runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Behnke (FP), 1999-04-28:
Ved passende lejlighed vil jeg give skatteministeren et eksemplar af den bog, der hedder »Parkinsons Anden Lov eller Loven om Staten og Skatterne«, og hvori der bl.a. står, at statens udgifter vil stige, indtil de dækker statens indtægter.
I forordet til den bog har den daværende finansminister i 1967 skrevet, at det er nogle interessante tanker, der kommer til udtryk i bogen, men da vi i Danmark aldrig får et skattetryk på over 30 pct., er det hans vurdering, at de problemer, der måtte opstå i kølvandet på høje skatteprocenter, aldrig vil være problemer, som vi vil opleve i Danmark, men i dag ved vi jo, at skattetrykket i allerhøjeste grad er på over 30 pct.
Derfor holder den argumentation ikke, som skatteministeren bruger: at den retskafne borger, den borger, som betaler hver sit, ikke skal lide under, at naboen prøver at platte sig igennem tilværelsen ved ikke at betale skat og moms, og hvis bare naboen betalte sin skat og sin moms, så de penge kom ind og vi dermed fik et bredere skattegrundlag, kunne vi alle sammen betale mindre i skat. Vi har nemlig aldrig haft så bredt et skattegrundlag, som vi har i dag, og alligevel har vi aldrig nogen sinde betalt så meget i skat, og derfor holder argumentationen ikke.
Det er udelukkende en argumentation, der bliver brugt, for at de, der betaler hver sit, skal hade dem, der bor ved siden af, og som ikke betaler nok. Den eneste måde at få de offentlige udgifter tilpasset på er ifølge »Parkinsons Anden Lov« ved, at skatteindtægterne gøres mindre.
Men »Parkinsons Første Lov« handler jo om bureaukratiet, og når først der er sat en flok embedsmænd til at administrere det her register, er de jo godt klar over, at hvis de ikke kommer med nogle resultater, vil man ved førstkommende rationaliseringsrunde sige, at man ikke har noget at bruge dem til.
Derfor er skatteministeren nødt til over for Folketinget at give en fuldstændig krystalklar definition på, hvornår man havner i det her register, for ellers vil de embedsmænd, der sidder og administrerer det, være flove, når de ved julefrokosten skal indrømme over for kollegerne fra andre kontorer, at der ikke rigtig er kommet nogen i registret, og derfor vi de vende bunken en ekstra gang og sige: Der må være nogle!
Og dem, jeg frygter for, er de mennesker, som uretmæssigt bliver anklaget af skattemyndighederne, som uretmæssigt får deres ligning lavet om, og som må gå til Skatteankenævnet, hvor 30-40 pct. af dem jo altså vinder sagerne.
Hvad med deres situation?
Står de så fortsat i registret, indtil de engang efter 7 eller 8 år har vundet sagen ved Landsskatteretten?
Det er ikke en måde at behandle folk på i et moderne retssamfund, og derfor håber jeg, at ministeren har hørt, hvad der er blevet sagt her i salen i dag, og at vi lige præcis på det her punkt, nemlig med hensyn til retssikkerheden, i det mindste kan være enige om, at der skal være orden i tingene.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-28:
Socialdemokratiet har stor sympati for viljen til at gøre noget ved sort arbejde såvel på rengøringsområdet som på andre områder.
Det tror jeg fremgik af behandlingen af lovforslag nr. L 229 for et øjeblik siden, idet der i L 229 ligger en kriminalisering af både aftagelse og levering af sorte varer og ydelser.
I Socialdemokratiet finder vi, at den vej skal forsøges, før man går ind i et endnu større projekt med en autorisationsordning for rengøringsselskaber.
Derfor kan vi ikke støtte Enhedslistens beslutningsforslag nr. B 115.
Endvidere skal jeg meddele, at Det Radikale Venstre har samme holdning.
Kristian Jensen (V), 1999-04-28:
Venstre er derfor positivt indstillet over for tiltag, som kan mindske omfanget af sort arbejde, men det konkrete forslag fra Enhedslisten anvender helt forkerte instrumenter.
Vi tror ikke på en autorisationsordning som foreslået.
Ligeledes er det ikke vores holdning, at man skal gøre aftageren pligtig til at hæfte for den skatteunddragelse, som en producent måtte foretage.
Vi mener, at forholdet mellem leverandør og kunde, når der ikke er tale om forbrugerkøb, er noget, staten som udgangspunkt ikke skal blande sig i.
Vi kan derfor godt støtte intentionerne i beslutningsforslaget, men virkemidlerne har nogle voldsomme konsekvenser, som vi ikke er tilhængere af, og Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Flemming Hansen (KF), 1999-04-28:
Jeg synes, argumenterne fra skatteministeren og fra Venstres ordfører er så gode, at jeg ikke behøver at gentage dem.
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte.
Nu går vi i gang med lovforslag nr. L 229, og det er jeg sikker på at vi får ganske gode resultater ud af.
Lad os starte med det.
Aage Frandsen (SF), 1999-04-28:
SF har betydelig sympati for dette forslag.
Og selv om man kan komme med mange indvendinger og problemer i forbindelse med forsøg på at bekæmpe sort arbejde, også som det ligger i det her forslag, så må man jo sige, at når det drejer sig om sort arbejde inden for rengøring, er det noget af det mest udprægede, vi har, og at noget af det er grundlag for nogle meget ekstreme og uheldige følgevirkninger også i forhold til løn- og arbejdsvilkår for de pågældende mennesker, der er ansat dér. Og det er derfor, at vi mener, det er rigtigt, som forslagsstillerne også gør, at sige: Her er der et område, som er særlig problematisk, og her bør der gøres noget helt særligt.
Og selv om der så er nogle ting, som man hermed angriber i form af autorisationsordning, betyder det ikke, at man så vil have det flyttet ud til en hel masse andre områder.
Det er efter vores opfattelse ikke nødvendigt, fordi det her er et særlig slemt område, og det er derfor, det også er rimeligt at se på, om der netop inden for det område kan gøres noget særligt.
Om det så lige bestemt skal være denne model, der er valgt, eller det skal være noget andet i denne her forbindelse, mener vi, at regeringen burde kigge nærmere på.
Det er rigtigt, at vi formentlig vedtager en lov, som vi har behandlet lige i dag, og som er fremsat af skatteministeren.
Men når det drejer sig om det her felt på det her område, tror vi altså, der skal mere til, og derfor synes vi, at regeringen burde kigge mere positivt på dette beslutningsforslag, enten i den her form eller en variant i forhold til det her forslag.
Klaus Kjær (DF), 1999-04-28:
Dansk Folkeparti kan ikke tilslutte sig beslutningsforslaget
fra Enhedslisten.
Vi går ind for fri næring og handel, og en autorisationsordning på alle handels- og serviceområder ville være fuldstændig umulig at administrere og kontrollere. I forslaget er der jo netop ikke sat grænser for, hvilken form
for virksomhed der skulle være omfattet af autorisationsordningen
Rengøringsområdet nævnes som et eksempel, men hvad med den landmand, som sælger æg fra stalddøren?
Skal han også være autoriseret?
Den anden del af forslaget er om end endnu mere umuligt, nemlig at køber skulle kunne hæfte for eventuelle offentlige krav, der udspringer af de ydelser, som han har købt.
Som nævnt i det foregående forslag, L 229, vil Dansk Folkeparti meget gerne medvirke til en øget kontrol og øget mulighed for straf i forbindelse med sort arbejde, men vi kan under ingen omstændigheder støtte det meget rabiate forslag fra Enhedslisten.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-04-28:
Beslutningsforslaget her er om stop for sort rengøring.
De midler, der er nævnt her i beslutningsforslaget, kan vi ikke støtte.
En af betingelserne er, at en virksomhed skal til at have autorisation nu.
Det kan ikke være rigtigt på det her område.
Det kan det være på større områder, men på det lille område her kan det ikke være rigtigt.
For at kunne få en sådan autorisation skal virksomheden dokumentere, at både bogføringsområdet og revisionsområdet osv. varetages på en betryggende måde.
Det vil blive noget af et arbejde for hver enkelt virksomhed at skulle dokumentere det.
Som det er i dag, skal man jo i virksomhederne, i store såvel som små, dokumentere det her, for ellers så skal told- og skattekontrolløren, der kommer - og andre - nok gøre opmærksom på det, og det skal de selvfølgelig også. En anden ting, jeg synes, der er endnu værre, er, at der nu skal indføres en ansvarsregel over for de mennesker, der modtager en ydelse.
Det finder vi forkert.
Det bliver jo umuligt for de mennesker, der modtager en ydelse, at sikre sig, at de ikke kommer i klemme på den måde.
Så det finder vi ikke kan være rigtigt, og vi mener, det er imod de retsprincipper, der er gældende her i landet.
Der er kun en eneste måde, sort arbejde kan bekæmpes på, og det er at se på det enorme skattetryk, vi har her i det danske samfund.
Det er sådan, at en almindelig arbejder, der går på arbejde fra morgen til aften, jo ved, når han går i gang, at de 70 pct. af, hvad han arbejder for at tjene hele dagen, skal han af med til det offentlige i skatter og afgifter.
Det er selvfølgelig noget, han har i baghovedet - det har enhver arbejder, det kan man lige så godt sige - og for ham er jeg ikke sikker på, og det gælder de fleste, at det er kriminelt at lave et stykke sort arbejde, når man kommer hjem. Men selvfølgelig er det dét; det er noget, der siger sig selv.
Men spørgsmålet er jo, om den arbejder ikke føler - det er grove udtryk - at det er lige så kriminelt, at det offentlige tillader sig at inddrage så meget af de penge, han nu tjener.
Dermed siger jeg ikke, at vi i Fremskridtspartiet synes, det er rigtigt, at der er nogen, der udfører sort arbejde, for det er det ikke.
Vi skal alle bidrage her i samfundet.
Enten vi tjener lidt eller meget, så må vi betale skat derefter.
Men inden man farer for hårdt frem - og det synes jeg det her forslag gør - så skal vi også tænke på skatteyderen ude i samfundet.
Spørgsmålet er jo, om ikke han er blevet for forfulgt.
Det er han selvfølgelig efter Fremskridtspartiets mening, men spørgsmålet er, hvad man mener i hele salen her.
Vi vil i Fremskridtspartiet gerne være med, hvis vi kan finde noget, der kan være med til, at vi kan få fordelt byrderne rigtigt, således at dem, der arbejder - desværre uden at betale skat - også kan være med til at bidrage, men vi vil ikke være med til, hvad det her faktisk ligner, at kriminalisere et specielt område som rengøring.
Børge Klit Johansen (KRF), 1999-04-28:
Ja, jeg kan bare tilslutte mig de foregående ordførere, som har udtrykt sympati for intentionerne, og vi er da glade for, at hr. Frank Aaen er så ivrig efter at få begrænset og bekæmpet det sorte arbejde.
Men de metoder, der lægges op til her, forekommer os fuldstændig uhåndterbare og utrolig bureaukratiske.
Tilbage står stadig væk spørgsmålet: Hvad skal forhindre et statsautoriseret rengøringsfirma i at arbejde sort?
Der er nogle huller i det.
Vi har altså i Danmark både bogføringspligt, og vi har momspligt, men at have en særlig kategori, der siger: Vi har dokumentation for, at vi holder loven og så have en anden kategori af virksomheder, der ikke har dokumentation for, at de holder loven, det er - undskyld udtrykket - galimatias.
Man kan ikke dele op.
Man må gå ud fra, at enhver virksomhed holder loven
, og hvis man har mistanke om, at det ikke sker, så er det kontrolforanstaltninger, der skal til. Jeg vil også sige til hr. Thorkild Fransgaards sympati for sort arbejde, at jeg ikke kender ret mange, der går på arbejde og kommer hjem med en lønseddel, hvor de har fået trukket 70 pct. af indtægten i skat, og det er næppe dem, der betaler 70 pct. i skat, der går ud og snavser fingrene med sort arbejde.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-04-28:
Til Kristeligt Folkepartis ordfører vil jeg sige, at når jeg nævner 70 pct., så er det i skatter og afgifter og moms.
Det var det, jeg sagde, som man afleverer til det offentlige.
Og det tror jeg faktisk gennemsnitsarbejderen gør.
Jeg kan vise en beregning, der viser det.
Men når vi lægger skatter, afgifter og moms sammen, altså det, som det offentlige modtager, svarer det til ca. 70 pct. for en ganske almindelig lønmodtager.
Børge Klit Johansen (KRF), 1999-04-28:
Jeg har set beregninger og den slags.
Jeg har også set lignende beregninger over, at når man ser, hvor mange der er syge, hvor mange der er arbejdsløse, hvor mange der er på ferie, så er vi kun to mennesker tilbage i landet til at passe hele forretningen Danmark, men sådan er det jo ikke i virkeligheden.
Poul Nødgaard (DF), 1999-04-28:
Ordføreren for forslagsstillerne, hr. Frank Aaen.
Klaus Kjær (DF), 1999-04-28:
Nu kom der fra hr. Frank Aaens side en lidt anden argumentation frem end den, der fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Jeg forstår på hr. Frank Aaen, at nu tjener det navnlig et socialt beskyttelsesformål eller måske snarere nogle fagforeningsretlige interesser.
Men jeg kan oplyse hr. Frank Aaen om, at der er jo ingen, der tvinger folk til at arbejde sort for en mindre løn end den, som overenskomstmæssigt fastsættes på området.
Tværtimod er det jo sådan, at i mange af de grupper - og det er jo specielt i indvandrersammenhæng osv. - har man netop situationen med sort arbejde, og at man så supplerer op sideløbende med eksempelvis sociale ydelser, kontanthjælp og den slags.
Frank Aaen (EL), 1999-04-28:
Til hr. Klaus Kjær vil jeg bare sige, at der står faktisk i bemærkningerne, at det her også er set i lyset af de meget elendige arbejdsforhold, som menneskene har, der f.eks. arbejder i et rengøringsfirma, der udfører sort arbejde.
Det udbyggede jeg så i min afsluttende tale, men det står faktisk i bemærkningerne.
Og så tror jeg, hr. Klaus Kjær ikke rigtig er bekendt med vilkårene på arbejdsmarkedet.
Der er altså nogle grupper, der har ualmindelig svært ved at få et almindeligt, overenskomstmæssigt lønnet arbejde, og det er præcis de grupper, der her bliver presset til at tage noget af det, der er det allerdårligste.
Det kan man jo ganske enkelt begrunde med, at der var ingen, der kunne drømme om at arbejde på de vilkår, som bydes i den her branche, hvis ikke det var, fordi de pågældende mennesker ikke kan få andet arbejde.
Sådan er det jo.
Så skal jeg bare sige til skatteministeren, at mine lidt mindre pæne bemærkninger var ikke møntet på skatteministeren.
Jeg er indstillet på at indgå i en fortsat dialog, og jeg forstod det også sådan, at hvis det viser sig, at det, der foreslås med lovforslag nr. L 229, ikke virker, så tager vi fat i andre ting.
Så jeg er enig i, at det ikke er sidste gang, vi diskuterer det her, men jeg synes bare, at de bemærkninger, der var til beslutningsforslaget, samlet set var lige negative nok i forhold til det faktuelle indhold i det.
Klaus Kjær (DF), 1999-04-28:
Jeg kan forstå på hr. Søren Kolstrup, at han foretrækker bevarelse af springfrøer og hasselmus, som der i øvrigt er taget højde for i lovforslaget, i stedet for egnsudvikling, som jo, indrømmer hr. Søren Kolstrup, er det eneste reelt eksisterende alternativ, når man ikke vil benytte de metoder
til egnsudvikling, som hr. Søren Kolstrup går ind for
Med de eksisterende muligheder foretrækker hr. Søren Kolstrup altså naturbevarelse frem for egnsudvikling.
Kim Behnke (FP), 1999-04-28:
Det er min pligt at rette den misforståelse, som hr. Børge Johansen måtte have fået.
Det er ikke hverken min eller Fremskridtspartiets ønske, at gør det selv-arbejde skal betragtes som sort arbejde
Tværtimod.
Men der skete det under fru Mimi Jakobsens periode som erhvervsminister, at der afgav man en erhvervspolitisk redegørelse, og i den gjorde man sig nogle tanker om, hvor mange ekstra håndværkere det var muligt at få i arbejde.
Det, man bl.a. gik ind og så på, var den mængde, der bliver solgt i byggemarkeder, og så gjorde man sig nogle overvejelser om, at hvis nu folk lod være med at gøre de indkøb i byggemarkederne, men i stedet for bestilte varerne hos den lokale håndværker, ville man få så og så mange tusinde mennesker i arbejde.
Da var det, at vi fra Fremskridtspartiets side sagde: Nu må det være nok.
Nu har vi nået grænsen for, hvad man kan tillade sig at kriminalisere og mistænkeliggøre og kalde sort arbejde, for det, at man selv går ned og køber et par skruer og et søm i et byggemarked er jo ikke det samme som sort arbejde.
For os er sort arbejde, hvis en elektriker i sin fritid går ud og udfører sit erhverv og tager penge for det uden moms og skat.
Det er sort arbejde.
Men fordi man går ind og hjælper naboen med at hænge gardiner op en søndag formiddag, er det jo naturligvis ikke sort arbejde. Så længe der er skred i opfattelsen af begrebet sort arbejde, er vi nødt til at rejse det hvide flag, sætte et kolon og så sige: Pas lige på, for vi kriminaliserer altså en del af befolkningen og almindelig venlighed og almindeligt naboskab, og det er jo ikke det, der er meningen.
René Skau Johansen (S), 1999-04-28:
I finanslovaftalen for 1999 blev starten sat for en række initiativer, der har til formål at styrke indsatsen, der skal bremse socialt bedrageri.
Det her lovforslag åbner op for mere hensigtsmæssige regler og muligheder for kommunerne, så de bedre kan opdage og stoppe misbrug af offentlige ydelser.
Forslaget giver kommunerne en række muligheder for at kunne bekæmpe bedrageri med bl.a. børnetilskud og boligstøtte.
For det første præciseres det med lovforslaget, hvordan oplysninger kan udveksles på tværs af kommunegrænserne, når personer flytter fra en kommune til en anden.
For det andet er det fremover ikke kun januar måned, der kan bruges til at sendes bekræftelsesbreve ud til enlige forsørgere om modtagelse af børnetilskud; resten af året kan også bruges.
Og for det tredje får kommunerne samme mulighed for kontrol
på boligstøtteområdet som på socialområdet.
Reglerne bliver med det her lovforslag finpudset og justeret, så de bliver mere effektive og fleksible, og vi skal heller ikke se bort fra, at lovforslaget indfrier et stigende ønske fra kommunerne om øget fleksibilitet i støtte- og tilskudsadministrationen.
Socialt bedrageri skal bekæmpes med færre midler
selvfølgelig, for at kommunerne kan bruge deres tid og penge på at hjælpe de virkelig tilskuds- og støtteberettigede. Dette er vi kommet lidt tættere på med det her lovforslag.
På den baggrund tilslutter Socialdemokratiet sig lovforslaget.
Erik Larsen (V), 1999-04-28:
I Venstre er vi stærkt optaget af at forsøge at skabe nogle muligheder for kommunerne, så socialt bedrageri kan undgås, men vi er også meget optaget af at skabe nogle muligheder, at give kommunerne nogle muligheder for at forebygge, at socialt bedrageri bliver muligt.
Det sidste er for os utrolig vigtig.
Det kan ikke være rigtigt, at man ikke har nogen muligheder for i selve sagsbehandlingen at lave de undersøgelser, som er nødvendige, og som man finder på baggrund måske af en begrundet mistanke kan være relevante at foretage.
Vi finder, at lovforslaget her giver nogle af de muligheder for kommunerne, som vi også finder er nødvendige.
Vi vil under udvalgsarbejdet være optaget af at se på nogle retssikkerhedsmæssige aspekter, om der kan være nogle ting i forslaget, som vi på en eller anden måde skal tage hånd om set med retspolitiske øjne.
Men vi vil være positive over for forslaget.
Dette forslag er jo også et led i finanslovaftalen, og vi mener også, at det er et rimeligt forslag.
Flemming Hansen (KF), 1999-04-28:
Da vores ordfører, hr. John Vinther, ikke kan være til stede, fordi disse trafikdebatter tog så lang tid, skal jeg på hans vegne og på folketingsgruppens vegne sige, at vi tilslutter os lovforslaget, som jo er en del af finanslovaftalen for 1999, og vi vil ligesom Venstres ordfører gå ind i debatten under udvalgsarbejdet.
Aage Frandsen (SF), 1999-04-28:
Da mit partis ordfører, hr. Villy Søvndal, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne sige, at vi kan tilslutte os princippet i det her forslag.
Vi er selvfølgelig tilhængere af, at snyd og plat og andre ting, som er i strid med lovgivningen, kan standses. Det eneste, som er helt afgørende i den her sammenhæng, er jo, at man sikrer sig, at der ikke er problemer i forhold til personlig frihed, at man sikrer, at samkøring af registre og oplysninger og sådan nogle ting ikke kan misbruges.
Men sådan som vi kan vurdere det her lovforslag om, at man kan indhente nogle oplysninger f.eks. fra anden kommune, når det er nødvendigt, kan vi ikke se, at det skulle kunne give anledning til de problemer. Derfor kan vi støtte forslaget, men vil selvfølgelig under udvalgsarbejdet sikre os, at der ikke er nogen af de problemer, som jeg berørte.
Inge Refshauge (DF), 1999-04-28:
Lovforslaget her er endnu en udløber af finanslovforliget, som Dansk Folkeparti jo ikke har den store andel i, men derfor kan vi da godt stemme for dette lovforslag, som ser rimeligt fornuftigt ud.
Det vil bl.a. forhindre, at borgerne kommer igennem med at søge
social bistand i mere end én kommune.
Sagt på en anden måde: Det bliver nemmere at kontrollere, om forsørgerne nu også er reelt enlige. Det samme gør sig gældende i den individuelle boligstøtte.
Den nye lovtekst vil også forhindre, at det ene kontor i en kommune f.eks. kommer til at udbetale for meget i boligstøtte, som så senere forlanges tilbagebetalt.
Også på integrationsområdet kommer loven til at virke
mere effektivt.
Nu kan kommunerne indhente de oplysninger, de skal bruge.
Det viste sig netop, at 60 pct. af det sociale bedrageri bliver begået af udlændinge med proformaægteskaber, proformaskilsmisser, med dobbelt husførelse, som udløste dobbelt boligydelse m.v. Lad os håbe, at denne lov her med den opstramning, der ligger i den, kan stoppe bare en del af dette sociale bedrageri.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-28:
I Det Radikale Venstre er vi meget positive over for socialministerens forslag til, hvordan indsatsen over for socialt bedrageri kan forstærkes.
Der har gennem den senere tid været et stort fokus på socialt bedrageri.
Det Radikale Venstre er altså meget positive over for at give kommunerne en øget fleksibilitet i forhold til kontrollen af en række konkrete sociale ydelser, som forslaget lægger op til.
Vi mener, at det vil give kommunerne endnu bedre muligheder for at begrænse omfanget af socialt bedrageri.
Vi vil også holde øje med de kritikpunkter, der kunne være, således som de er rejst af SF's ordfører, i forhold til retssikkerhed, men vi mener ikke umiddelbart, at der skulle være problemer i forbindelse med dette forslag.
Vi er godt klar over fra Det Radikale Venstres side, at dette forslag ikke i sig selv stopper socialt bedrageri, men det kan være et skridt på vejen.
Det kan forhåbentlig også være med til at påvirke rent holdningsmæssigt.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre støtte forslaget med håb om, at de penge, der forhåbentlig bliver sparet på dette område, kan gå til dem, som virkelig har behov for det, nemlig de svageste i vores samfund.
Frank Aaen (EL), 1999-04-28:
Da vores ordfører, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg bare på hendes vegne fremføre, at vi er meget skeptiske over for det her lovforslag. Det er klart, at vi er imod socialt snyderi.
Vi vil gerne medvirke til at stoppe det, hvis det er med rimelige midler, men vi har kun haft nogle få dage til i virkeligheden at analysere det her lovforslag.
Vi har ikke tilstrækkelig godt haft mulighed for at høre ude i vores bagland, om vi kan sige, at midlerne står i et rimeligt forhold til målet og hensigten.
Derfor vil vi under udvalgsarbejdet kigge særdeles kritisk på det og indtil videre altså ikke give noget tilsagn om at støtte lovforslaget.