runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Winther (V), 1999-10-26:
Stadig inden for kræftsygdomsområdet har jeg et spørgsmål om det lovforslag, som ministeren er blevet pålagt at fremsætte angående screening for brystkræft.
Der foreligger jo et beslutningsforslag, som er blevet vedtaget med et flertal uden om regeringen, og hvori ministeren er blevet pålagt at komme med et lovforslag.
Nu er vi et stykke henne i samlingen
her, og jeg forventer, at ministeren snart standser sin nølen og kommer med et forslag angående screeningen.
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Her kan jeg sige, at jeg har sagt ved flere lejligheder og vil gerne gentage det, at jeg vil optage forhandlinger med de involverede partier, som stod bag beslutningsforslaget fra foråret.
Det har jeg lovet, det står jeg stadig ved, og det går vi meget snart i gang med, så vi kan få afklaret, hvad de enkelte partier egentlig måtte mene nærmere om det her, før jeg vil begynde at give mig i kast med at lave et lovforslag.
Det er jo ikke ligefrem præcise og entydige meldinger, man har fået fra de forskellige partier i denne sammenhæng,
Økonomien er et væsentligt element her, men det allervæsentligste er jo, at der ikke er tilstrækkelig kapacitet, hverken med hensyn til udstyr eller kvalificeret personale.
Derfor synes jeg, det er meget vigtigt, at vi får diskuteret det grundigt med partierne bag beslutningsforslaget, for det er ikke bare sådan lige at sige, at nu går vi i gang, når der fra alle amterne - selv fra partier, som står partierne bag beslutningsforslaget nær - kommer den samme melding.
Det er umuligt at gennemføre fra den ene dag til den anden
, så jeg synes, vi skal diskutere spørgsmålet i det forum.
Birthe Skaarup (DF), 1999-10-26:
Jeg vil gerne spørge sundhedsministeren, om sundhedsministeren har tænkt sig at oprette nogle små, decentrale steder rundt omkring i amterne til forebyggelse af brystkræft.
Det viser sig jo mange gange, at netop specielt uddannet personale - og det behøver ikke at være læger, det kan eksempelvis være sygeplejersker - kan gå ind og vejlede kvinder om brystkræft.
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Jeg vil da gerne overveje noget sådant, men jeg vil sige det på den måde, at det ikke er åbenbart for mig, at det er den bedste måde at gøre det på med små, decentrale centre.
Man skal jo huske - som fru Birthe Skaarup også ved flere lejligheder helt korrekt har understreget - at vi er i en situation, hvor vi ikke har specielt faguddannet personale i så store mængder, at vi efter min opfattelse kan sprede dem ud over en række små centre. Men forebyggelse af brystkræft er et vigtigt tema, og jeg er parat til at diskutere, hvordan vi kan gøre det bedst muligt.
Jeg vil bare
ikke på forhånd lægge mig fast på, at den model, som fru Birthe Skaarup foreslår, er den bedst mulige, når man tager hensyn til personalesituationen. Hermed sluttede spørgsmålet.
Henriette Kjær (KF), 1999-10-26:
Det er kendt sag, at det apparatur, der står på landets sygehuse, ikke bliver udnyttet godt nok, og det skyldes flere forskellige årsager.
Enten bliver det udelukkende brugt til forskning, eller også bliver det kun brugt i et snævert tidsrum.
Det kan være på grund af dårlig planlægning, og det kan også skyldes, at der ikke er uddannet personale nok til at betjene det.
Ministeren har tidligere foreslået, at der skulle indføres såkaldte trepartsforhandlinger, hvor staten, dvs. sundhedsministeren, gik ind og debatterede med amterne og sundhedspersonalets organisationer.
Men hvad vil ministeren konkret gøre for, at vi kan udnytte apparaturet bedst muligt på sygehusene?
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Det kan jeg svare meget kort på: Sammen med Amtsrådsforeningen er vi i fuld gang med at finde ud af, hvordan vi bedst muligt kan udnytte personalet i sygehussektoren.
Men det afgørende element er, at vi bliver nødt til - og det er vi i fuld gang med - at rette op på den katastrofale uddannelsespolitik, som blev ført i 1980'erne på dette område.
Må jeg minde om, at optaget på lægestudiet var helt nede på lige godt 500 studenter i 1987, da bl.a. De Konservative havde ansvaret for uddannelses- og sygehuspolitikken.
I dag er det oppe på over 1000, så vi er i fuld gang med genopretningen.
Der er i dag 650 ledige lægestillinger, og det skyldes én ting, nemlig den katastrofale uddannelsespolitik i 1980'erne, hvor man nedprioriterede alt, hvad der havde med uddannelse til offentlige embeder at gøre, og hvor det alene drejede sig om at flytte folk over til handelshøjskolerne.
Det problem sidder vi med i dag, og vi har altså gjort det, at vi har øget optaget af medicinstuderende betragteligt.
Jeg kan også glæde mig over, at antallet af elever på sygeplejerskestudiet er steget med ikke mindre end 20 pct. i år i forhold til sidste år.
Så vi arbejder intenst med det her, men vi har altså et kæmpehandicap på grund af uddannelsespolitikken i 1980'erne.
Så kan man sige: Jamen 1980'erne ligger jo langt tilbage.
Ja, men det tager altså 10-15 år at uddanne en speciallæge, så han eller hun er i stand til at foretage den avancerede diagnostik og behandling, som det pågældende udstyr er beregnet til.
Så det er ikke bare et spørgsmål om at bevilge penge til udstyr.
Det er vi parat til; det har vi vist i forbindelse med forhandlingerne med amterne her i juni, hvor vi afsatte 850 mio. kr. til udstyr.
Det er også et spørgsmål om personale, og når der står ledigt udstyr, er det i meget høj grad, fordi vi ikke har det uddannede, højtspecialiserede personale til at tage sig af det.
Hvis vi bare anskaffer mere udstyr
, kan vi altså komme i en situation, hvor der bliver endnu mere ledigt udstyr, der bare står rundt omkring på hospitalerne.
, og derfor er det genopretningen efter 1980'ernes katastrofale uddannelsespolitik, vi er optaget af.
Henriette Kjær (KF), 1999-10-26:
Nu var det jo en mindretalsregering, vi havde i 1980'erne
, så man havde altså muligheden for at pålægge regeringen nogle ting eller gå i et samarbejde med regeringen om at få nogle ting gennemført.
Jeg vil også sige, at der er også andre faggrupper end lige netop specialuddannede læger, der er mangel på i sundhedsvæsenet, bl.a. sådan nogle som radiografer, der netop bruges, når der skal bruges scannere og skal foretages den slags.
Det er ikke nogen lang uddannelse, og jeg har tidligere spurgt sundhedsministeren, hvad vi kan gøre for at løse det problem, at der mangler ca. 200.
Jeg har fået et svar om, at arbejdet er sat i gang, men vi står altså stadig og mangler den faggruppe.
Hvorfor kører det ikke på skinner nu?
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Vi står med det handicap, at man var meget, meget lidt tilbøjelig til at udvide bevillingerne til uddannelserne for at kunne optage flere studerende i 1980'erne.
Det er et kæmpeproblem, og derfor arbejder vi på livet løs, men vi har altså et handicap.
ganske betragteligt, selv om man er en mindretalsregering, for den nuværende regering er som bekendt også en mindretalsregering.
Vi arbejder intenst på det her, men man kan ikke uddanne en specialist på dette område fra den ene dag til den anden - bare sagt for at bringe en minimal portion realisme ind.
Men der er ingen, der skal komme og sige, at vi ikke arbejder intenst for at få folk uddannet.
Vi har endda fået at vide
fra amterne, at de synes, at nu kommer der lidt for mange lægestuderende ind på sygehusene, så man ikke kan tage sig af behandlingen.
Henriette Kjær (KF), 1999-10-26:
Ja, det er fint og flot, men jeg mener stadig ikke, man kan dække sig bag en undskyldning om, hvad der skete i 1980'erne.
Nu har denne regering altså siddet i 6-7 år, og der er mange uddannelser i sundhedsvæsenet, der kun er 2-årige eller 4-årige, og arbejdet burde jo være sat i gang.
Nu har vi økonomien til det, og økonomien var altså en anden i 1980'erne.
Jeg beder om, at der laves en handlingsplan, at man kortlægger området og ser, hvor det er, der mangler personale i sundhedssektoren, og så kommer med nogle konkrete anvisninger, for det, sundhedsministeren præsenterer her, er jo snak om, at vi er i gang, men at problemerne skyldes det, der skete i 1980'erne.
Og helt konkret: Hvis vi tager radiografuddannelsen, hvor langt er man kommet dér?
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Jeg synes, det grænser til det urimelige at sige, at det er snak.
Jeg kan sige, at vi har fået øget optaget af sygeplejerskestuderende med 20 pct., og vi har siden 1993 øget antallet af lægestuderende fra 600 til 1.000; i løbet af ganske kort tid har vi fået løftet optaget på lægestudiet med 400. Vidner det ikke om, at vi tager det her særdeles alvorligt, men at vi har et meget lavt udgangspunkt at starte fra?
Det er præcis problemstillingen.
Jeg kan sige, at med hensyn til at få mobiliseret arbejdskraft til sygehussektoren er vi i fuld gang, og vi har - som jeg sagde før - indgået aftale med amterne om at få en mere hensigtsmæssig sygeplejerske- og radiograf- og i det hele taget personalestruktur på vore sygehuse.
Men det er ikke nogen let proces, og det er bare det, jeg tillader mig at forklare. Det er jo så let at abstrahere fra den kendsgerning, at man faktisk har lavet nogle forsyndelser i 1980'erne.
Så kan man undskylde det med det ene eller det andet, men det er jo en kendsgerning, vi bliver nødt til at arbejde ud fra, og det er det, jeg forklarer.
Det er ikke udenomssnak, for vi arbejder på livet løs på at få problemet løst.
Birthe Skaarup (DF), 1999-10-26:
Jeg vil godt spørge sundhedsministeren: Hvad har sundhedsministeren tænkt sig at gøre med hensyn til eksempelvis læger?
Ligeledes ved vi, at der er mange sygeplejersker fra Sverige, Norge og Finland, der kommer hertil og uddanner sig, og her synes jeg der må gøres en alvorlig indsats.
Vi betaler en stor uddannelse til både læger og sygeplejersker, og så mener jeg, der må gøres noget konkret i dette tilfælde, når vi ser, hvordan vi fremover kommer til at mangle meget sundhedsfagligt personale.
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Det er et glimrende spørgsmål, og jeg kan sige, at vi arbejder på mange fronter med hensyn til det problem.
Noget af det vigtige er, at vi sikrer os, at den lægelige ekspertise, vi har i dag og vil få i de kommende år som følge af den uddannelsespolitik, jeg lige har nævnt, bliver brugt mest hensigtsmæssigt, og derfor arbejder vi sammen med amterne på at få ændret strukturen i det danske sygehusvæsen, så vi undgår - hvad skal man kalde det?
- overforbrug af lægelige ressourcer.
Det går på princippet om funktionsbærende enheder, og det går på princippet om, at vi skal sikre os, at vi ikke har overflødige akutoptag, som i høj grad binder lægerne på uddannelsesstederne.
Jeg har nedsat en speciallægekommission, som lige præcis skal tage hånd om hele uddannelsespolitikken og dermed få mobiliseret flere læger, også til yderamterne, så vi kan få en bedre og mere hensigtsmæssig struktur i forbruget af læger her i landet.
Det er det vigtigste, men derudover kan man sige, at det selvfølgelig altid er godt at sikre, at læger ikke rejser til andre lande.
Jeg kan godt sige, at det var noget, som var et større problem på et tidligere tidspunkt, da der ikke var helt så mange job i pågældende sektor.
I dag er det ikke et kæmpeproblem, at der er læger og sygeplejersker, der arbejder i Norge og Sverige.
Langt de fleste har en jobmulighed her, og det er en myte at tro, at det er et stort problem i udlandet.
Så jeg kan sige, at det afgørende i enhver seriøs politik her er at tage hånd om at sikre, at den forhåndenværende arbejdskraft, vi har i Danmark, får så gode arbejdsbetingelser som muligt og bliver udnyttet så hensigtsmæssigt som overhovedet muligt.
Det er hele det projekt, vi er i gang med sammen med amterne, og det er et godt tegn på, at vi tager det meget alvorligt.
Jørgen Winther (V), 1999-10-26:
Nu har regeringen med Poul Nyrup Rasmussen i spidsen siddet i snart 7 år, og derfor forventer jeg også, at ministeren nu her i Folketinget kan garantere, at der ingen sygeplejerskemangel vil være inden for de næste 3-4 år, for man har jo i mange år været klar over, at der var en truende mangel på sygeplejersker.
Samtidig vil jeg gerne sige, at de borgerlige regeringer i 1980'erne havde altså nogle helt andre betingelser at arbejde under.
Der var et kæmpe-, kæmpeunderskud på statsbudgettet, en af Socialdemokraternes ministre sagde, at vi stod ved afgrundens rand, og i den situation måtte man selvfølgelig bremse op alle mulige andre steder.
Nu har de borgerlige regeringer gennem mange år så fået orden i økonomien og dermed skabt muligheder for, at man igen kan bruge penge inden for sundhedsvæsenet, og det var jo den situation, som ikke fandtes dengang.
Men garanter nu herfra, at der ikke bliver sygeplejerskemangel i Danmark i de næste 3, 4, 5, 6 år!
Carsten Koch (S), 1999-10-26:
Den garanti vil jeg af gode grunde ikke give, fordi jeg ikke kan forudse, hvad der vil ske om 5-6 år på det danske sundhedsvæsens område.
Men den garanti, jeg kan give - og den er ikke uvæsentlig - er, at jeg arbejder på livet løs for at sikre, at vi udnytter også sygeplejerskearbejdskraften så fornuftigt og hensigtsmæssigt som overhovedet muligt.
Jeg har nævnt, at vi er parat til at øge indtaget af sygeplejerskestuderende, og det har vi også fået succes med i år.
Så jeg kan garantere, at vi gør alt, hvad vi kan, for at få flere sygeplejersker her i landet.
Jeg kan også godt nævne flere af disse forskellige tiltag.
Jeg kan nævne, at vi prøver at få flere incitamenter til en hensigtsmæssig ledelse og arbejdskraftudnyttelse, også på de enkelte sygehuse.
Det gælder ikke kun sygehusstrukturen, men også de enkelte sygehuse, afdelingsledelser osv.
Den såkaldte 90/10 pct.-model er et andet eksempel.
Det er alt sammen noget, der skal give et løft til behandlingen i det danske sygehusvæsen.
Men jeg kan garantere for, at vi gør alt, hvad vi kan, for at undgå, at de problemer bliver større, end de behøver at være.
Tove Fergo (V), 1999-10-26:
Nu har ministeren jo svaret på en del spørgsmål om personalemangelen, og hvad regeringen har tænkt sig at gøre, og det skal selvfølgelig munde ud i, at det skal afhjælpe ventelisterne til sygehusbehandlingen.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren om de mange overenskomster og den store ufleksibilitet, der er på sygehusene: Hvad har regeringen tænkt sig at gøre ved det?
Har regeringen tænkt sig at gribe aktivt ind for at sikre, at arbejdsgangene kan blive langt mere fleksible og patienten i langt højere grad blive centrum for behandlingen, i stedet for de mange forskellige barrierer, der ligger i overenskomsterne?
Charlotte Antonsen (V), 1999-10-26:
I Venstre siger vi ja til svigbekæmpelse.
Det er et udmærket forslag.
Jeg vil godt på Venstres vegne sige, at vi selvfølgelig er tilfredse med, at man nu efter at have betænkt sig siden februar 1992 i regeringen har besluttet at benytte sig af dette Early Warning System, som man altså har vedtaget i EU for længe siden i forbindelse med det, man kaldte cirkulationsdirektivet.
Vi har lidt svært ved at forstå, hvorfor man har skullet vente så længe, men som sagt er vi da tilfredse med, at der nu sker noget på området.
Med lovforslaget her lægger man så op til et Early Warning System for så vidt angår spiritus og cigaretter, og da vil jeg godt spørge skatteministeren: Hvad med andre varegrupper?
Hvad med kød?
Er det noget, man har overvejet at medtage, eller vil man komme med et andet lovforslag om dét, for dér er der jo også et stort problem i EU?
Det er jo vigtigt i forbindelse med den her sag at gøre sig klart, at hovedparten af den såkaldte EU-svindel i virkeligheden er national svindel, som også kan bekæmpes nationalt, og derfor er det altså vigtigt med den slags initiativer som dette, hvor vi virkelig kan gøre noget for at forsøge at reducere den store svindel, der i øjeblikket er på området.
Pernille Sams (KF), 1999-10-26:
Dette lovforslag er en udmøntning af Enhedslistens beslutningsforslag fra foråret om samme emne, og ligesom vi dengang tog afstand fra holdningen bag forslaget, gør vi det også i dag, selv om det er regeringen, der har fremsat det.
Virkeligheden er, at fusioner ofte både er nødvendige og ønskelige, hvis nødlidende virksomheder skal kunne videreføres, eller hvis virksomheder i det hele taget skal styrkes for at kunne klare sig i den stadig hårdere internationale konkurrence.
Fusioner er derfor ofte forudsætningen for videreførelse af gode danske arbejdspladser og virksomheder.
Derfor er vi absolut ikke indstillet på unødigt at gå ind og spænde ben for disse nødvendige tilpasninger.
Man påregner i hvert fald et pænt merprovenu til statskassen ved det her forslag.
Og det er heller ikke en klog vej at betræde.
De danske virksomheder har brug for økonomiske og administrative lettelser, ikke stramninger.
I det omfang der særskilt er huller i den nuværende lovgivning, som utilsigtet kan bruges til at omgå ånden i loven, er vi indstillet på at medvirke til at lukke dém, men en generel opstramning som den foreslåede er vi dybt betænkelige ved.
Aage Frandsen (SF), 1999-10-26:
Da Enhedslistens beslutningsforslag var til behandling i sidste folketingssamling, støttede vi forslaget, og vi har selv tidligere påpeget, at der var huller i den eksisterende lovgivning, og derfor kan vi naturligvis støtte forslaget.
Da der er tale om et forholdsvis begrænset provenu, tager vi ikke det forbehold, som vi gjorde ved det sidste lovforslag.
Det her forslag støtter vi med henblik på vedtagelse, og pengene kan gå i skatteministerens kasse.
Klaus Kjær (DF), 1999-10-26:
Lovforslaget er en følge af beslutningsforslag nr. B 135 fra foråret om sikring af en helt generel afskæring af muligheden for at overføre uudnyttede tab til modregning i fremtidige gevinster, uanset eventuelle særbestemmelser i anden lovgivning.
B 135 var imidlertid alt for generel efter Dansk Folkepartis opfattelse, hvorfor vi i forbindelse med behandlingen af den sag ikke kunne støtte det forslag.
Samtidig tilkendegav jeg, at Dansk Folkeparti meget gerne vil medvirke til at se på regler om skattefri fusion med tilførsel af aktiver, hvor noget sådant må forekomme alene af skattetekniske grunde, og hvor det kun er hensigten at nedbringe et selskabs fortjeneste og dermed også begrænse beskatningen af denne.
Jeg anførte dengang også, at der kunne være mange andre gode grunde til, at selskaber fusionerer, hvor det primære formål ikke er at kunne drage nytte af et uudnyttet underskud i et andet selskab.
Som sagt fandt Dansk Folkeparti, at Enhedslistens beslutningsforslag var alt for generelt i sin udformning, men vi gav også tilsagn til skatteministeren om, at vi gerne ville være med til at se på konkrete forslag, som kan imødegå utilsigtede virkninger af skattefri fusioner.
Det nu foreliggende lovforslag, L 22, omfatter ændringer
på to områder: For det første foreslås det, at uudnyttede skattemæssige tab efter avancebeskatningslovene i et af de indskydende selskaber ved en skattefri fusion m.v. efter fusionsskatteloven ikke kan overføres til det modtagende selskab.
For det andet foreslås det at udvide reglerne om skattemæssige tab, der ikke kan overføres eller fremføres i andre love, med tab på aktier ejet i 3 år eller mere.
Dansk Folkeparti har for så vidt intet at indvende imod dette, og da merprovenuet må antages at være af begrænset størrelse, er Dansk Folkeparti som udgangspunkt positivt over for forslaget.
Sonja Albrink (CD), 1999-10-26:
Som den tidligere ordfører har tilkendegivet, er det jo en opfølgning af en vedtagelse i sidste samling af Enhedslistens beslutningsforslag.
Skatteministeren begrunder sit lovforslag med, at det ikke bør være muligt at fusionere sig til skattemæssige tab, og det kan man jo være enig eller uenig i.
Men det korte af lange er jo, at fusioner vel ikke bare er af det onde.
Overvejende er der vel tungtvejende og velbegrundet fornuft i fusioner, og sådanne fusioner vil vi i CD ikke være med til at lægge hindringer i vejen for, også af hensyn til aktionærerne.
Derfor vil vi bruge udvalgsarbejdet til nøjere at få klarlagt konsekvenserne af det her forslag.
Forslaget går jo endvidere ud på også at begrænse adgangen til at overføre eller fremføre skattemæssige tab efter aktieavancelovens § 4, stk. 3, og skatteministeren begrunder forslaget med, at der ikke bør være forskel på den skattemæssige behandling af forskellige tab efter aktieavanceskatteloven.
Den valgte løsning til udligning af denne forskel er altså en begrænsning, og denne løsning er valgt med henvisning til formålet om at begrænse adgang til at overføre eller fremføre skattemæssige tab.
Dette formål synes jeg godt at skatteministeren måske kunne forklare lidt mere, men ellers vil vi selv stille spørgsmål under udvalgsbehandlingen om det. Alt i alt vil CD tage stilling til det her forslag på baggrund af de oplysninger og svar, der kommer under udvalgsbehandlingen.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-10-26:
til at overføre uudnyttede skattemæssige tab til modregning i fremtidige gevinster ved skattefri fusion m.v. Det Radikale Venstre lagde stemmer til forslaget dengang, og vi støtter stadig væk de bestræbelser, der er i gang for at lukke huller i skattelovgivningen, der i dag giver adgang til at udnytte skattemæssige tab ved skattefri dispositioner som eksempelvis fusioner.
Principielt kan vi ikke gå ind for, at der eksisterer bedre vilkår for virksomheder, der fusionerer sig til et skattemæssigt tab, end for virksomheder, der får skattemæssige underskud ved skattefri fusion, spaltning eller tilførsel af aktiver.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-10-26:
Jeg skal bare takke regeringen for, at den ikke alene har fulgt det beslutningsforslag, vi vedtog i sidste samling, men også har udvidet med endnu et område, hvor der var en utilsigtet mulighed for at skubbe rundt med skatten.
Jeg skal lige minde om bare for historiens skyld, at når vi overhovedet kom på sporet af, at der var et hul her - ikke stort, men dog - så var det jo i vores jagt på at finde ud af, hvad Kurt Thorsen gik og foretog sig - hvad det var, han var ude efter ved at købe og overtage Gefion og skatteunderskuddet i Gefion.
Så det er der i hvert fald kommet ud af den aktivitet, Thorsen dér udviste.
Så skal jeg bare afsluttende takke fru Pernille Sams for hendes meget klare indlæg.
Jeg synes, det er rart at få bekræftet, at De Konservatives forhold til skattelovgivning er sådan, at lige så snart der måske er tale om et hul, der kan udnyttes til spekulation, så skal det absolut opretholdes.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-10-26:
Her kan man jo stille det overordnede spørgsmål: Kan det være naturligt, rimeligt, hensigtsmæssigt for erhvervslivet at foretage nogle fusioner?
Jeg mener, svaret på det spørgsmål er ja.
Så kommer det næste spørgsmål: Er der så efter de gældende regler nogle tilfælde, hvor man må sige, at her er der nogle huller, som vi ikke bør have?
I de tilfælde synes jeg, at vi skal sætte målrettet ind.
Men med dette forslag går man, som jeg forstår det, videre og kommer reelt til at lægge hindringer i vejen for det, jeg finder er en rigtig og naturlig udvikling, og det gør mig noget betænkelig.
Så her har vi et forslag, som jeg nok synes vi må arbejde noget nærmere med i udvalget for at finde, hvor det rigtige snit ligger.
Min vurdering er, at man i nidkærheden for at fjerne nogle muligheder, som er utilsigtede - det initiativ, den hensigt er jeg enig i - går for langt, men det må jo komme an på en prøve, og det er jo det, vi har udvalgsarbejdet til.
Så vi ser, hvad vi endeligt skal mene, når udvalgsarbejdet er færdigt, men min holdning til dette forslag er altså kritisk undersøgende og vurderende.