vi havde haft flertal, havde vi aldrig nogen sinde leveret våben til ham.
Vi havde aldrig på noget tidspunkt sagt, at han var vores ven.
Vi havde bekæmpet ham fra dag et, som vi gjorde det med de midler, vi havde, og den indflydelse, vi havde i samfundet.
Og så havde vi i stedet hjulpet alle de oppositionsgrupper, der var i Irak: kurderne og de demokratibevægelser, der var blandt både sunnier og shiitter.
Vi havde hjulpet dem med alt det, vi kunne.
Vi ville i dag f.eks. have sikret, at der var faglige rettigheder til alle irakiske arbejdere og ikke som nu – det kan være, at vi kan få et svar på det fra regeringen bagefter – hvor koalitionen opretholder nogle af Saddam Husseins arbejdslove, som stadig ikke tillader frie fagforeninger i Irak.
Det er den politik, vi havde stået for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-05-17:
Jeg synes ikke, at ordføreren svarede specielt dybsindigt på, hvad alternativet var til det, man var vidne til gennem år og dag, før aktionen gik i gang i Irak.
Men jeg havde nu heller ikke forventet et specielt dybtgående svar, skulle jeg hilse og sige.
Lad os nu sige, at Enhedslisten – jeg håber aldrig, at det bliver tilfældet – skulle få maksimal indflydelse på FN-diplomatiet og den måde, som man søger indflydelsen på i dialog ved FN-resolutioner osv.
Det kunne da være spændende at høre ordførerens holdning til, hvordan Enhedslisten ville forholde sig, hvis de stod i den situation, at de havde flertal til enten passivt at se til kun med dialog og forhandlingsvilje og argumenter – og så samtidig gennem flere år se til, at der skete folkedrab og overgreb på civilister osv. – eller gøre noget andet.
Hvordan ville Enhedslisten, hvis de havde flertal, håndtere en sådan situation?
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
For det første synes jeg stadig væk, at Dansk Folkepartis repræsentant går meget let hen over, at det altså var giftgas leveret af Vesten, der blev brugt af Saddam Hussein.
Mens der var larmende tavshed her i Folketinget, da det skete – intet parti gjorde noget alvorligt herinde, i hvert fald ikke de såkaldt ansvarlige partier – så var det Enhedslistens folk og forgængere, der stod på Slotspladsen og protesterede mod Saddam Hussein.
Sådan er fakta bare.
Hvad er så alternativet?
Det har jeg nævnt en gang, og jeg takker for lejligheden til at sige det igen.
Det er den måde, hvorpå apartheidregimet blev væltet i Sydafrika, hvor vi i årevis og stadig væk med venstrefløjen i spidsen og med højrefløjen modstræbende imod, men til sidst med, fik understøttet demokratibevægelserne i Sydafrika og fik skabt en politisk bevægelse og et internationalt pres på apartheidregimet, så fik vi væltet apartheidregimet forholdsvis ublodigt og sat gang i en demokratisk udvikling.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-05-17:
Det er ikke overraskende at høre ordførertalen fra hr. Frank Aaen og Enhedslisten, som jo med sædvanlig ræson siger, at det er en ulovlig krig, og at den hviler på et løgnagtigt grundlag osv.
Den historie har vi hørt mange andre gange, og den skal jeg nok lade være at trætte med.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvad er egentlig alternativet til den aktion, der blev sat i værk i 2003 i Irak?
For det var altså sådan, at man gennem år og dag havde forsøgt med dialog og demokrati og samtale og forhandling, våbeninspektører ind, våbeninspektører ud osv.
Ingenting skete der med det folkeretlige, så folk kunne komme til at bo i et mere trygt land i Irak dengang.
Man skønner jo, at 300.000 kurdere er blevet dræbt ved giftgasangreb i Irak under Saddam Husseinstyret, og det er trods alt tre gange som mange som de 100.000, ordføreren nævner.
Men jeg vil gerne spørge ordføreren: Hvad var alternativet?
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Nu er det velkendt, at hvis man har en dårlig sag, kan man jo starte med at forvrænge modstanderens synspunkter.
Det, jeg gjorde opmærksom på, var, at hr. Troels Lund Poulsens krig indtil videre har kostet 100.000 irakere livet.
Det var ikke noget som helst forsvar for drabet på de mange tusind, der døde under Saddam Hussein.
Det er en underlig måde hele tiden at prøve at beklikke os, altså at vi skulle være positive eller have støttet Saddam Hussein, når det faktisk, da Vesten støttede Saddam Hussein, var os, der protesterede, og det har det været hele tiden.
Vi har bekæmpet Saddam Hussein med alle de midler, vi havde.
Vi var bare ikke enige i, at krig var et godt middel.
Det, der er mest forstemmende, er, at hr. Troels Lund Poulsen kan blive ved med helt uanfægtet at sige, at det at gå i krig var den bedste løsning på problemerne i Irak.
Jeg mener, at det er relativt voldsomt, når man bare siger, at den linje, hr. Troels Lund Poulsen har peget på med 100.000 døde og med en helt ufattelig kaotisk situation i Irak, bare skulle være den eneste rigtige.
Troels Lund Poulsen (V), 2005-05-17:
Tak for den meget klare konstatering til sidst om, at den her krig vil føre til flere dødsfald end under Saddam Hussein.
Det er jo en meget stærk beskyldning at komme med: at i forhold til det, der er sket nu, er Saddam Hussein at foretrække.
Det står jo lysende klart nu, at Enhedslisten sådan set mener, at Saddam Hussein var at foretrække i stedet for den befrielse, der er sket af Irak.
Men det internationale samfund vågnede op til dåd, efter at Enhedslisten havde gået foran i mange, mange år.
Og når vi når op på siden af Enhedslisten, er det så ikke på sin plads, at Enhedslisten også vågner op til dåd og gør en indsats i stedet for bare at konstatere: Nu ønsker vi ikke at gøre mere, vi ønsker at forhandle med Saddam Hussein?
I hvor lang tid mente Enhedslisten, at man skulle forhandle med Saddam Hussein?
Hvor mange år skulle man have gjort det endnu?
Var det 10 år mere?
Var det 20 år mere?
Hvad er tidshorisonten ifølge hr. Frank Aaen?
Hvornår skal man sige, at nu er nok nok?