runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Det er på mange måder et interessant forslag, men det er lidt vanskeligt at gennemskue, hvad konsekvenserne af det er, eller hvad regeringen mener, at konsekvenserne skal være.
Derfor spørger jeg fru Lillelund Bech, hvad det, der står i lovforslagets bemærkninger, betyder: »Åbenhed og gennemsigtighed i uddannelsessystemet vil være med til at skabe stærke og udviklingsorienterede skoler og uddannelsesinstitutioner og give et bedre grundlag for at prioritere indsats og ressourcer både på lokalt og nationalt niveau.« Hvad betyder det, at det giver et bedre grundlag for at prioritere indsats og ressourcer både på lokalt og nationalt niveau?
Og hvordan skal det fungere i praksis?
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
På den facon tror jeg rent faktisk på, at det både lokalt og nationalt vil være muligt, at man også får en debat om, hvilken indsats der lægges de forskellige steder.
For at være ærlig kunne jeg, hvis jeg var lærer, eller hvis jeg var skoleleder på en skole, bruge det, hvis jeg kunne se, at vi på min skole havde prioriteret sådan og sådan, eller at sammensætningen af børn på min skole var væsentlig anderledes end på naboskolen, hvilket måske kunne betyde, at jeg ville mene, at min skole burde have tilført flere ressourcer, eller at vi burde gøre tingene på en anden måde. Det vil altså sige, at jeg som skoleleder kan bruge det
her til at gøre politikerne opmærksomme på, om deres prioriteringer nu hænger sammen, men jeg kan også bruge det til, at jeg internt på skolen som skoleleder ved at lære af de andre kan begynde at overveje, om mine egne prioriteringer er rigtige.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Nu er det jo kun karaktergennemsnittet, det bliver pligtigt at være åben omkring.
De andre ting er ganske frivillige.
Mener fru Gitte Lillelund Bech, at man kan vurdere skolens kvalitet på baggrund af karaktergennemsnittene?
Eller kunne det tænkes, at fru Gitte Lillelund Bech mente, at der også var andre ting som f.eks. den sociale sammensætning på skolen, som kunne gøre sig gældende i forhold til, hvordan karaktergennemsnittet falder ud, så det ikke udelukkende er et udtryk for kvaliteten af skolen, hvis gennemsnittet er højt, men måske også er et udtryk for, hvordan den sociale sammensætning på skolen er?
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Fru Lillelund Bechs svar giver mig grundlag for en vis bekymring over ønsket om ensretning af skoler og institutioner.
Det underbygges også af bemærkningerne til § 4, hvor der gøres rede for en bestemmelse, der giver undervisningsministeren mulighed for faktisk at bestemme, hvordan en hjemmeside skal se ud, og hvilket indhold der skal være.
Det er en meget, meget kraftig regulering, som sammen med fru Lillelund Bechs svar på mit første spørgsmål siger mig, at man skal opfylde en ganske bestemt form, og at tingene skal se ud på en ganske bestemt måde, og at man skal prioritere på samme måde som dem, der prioriterer bedre end én, lægge vægten på samme måde.
Der er nogle centrale tendenser til styring i det, og det undrer mig, at Venstre vil medvirke til det.
Jeg håber, at jeg kan få en forklaring.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-12:
Når vi diskuterer forskellige former for borgernes mulighed for frit at vælge at tage stilling til forskellige ting, må man gå ud fra, at borgerne også er myndige.
Så behøver man vel ikke at sige, at en hjemmeside skal se ud på en helt bestemt måde, hvilket også fru Marianne Jelved var inde på.
Hvorfor kan borgerne ikke selv tage stilling ud fra, at folk præsenterer deres skole på en bestemt måde?
Og hvis nogle ikke kan finde ud af at præsentere den på en ordentlig måde, må man gå ud fra og regne med - det tror jeg, for jeg kender Venstres opfattelse - at der så er nogle kunder, de ikke får.
Hvorfor skal det i den grad være en statsliggørelse af, hvordan man skal gøre tingene?
Det er jo det, Venstre vil i den her forbindelse, for man siger, at det skal være lige på
en bestemt måde
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Først til fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Det her betyder jo ikke, at skolerne alene er pligtige at offentliggøre karaktergennemsnittet.
Det her går jo ud på, at skolerne skal offentliggøre alle de relevante informationer, der skal belyse uddannelsernes og undervisningens kvalitet.
Det bliver obligatorisk at offentliggøre fagudbud, værdigrundlag, pædagogisk grundlag, læseplaner og gennemsnitskarakterer.
Jeg nævnte også i min ordførertale - det kan godt være, at det gik lidt stærkt - at kvalitet og indhold af en uddannelsesinstitution ikke tegnes af eksempelvis en karakter alene, men illustreres af en samlet offentliggørelse af en række parametre.
Derfor synes jeg da, at det ville være naturligt, hvis skolerne vælger at gøre det.
De kan jo gøre det i henhold til punkt 5, som er remset op i § 2.
Hvis de ønsker at offentliggøre social sammensætning, er det jo skolens valg, om de vil gøre det.
Fru Marianne Jelved henviser til bemærkningerne under § 4.
Som det også meget, meget klart fremgår af bemærkningerne, betyder det alene, at man laver en hjemmel til undervisningsministeren om, at hun kan fastsætte nærmere regler for formen for oplysningernes tilgængelighed.
Der står også direkte i bemærkningerne, hvad fru Marianne Jelved ikke nævnte, at bestemmelsen ikke agtes anvendt umiddelbart.
Bestemmelsen åbner mulighed for at foretage en nærmere regulering, hvis udviklingen gør det påkrævet eller hensigtsmæssigt.
For mig at se er det her et spørgsmål om, at man i første omgang stiller en vejledende hjemmeside til rådighed,
en vejledende skitse,
der er skoler, der har efterspurgt, hvordan de skal gøre det her.
Så kan skolen vælge, om den vil følge vejledningen, eller om den vil lade være.
Derfor er svaret også til hr. Aage Frandsen, at jeg faktisk ikke synes, at det her er centralistisk, eller at det her er en bestemt måde at gøre tingene på, tværtimod.
Det nævnes, at det her kan blive til, at vi så nu skal til at prioritere ens på alle uddannelsesinstitutioner,
men det mener jeg faktisk ikke det her forslag lægger op til.
Men det lægger op til, at det bliver synligt, hvorledes prioriteringerne er på den enkelte uddannelsesinstitution, og det gør det faktisk muligt for forældre, for elever, for studerende, for lærere, for politikere, for skatteborgere og for andre at deltage i diskussionerne.
Det vil kunne kvalificere diskussionerne om de prioriteringer, der faktisk foretages.
Det synes vi i Venstre er sundt.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Jeg bliver slet ikke mindre bekymret af Venstres ordførers svar, tværtimod.
Hvis vi ser i bemærkningerne lige før »til stk. 2«, står der, at lovforslaget er underkastet lovovervågning, og det er udmærket.
Men så kommer det, og det refererer til § 4
Det er dermed en ensartetgørelse, en kontrolforanstaltning og nyt bureaukrati.
Det er mangel på tillid til de mennesker og borgere, som bruger og arbejder på de pågældende institutioner.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Tak for svaret her i første omgang.
Jeg har nogle tillægsspørgsmål, for det er jo rigtigt, som fru Lillelund Bech er inde på, at der er flere ting indeholdt i det her lovforslag end blot karaktergennemsnittet.
Det er dog karaktergennemsnittet, der lægges vægt på, og det er i hvert det, min hovedbekymring går på, men min bekymring går også på, at man f.eks. ikke lægger vægt på fysiske rammer og timetal, som slet ikke er med i lovforslaget, netop fordi jeg mener, at de ting måske også er afgørende for, hvordan skolen er.
Jeg vil gerne spørge Venstre, hvad Venstre mener, at karaktergennemsnittet siger om skolen.
Det synes jeg er et væsentligt spørgsmål at få belyst.
For mig siger karaktergennemsnittet lidt om, hvordan den sociale sammensætning er på skolen, men det siger meget lidt om kvaliteten af undervisningen.
Kvaliteten af undervisningen kan være i top, der kan være en toptunet lærerstab, toptunede fysiske rammer, men der kan være en elevgruppe, som er meget tung.
Det vil sige, at karaktergennemsnittet vil være en måde, synes jeg, at nedgøre det stykke arbejde på, som skolen laver for faktisk at få denne her elevgruppe op, eventuelt fra et 6-tal i gennemsnit til et 7-tal i gennemsnit.
Og så vil jeg gerne spørge, om det ikke også giver for meget fokus på eksamen og på test, hvilket er meget svært for netop den tunge gruppe elever, som meget tidligt får sat et stempel i panden.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Jeg må jo sige til fru Marianne Jelved, at jeg tror, fru Marianne Jelved ser spøgelser i denne sag.
Det er jeg faktisk ret overbevist om.
Vi har diskuteret det her forslag før, dengang var det bare et beslutningsforslag, og på det tidspunkt markerede De Radikale også en meget, meget, meget stor skepsis over for, at man lige pludselig skulle kvalificere debatten.
Tænk engang, hvis det er sådan, at man faktisk kan se, hvad skolen kan, vil gøre og står for!
Jeg har jo noteret mig, at en stor del af de frie skoler faktisk er meget, meget gode til at præsentere, hvad det er, de kan, vil, gør og står for.
Det gør de selvfølgelig, fordi de bruger præsentationen til, at de kan sikre sig, at forældrene ved, hvad det er for en skole, de vælger til deres børn, men skolerne bruger det faktisk også til at kvalificere debatten, og det synes jeg at vi kunne lære af.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil jeg sige, at for mig at se er det her jo ikke et spørgsmål om, at det alene er karakteren, der lægges vægt på, slet ikke.
Jeg vil sige, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil også mistolker lovforslaget i denne her sammenhæng.
Vi mener, at karaktergennemsnittene er et af de delelementer, det er naturligt at offentliggøre, og vi er fuldstændig opmærksomme på, at der også er sociale forskelle, og at der også kan være sociale forskelle, som betinger, at karaktererne kan være forskellige. Med hensyn til karaktergennemsnittet
Undervisningsministeriet kan ikke bare gemme karaktergennemsnittet væk, og så kan man aldrig nogen sinde komme til at se det.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-12:
Ombudsmanden sagde: Der er ikke lovhjemmel til at undlade det, men man kan lave en lovhjemmel, så man kan lade være med at offentliggøre dem.
Det er det, den her sag drejer sig om, og ikke noget med, at man skal gøre det.
Det afhænger af, hvad lovhjemmelen er.
Så vil jeg også spørge fru Gitte Lillelund Bech, om det ikke er korrekt, at vi alle sammen synes - fru Marianne Jelved har argumenteret for det, vi andre har også tidligere gjort det - at man skal offentliggøre en række ting, som er relevante.
Det er jo ikke det, vi diskuterer.
Spørgsmålet er, hvem der skal bestemme, hvad der er relevant.
I den forbindelse vil jeg godt spørge fru Gitte Lillelund Bech, om ikke de frie skoler, som fru Lillelund Bech fremhævede, netop nu siger: Jamen vi har offentliggjort vores ting, og vi har sandelig ikke brug for at få karaktererne med, fordi vi netop godt selv ved det, men nu synes regeringen, at staten ved bedre?
Er det ikke korrekt?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-04-12:
Jeg ved ikke, om det er, fordi Venstres ordfører ikke har lyst til at svare på spørgsmålet, eller om det er en nem manøvre til at krybe uden om.
Faktisk sagde jeg jo, at jeg godt er klar over, at lovforslaget indeholder andre elementer, men det, jeg specifikt er interesseret i at spørge til, er karaktergennemsnittet og ikke de andre elementer, netop fordi jeg er enig med hr. Aage Frandsen i, at man ikke skal skjule ting for folk.
Det er slet ikke dér, min bekymring er.
Min bekymring er, at staten går ind og bestemmer, at karaktergennemsnittet skal offentliggøres.
Og min bekymring går på, at man får skabt den nemme parameter, netop fordi jeg ikke mener, at karaktergennemsnittet giver noget som helst indtryk af, hvordan kvaliteten af skolen er.
Derfor er jeg bange for, at det bliver den nemme løsning, den nemme parameter.
Jeg ved godt, at det ikke er det, man gennemfører med lovforslaget, men jeg er bange for, at man skubber i retning af, at der kommer flere test og en større fokus på eksamen.
Og for de elever, hvor det måske tager lidt længere tid at komme i gang med at læse, vil netop de elementer være meget, meget problematiske, fordi det betyder, at de får stemplet meget tidligt i deres forløb.
Så jeg er ikke så glad for det her med fokus på eksamen og test.
Hvis eksamenskarakterer bliver parameteren, er det klart, at skolerne efter min mening vil lægge for meget vægt på netop eksamen og test.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Til hr. Aage Frandsen må jeg jo sige, at jeg synes rent faktisk, at lovforslaget lægger op til, at man kan offentliggøre stort set, hvad man overhovedet har lyst til på den enkelte skole eller den enkelte uddannelsesinstitution.
Det, som regeringen så lægger op til, som vi fra Venstre fuldt ud støtter, fordi vi faktisk har fremsat det som beslutningsforslag flere gange i Folketingssalen, er, at vi synes, det er væsentligt, at der er nogle minimumsting om skolen, som man i hvert fald kan finde: uddannelser, fagudbud, læseplaner, værdigrundlag, pædagogisk udgangspunkt, karaktergennemsnit, gennemførte aktuelle evalueringer fra Evalueringsinstituttet.
Derudover er der jo lige præcis i nr. 5 i § 2 mulighed for, at skolen kan offentliggøre, hvad som helst skolen ellers ønsker.
Med hensyn til, hvorvidt man så skal gå ind og bestemme eller ikke bestemme, vil jeg bare henvise til mit svar til fru Marianne Jelved, at ministeren har udtrykt i bemærkningerne, at den bemyndigelse, der ligger, har ministeren ikke tænkt sig at anvende.
Så derfor vil jeg sige, at jeg synes, man ser spøgelser i denne her sag.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil jeg med hensyn til karaktergennemsnit sige, at vi mener, at karaktergennemsnit er én af de parametre, som indgår, når man samlet kigger på en skole.
Vi tror rent faktisk, at offentliggørelsen af karaktergennemsnittene sammen med de øvrige parametre netop kan være med til at kvalificere debatten om, hvad det er, der sker på skolen.
Det kunne jo godt tænkes, at der var en forskel i karaktererne, fordi der har været anvendt forskellige pædagogiske principper, forskellige pædagogiske metoder, forskelligt lærebogsmateriale, at man ikke det ene sted havde været så god til at differentiere undervisningen, som de havde været et andet sted, osv.
Vi håber faktisk, at det her kan give den enkelte skoleleder, den enkelte lærer, de enkelte forældre mulighed for at sige: O.k., det bruger vi som en del af de diskussioner, vi skal have, om, hvordan det går lige præcis med det enkelte barn. Så vil jeg endelig sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at alle børn jo er klare over, også når de starter i 1. klasse, at der er nogle, som allerede på det tidspunkt er bedre til at læse end andre.
Det, vi synes fra Venstres side, hvis vi lige skal komme ind på den krølle, som ikke har så meget med lovforslaget at gøre, er, at det er væsentligt, at man i skolen, som der også står i folkeskoleloven, anvender evalueringer, fordi evalueringer er det, der gør, at man kan finde ud af, hvordan man skal gå ind og støtte det enkelte barn.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-12:
Jeg er enig i, at karakterer kan betegnes som et dialogværktøj, og sådan bruges de også i dag mellem det enkelte barn og forældrene og ofte også mellem klassen og forældrene.
Men der gives jo karakter på to måder: årskarakter efter normen i klassen og eksamenskarakter eller prøvekarakter efter, hvor langt man er nået i relation til folkeskolens formål.
Det er i øvrigt svært at forklare forældre den forskel, men her skal de bruges, her er det relevant, og det vil jeg argumentere for, men ikke på den udvendige, ufrugtbare facon, som regeringen gør.
Hvorfor må der ikke være offentlig debat om karakterniveauet?
Hvorfor må der ikke være viden om, hvor mange timer der undervises i engelsk i forsvarets uddannelse,r for at tage et konkret eksempel, og hvad karaktergennemsnittet er?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-12:
Det lyder jo umiddelbart tilforladeligt, kunne nogle tro, at der er en bemyndigelse, som ministeren skriver, at ministeren ikke har tænkt sig at anvende, men hvorfor skal vi så have en bemyndigelse, når man ikke har tænkt sig at bruge den?
Det er da noget underligt noget.
Så vil jeg i forlængelse af diskussionen mellem fru Pernille Rosenkrantz-Theil og fru Gitte Lillelund Bech stille spørgsmålet: Når fru Rosenkrantz-Theil er bange for, at det her kan lægge op til, at man øger interessen for test og karaktergivning og høje karakterer, er det vel ikke anderledes, end at det vel er det, der ligger i tænkningen? Man synes fra Venstres side, at det er udmærket, at man lægger lidt mere vægt på det.
Og det er vel rimeligt nok, at man siger, at det er det, man vil lægge vægt på, og at det er derfor, det er skruet sådan sammen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Til hr. Aage Frandsen vil jeg sige, at fra Venstres side synes vi faktisk, det er vigtigt, at når man kommer ud af folkeskolen, når man har taget folkeskolens afgangsprøve, så kan man læse, man kan skrive, man kan regne.
Man skulle også meget gerne kunne tale engelsk, og vi synes også, at man skal kunne noget it.
Derfor synes vi da, det er relevant, at man faktisk har fokus på: Hvordan lærer det enkelte barn, og hvordan lærer det enkelte barn op igennem sin skoletid?
Derfor er vi da interesseret i, hvilket også står i folkeskoleloven i dag, at man skal anvende gentagne evalueringer for at finde ud, hvordan barnet står.
Vi synes rent faktisk, at det er en måde at understøtte udviklingen af det enkelte barn.
Vi synes faktisk, det er fuldstændig vanvittigt, som vi så med den seneste PISA-undersøgelse, at 18 pct. af de 15-årige, der er gået ud af folkeskolen, reelt set er funktionelle analfabeter.
Hvis hr. Aage Frandsen efterspørger, om det her skal være et udtryk for, at Venstre gerne vil have mere fokus på evaluering i folkeskolen, må jeg sige: Ja, det er det, for vi tror på, at evalueringen understøtter det enkelte barn.
Børn lærer forskelligt.
Og det er vigtigt for os, at læreren i samarbejde med forældrene og barnet finder den måde, som barnet lærer bedst på. Så hvis det er det, hr. Aage Frandsen tænker på med »Venstres tænkning«, »Venstre lægger vægt på evaluering«, og »Venstre lægger vægt på eksamen«, er det korrekt, for Venstre lægger vægt på evaluering, fordi evaluering understøtter det enkelte barn.
Med hensyn til anvendelse af test eller prøver synes vi, det er væsentligt, at man også har sig for øje, at vi typisk har 7 pct., som ligger i den nedre del, som er dem, man normalt sender til specialundervisning.
Men vi har altså en gruppe godt begavede børn, som man ikke sender til specialundervisning, selv om de faktisk burde det, fordi de burde have stimuleret deres talent yderligere.
Det synes vi da er væsentligt at man har fokus på.
Til fru Bodil Kornbek skal jeg meget, meget hurtigt sige, og jeg har sagt det før, at vi mener, karakterer indgår som en af kvalitetsparametrene.
Det er desværre, hvad jeg kan nå at sige nu.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-12:
Nu er der jo ikke nogen her i salen, som ikke synes, at det er forfærdeligt, hvis børn ikke kan læse.
Der er jo heller ikke nogen her, der ikke synes, at der skal være kvalitet eller udvikling.
Det tror jeg at vi alle sammen synes.
Men det er måden at opnå den her kvalitet på. Når vi taler om evaluering, så vil vi da gerne evaluere det enkelte barn for at støtte det og finde ud af, hvor denne elev er henne.
Men når vi taler om karakterer, er karakterer jo ikke en evaluering som sådan.
De står der bare.
Det er jo et øjebliksbillede af et standpunkt her og nu.
Det er jo ikke en evaluering, man kan bruge konstruktivt.
En evaluering er noget, der er meget bredere og sådan set også går meget dybere, end en karakter gør.
En karakter kan i princippet ikke stå alene som en evalueringsparameter.
Er fru Gitte Lillelund Bech ikke enig i det?
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Jeg vil give fru Bodil Kornbek fuldstændig ret i, at evaluering er meget bredere end en karakter.
En karakter kan ikke stå alene.
Vi mener så heller ikke, at en evaluering kan stå alene.
Det, vi ønsker, og det øjebliksbillede, som fru Bodil Kornbek faktisk taler om, er jo lige præcis det øjebliksbillede, der er, når eleven forlader 9. klasse.
Og der synes vi faktisk, det er meget relevant, at man kan se samlet på klassens gennemsnit og sige o.k. og vide, at de her elever nu har gået 9 år i skole.
Hvad er så klassens gennemsnit?
Vi synes faktisk, det er relevant, at man tager det øjebliksbillede, for det er faktisk der, hvor vi har sat nogle krav til, hvad man skal kunne, og hvor langt man skal være.
Så synes jeg da, det er værd at overveje, hvis man er på en skole, hvor man gentagne gange har meget lave karaktergennemsnit, hvad baggrunden er for det.
Der kan være nogle gode grunde til det, men der kan simpelt hen også være nogle dårlige grunde.
Og vi håber simpelt hen, at det her kan være en måde, hvorpå man så faktisk får kigget på de dårlige grunde.
Men selvfølgelig, hvis der er gode grunde til det,
så er det jo naturligt, at karakteren så er et stykke lavere, end den ellers ville være.
Andre steder vil den være et stykke højere.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-04-12:
Lærere evaluerer selvfølgelig også, hvis karaktererne bliver ved med at ligge ekstremt lavt, især hvis der selvfølgelig er potentiale til meget mere i en gruppe børn.
Men at lægge nogle karakterer ud på nettet, for at man kan sammenligne, for at sige noget om kvalitet - det siger jo intet om kvalitet; det siger jo intet om det reelle, der er i undervisningen; det siger ikke noget om metoder; det siger ikke om de børns kompetencer.
Det siger ikke noget om, hvordan de her ting er blevet nået.
Det, der er interessant, er jo det enkelte barn.
Det enkelte barn kan jo sådan set have nået utrolig meget, om end karakteren ikke er speciel høj.
Men det kan jo være en sejr for vedkommende.
Det kan man ikke se, når man på den måde lægger det ud til sammenligning og til at ville sige, at nu skal vi bare have gennemsigtighed, og vi skal have kvalitet.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Der er faktisk en grund til, at vi ikke ønsker, at man på hjemmesiden skal kunne se sejren for det enkelte barn, for vi ønsker ikke, at man på hjemmesiden skal kunne gå ind og se, at Jens' sejr er blevet væsentlig meget større end Hans' og er væsentlig meget mindre end Sofies.
Som jeg også sagde i min ordførertale, er det er meget vigtigt for os, at man ikke kan gå ind og identificere det enkelte barn, men vi mener, at karaktergennemsnit er en kvalitetsparameter på linje med de øvrige parametre.
Og med hensyn til metode: Jeg giver fru Bodil Kornbek fuldstændig ret i, at karaktergennemsnittet i sig selv ikke siger noget som helst om metode, pædagogisk grundlag, eller hvordan man er nået dertil.
Det er jo lige præcis derfor, vi faktisk foreslår, at man f.eks. skal præsentere, hvad det pædagogiske udgangspunkt er.
Jeg synes da, at det ville være naturligt, at man netop også offentliggjorde metodevalg, hvorfor man har prioriteret, som man har prioriteret, og derfor ser jeg faktisk det hele som værende en samlet pakke.
Karaktergennemsnittene vil jeg give fru Bodil Kornbech fuldstændig ret i ikke kan stå alene.
Det er også derfor, vi foreslår alle de øvrige parametre.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-04-12:
Jeg vil bare spørge hr. Thomas Adelskov, om hr. Adelskov ikke kan bekræfte, at Indenrigsministeriet under den tidligere regering, under en socialdemokratisk indenrigsminister, faktisk udsendte et forslag, som indeholdt det samme, som det her lovforslag indeholder, men hvor det var en opfordring til, at kommunerne faktisk offentliggjorde disse dele.
Det er ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Er der nogen barrierer i det her lovforslag - i så fald vil jeg gerne have, at hr. Thomas Adelskov pinpointer lige præcis, hvor det er - som hindrer, at skolen kan præsentere, hvad det er for en indsats, man gør for f.eks. at få svage elever til at gå til eksamen, eller hindrer, at skolen kan offentliggøre, hvordan den stimulerer kreativitet og idérighed?
Det vil jeg da meget gerne høre, for jeg kan ikke finde barrieren, men det kan da være, at hr. Thomas Adelskov har fundet et komma, jeg ikke fundet.