runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Donner (DF), 2000-02-23:
Jeg takker ministeren for svaret og kan forstå, at vi ikke kan få det oversendt.
Derfor vil jeg så med det samme sige til den nye minister: Ja, så giver vi ministeren en mulighed for hurtigt at komme til at hilse på Trafikudvalget, idet ministeren vil blive kaldt i samråd, så vi kan tale om det dér, og så kan vi jo i hvert fald komme dybere ned i substansen.
Men jeg glæder mig selvfølgelig også til samarbejdet med trafikministeren.
Jacob Buksti (S), 2000-02-23:
Jeg vil da bare kvittere over for spørgeren for invitationen, og jeg siger tak for den.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-23:
Jeg takker for svaret.
Jeg hæftede mig ved begrebet indgående tilsyn, og jeg vil gerne spørge, hvad det indgående tilsyn indebærer. Indebærer det f.eks., at man er indstillet på at sikre vel nok det mest centrale, nemlig at der ikke findes afløb, som er uforsvarlige?
Indebærer det f.eks., at der bliver indført lukkede kredsløbssystemer, som man har det i en del af galvanoindustrien, hvor det jo fungerer yderst tilfredsstillende?
Mit spørgsmål går altså på: Indebærer det indgående tilsyn lukkede afløb?
Svend Aage Jensby (V), 2000-02-23:
»Er statsministeren enig med sin partifælle Henning Gjellerod, når denne i Jyllands-Posten den 5. februar 2000 giver udtryk for, at »ifølge Europarådet får det også konsekvenser, hvis en kommende borgerlig regering i Danmark får Dansk Folkeparti som parlamentarisk grundlag«?«
Det, jeg beder statsministeren oplyse, er, hvordan statsministerens holdning til det spørgsmål, jeg har stillet, er, og jeg ønsker ikke og har ikke behov for at få en lang historisk redegørelse for, hvad et parti har fremsat af forslag eller ideer.
Det, jeg gerne vil høre noget om, er, om statsministeren mener, at internationale organisationer som f.eks. Europarådet skal blande sig i en regeringsdannelse i et land som Danmark, når der vel at mærke er tale om en regeringsdannelse, som hviler på parlamentarisk lovligt valgte partier.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-23:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om statsministeren mener, det er sandsynligt, at man kunne forestille sig, at der ville komme en ny politisk aktion, hvis der efter et folketingsvalg var en mulighed for, at der blev skabt en borgerlig regering med f.eks. Dansk Folkeparti.
Vil der så komme en politisk aktion mod Danmark, inden regeringen er dannet, inden der er lavet et regeringsgrundlag?
Ole Donner (DF), 2000-02-23:
Det er kun en bemærkning til statsministeren: Jeg synes, det er beklageligt, at statsministeren står her i salen og siger, at Dansk Folkeparti har fremsat forslag om noget, som vi ikke har fremsat forslag om, og jeg vil godt bede statsministeren undlade at komme med sådanne bemærkninger.
Henning Gjellerod (S), 2000-02-23:
Vil statsministeren over for hr. Svend Aage Jensby bekræfte, at Europarådets Parlamentariske Forsamling er et rådgivende organ for Europarådets Ministerkomité?
Og vil statsministeren samtidig bekræfte over for hr. Svend Aage Jensby, at Europarådets Parlamentariske Forsamling fraråder respektable partier at danne politiske flertal og også danne regering sammen med partier, der bygger på intolerance og fremmedhadske tendenser?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-23:
Til hr. Henning Gjellerod er svaret ja og ja.
Jeg står her med dokumentation for, at Dansk Folkeparti her i denne sal har sagt, at hvis et barnebarn har begået to lovovertrædelser, skal hele familien smides ud, inkl. søskende, far og mor og måske også bedsteforældre, så jeg må sige til hr. Ole Donner, at det kan jeg ikke.
Det ville være i strid med de faktiske kendsgerninger, og dem vil jeg nødig være i strid med.
Hr. Jens Hald Madsen og hr. Svend Aage Jensby stillede et par spørgsmål, som jeg ikke tror bliver relevante, og som jeg ikke tror udlandet vil blande sig i; det bliver det danske Folketings anliggende.
Svend Aage Jensby (V), 2000-02-23:
Vil det så sige, at jeg skal forstå det sidste svar, jeg fik her, derhen, at statsministeren ikke er enig i, at Europarådet bør og kan blande sig i et internt dansk regeringsanliggende.
Jeg tager ikke ord som stueren eller ikkestueren i min mund, men jeg spørger bare ganske neutralt, som jeg her har gjort, og det må jeg kunne få et klart svar på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-23:
Jeg synes også, at statsministeren forsøger at undgå at svare på det meget konkrete spørgsmål, der er stillet her i spørgetiden, og jeg har forstået på tidligere spørgetider, hvor vi har forsøgt at få statsministerens forklaring på noget på baggrund af et spørgsmål, at vi skal stille meget præcise spørgsmål for at få meget præcise svar.
Det her er et meget præcist spørgsmål: Mener statsministeren ligesom hr. Henning Gjellerod, at der skal komme en EU-reaktion eller en aktion fra de andre lande, ifald Dansk Folkeparti indgår i et samarbejde med andre partier her i Folketinget efter et kommende valg?
Det er et meget konkret spørgsmål.
Det ville være befriende for en gangs skyld også at få et klart svar.
Ole Donner (DF), 2000-02-23:
Kan statsministeren bekræfte, at det at fremsætte forslag her i salen ikke er det samme som i en debat i salen at sige noget?
Ellers ville jeg kunne drage en hel del frem, som statsministeren har sagt i debatter her i salen, men som ikke kan betragtes som forslag til vedtagelse fra statsministeren.
Hvis bare ministeren vil bekræfte dét.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-23:
Nu handler spørgsmålet jo om Europarådet, og jeg har på fornemmelsen, at der er visse borgerlige folketingsmedlemmer, der simpelt hen ikke har forstået, hvad Europarådets arbejde går ud på.
Det går jo bl.a. ud på at beskytte menneskerettighederne og overvåge, at menneskerettighederne nøje overholdes i alle europæiske lande.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om det ikke er korrekt forstået, at det er Europarådets opgave og væsentlige opgave, og at det derfor ville være fuldstændig naturligt og korrekt og faktisk Europarådets pligt at tage en diskussion om det og komme med en kritik af det i en situation, hvor der i det danske Folketing var partier, som deltog i det parlamentariske grundlag for en borgerlig regering og fremsatte forslag, der krænkede menneskerettighederne.
Svend Aage Jensby (V), 2000-02-23:
Jeg vil sige til statsministeren: Jeg tror, at befolkningen, der måtte lytte til de svar, vi får i dag her i Folketinget, siger til sig selv: Er det virkelig rigtigt, at landets statsminister i den grad svarer uden om spørgsmål i stedet for at forholde sig konkret til et spørgsmål.
Mit spørgsmål går ikke på det at danne regering sammen
med Dansk Folkeparti.
Det, mit spørgsmål går på, er: Mener statsministeren, at det bør have konsekvenser, hvis en regering bestående af Venstre og De Konservative får parlamentarisk støtte fra Dansk Folkeparti?
Ganske som statsministerens regering har støtte fra Enhedslisten, hvis medlemmers fortid i 1980'erne var lidet glorværdig.
Men må jeg få et svar på mit spørgsmål?
Jeg taler som sagt om at danne en regering af V og K med parlamentarisk støtte fra Dansk Folkeparti.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-23:
Det er jo i virkeligheden en helt ny retsorden, som er på banen her, at man fra EU's side sådan vilkårligt, uden at der er gjort noget i et land - nu er det så i forhold til Østrig - vælger at gribe ind, for hvad kunne de dog tænkes at finde på at gøre?
Og så er der statsministeren, der sådan ikke rigtig vil tage afstand fra, at man også fra udenlandsk side bør gribe ind over for danske forhold efter et dansk folketingsvalg, for hvad kunne en ny regering dog finde på at gøre?
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jensby i, at det, hr. Gjellerod har forholdt sig til, ikke er situationen, hvor Dansk Folkeparti deltager i en regering; det er situationen efter et valg, hvor Dansk Folkeparti er parlamentarisk grundlag for en regering, der skal afløse regeringen Nyrup Rasmussen.
Jeg kan da godt forstå, det er trist for statsministeren, at det er situationen, men det er det nu engang, og vi må da få et klart svar på, om statsministeren synes, at det er rimeligt, at man laver den her nye retsorden, der gør, at man på den måde skal gribe ind vilkårligt over for forskellige lande - for hvad kunne de dog finde på at gøre? - og dermed ikke dømmer på gerninger, men dømmer på, hvad statsministeren tror hensigten er.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-23:
Jeg kan sige til det første spørgsmål fra hr. Jensby
: Jeg tror, hr. Jensby skal huske sin historie.
Det er hr. Jensby gammel nok til.
Det vil være en fantastisk fejltagelse at sammenligne, hvad der måtte være af partier i 1980'erne i det århundrede, vi har taget afsked med, med nazitiden eller for den sags skyld hr. Jörg Haiders parti.
Alle de partier, der er her i salen, tror jeg har taget klart afstand fra, hvad der skete under Anden Verdenskrig.
Det er ikke tilfældet for hr. Jörg Haiders parti.
Må jeg minde hr. Jensby om, at den tidligere præsident, Richard von Weizsäcker, forleden har sagt det meget præcist: Den, der tier, samtykker, og den, der ikke klart vil tage afstand fra, hvad det var, der skete dengang, begår en stor, stor fejl.
Og jeg vil gerne sige, at den fejl agter vi ikke at begå.
Men hensyn til Europarådet er Europarådet i sin gode ret, fuldt og helt, til at give udtryk for, hvad Europarådet mener.
Det kunne jeg ikke drømme om at hindre Europarådet i.
Det, jeg kan forudse, er, at uanset hvilket samarbejde man måtte have med Dansk Folkeparti - hvis regeringen accepterer et forslag om, at en hel familie skal smides ud af landet - så er jeg sikker på, det er min fornemmelse i hvert fald, en
ret sikker fornemmelse, at så vil vi få kritik fra Europarådet, og det kan jeg godt forstå.
Så svaret er: Jeg vil ikke lægge mig hindrende i vejen for, at Europarådet måtte komme med kritik.
Det er Europarådet i sin klare ret til.
Det er oven i købet også Europarådets opgave at se på, hvordan det ligger med holdninger til menneskerettighedsspørgsmål, som også hr. Keld Albrechtsen var inde på.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige: Hr. Thulesen Dahl er meget optaget af, om vi nu ikke skal lade Østrig begå en brøde, før vi griber ind. Hr. Thulesen Dahl skal huske, at der var tider, hvor vi begik samme fejltagelse.
Det gælder om at sige fra i tide.
Det gælder om at lade være med at blive udlagt, som om man samtykker med de holdninger, der er givet udtryk for.
Jeg forstår godt baggrunden for spørgsmålet.
Baggrunden er jo i virkeligheden en bekymring for, hvordan omverdenen vil opfatte et forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat om, at hvis lillebror i en familie skulle have begået to lovovertrædelser, så risikerer vi, at hele familien bliver smidt ud. Det er klart, at det giver anledning til bekymring rundtomkring, så derfor kan jeg godt forstå baggrunden.
Jeg kan ikke svare konkret på, hvad der vil ske i den situation.
Jeg kan kun bekræfte, at hr. Henning Gjellerod naturligvis ligesom andre er optaget af netop den situation.
Svend Auken (S), 2000-02-23:
Renserier var godkendelsespligtige, men de blev som led i den forenkling, der var et af formålene med lovændringen i 1991, overført til listen over anmeldepligtig virksomhed.
Kommunerne har både før og efter 1991 været tilsynsmyndighed, når det gælder renserier, og selve reguleringen sker nu ved hjælp af miljøbeskyttelseslovens § 42.
Lovens generelle bestemmelser samt de mere specifikke krav i bekendtgørelser og vejledninger, der har betydning for renserier, er forholdsvis enkle både at overholde og kontrollere.
Virksomhedernes anmeldelse, deres egen indsats og kommunernes løbende miljøtilsyn burde således sikre overholdelsen af kravene og dermed også være med til at sikre mod de forureninger, som vi desværre stadig ser eksempler på.
Den 1. februar 2000 har Miljøstyrelsen udmeldt årets tilsynsskemaer, hvor renserier indgår i det ene.
Renserier vil derfor i år blive genstand for et indgående tilsyn i alle kommuner, og tilsynsberetningerne vil blive indrapporteret til Miljøstyrelsen, som vil vurdere resultaterne.
Når denne vurdering foreligger, vil jeg overveje, om der skal tages skridt til at skærpe de gældende krav til renseribranchen. Til den anden del af spørgsmålet kan jeg sige, at Dansk Renseriforening med støtte fra Miljøstyrelsens »Renere teknologi«-ordning gennemførte et projekt om renere teknologi i renseribranchen i 1995.
Endvidere er der gennemført et demonstrationsprojekt, hvor rensevæsken perklor bliver erstattet af ikkeklorerede kulbrinter.
Dette er dog ikke uden problemer, fordi stofferne er brand- og eksplosionsfarlige, og der kan opstå problemer med ophobning af bakterier i disse anlæg.
Den seneste udvikling er at benytte flydende CO2 under højt tryk.
Denne teknologi er stadig under udvikling, og en af de første maskiner af denne type er netop kommet til afprøvning her i landet.
Der er således en masse i gang i øjeblikket, der kan medvirke til det, vi talte om før, nemlig at skabe reel basis for at udfase brugen af de klorerede opløsningsmidler i renseribranchen.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-23:
»Vil ministeren skærpe kravene til renserier som foreslået af Fyns Amt og eventuelt fremme udvikling af alternativer til de nuværende renseteknikker, så klorerede opløsningsmidler helt kan undgås i renseprocessen?«
Jeg takker for svaret og konstaterer, at ministeren er indstillet på, at vi kan forcere arbejdet med at få udfaset det stads, f.eks. tetraklorethylen.
Og så må jeg lige understrege, at også jeg anerkender, at der er sket noget, men må konstatere, at 300 t er 300 t, og det er 300 t for meget.
Men jeg finder, det er vigtigt, vi vender tilbage til sagen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-23:
Og det er jo det helt centrale. Derudover spurgte jeg helt konkret i mit spørgsmål også til holdningen til det, hr. Jensby tidligere har fremført om at give en fra hvert parti mulighed for at se journalerne i sagen, altså få indsigt i Statsministeriets akter.
Og det ligger i øvrigt i fuldstændig forlængelse af det spørgsmål og inden for rammerne af det spørgsmål, der er stillet her, og derfor mener jeg også, at statsministeren bør svare på det spørgsmål her i spørgetiden.
Marianne Jelved (RV), 2000-02-23:
Jeg vil i virkeligheden takke hr. Frank Dahlgaard for hans klare spørgsmål og understrege, at det ikke er et hovedargument for mig eller for regeringen, at renten ændrer sig ved dansk deltagelse i en fælles valuta.
Der er nogle helt andre og vigtigere ting, nemlig sammenbindingen af Europa, sammenbindingen af gamle fjender, og de politiske samarbejder, som følger af en fælles valuta.
Det har vi drøftet under tidligere onsdagsspørgsmål.
Må jeg så prøve at gøre det endnu mere klart med rentespørgsmålet: Hvis Danmark bliver medlem af den fælles valuta og der så forventes at være et mindre rentefald - jeg understreger: et mindre - og hvis det rentefald viser sig at være et permanent fald i realrenten, kan incitamentet til opsparing svækkes.
Modsat vil incitamentet til investering i maskiner og produktionsanlæg jo stige - det var også det, hr. Frank Dahlgaard var inde på for lidt siden - og større investeringsomfang betyder så større produktion og også højere realløn.
Deraf vil følge, at vi vil være fri for kursudsving på den danske krone, og det er en samlet fordel for såvel husholdninger som virksomheder.
Så udsigten til mindre usikkerhed og udsigten til større produktion vil efter min opfattelse gøre, at det også er i de fremtidige pensionisters interesse, at Danmark kommer med i en fælles valuta.
Det skaber samlet set større sikkerhed.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-23:
Ja tak!
Jeg ved ikke, om det blev mere enkelt af det, ministeren sagde, men det er så ministerens synspunkt.
Men kan ministeren bekræfte for det første, at den danske rente i dag er meget lidt højere end den, man har i Tyskland og Frankrig?
I forhold til Tyskland er den 0,3 pct., altså en tredjedel procent højere, for man har omkring 6 pct.s rente i Tyskland på 10-årige statsobligationer, og den er 6,3 pct. eller noget i den stil i Danmark.
Det er den ene ting.
Kan ministeren bekræfte for det andet, at realrenten i Danmark, den reelle rente, når man tager inflationen og det hele i betragtning, er mindre end i Tyskland og i Euroland typisk, og at det er en af forklaringerne på, at vi har haft
en betydelig økonomisk vækst ikke bare i de senere år, men i store perioder i efterkrigstiden, sådan at vi i dag er et samfund, som med hensyn til velstand og realløn ligger bedre end f.eks. Tyskland og Frankrig?
Og kan ministeren bekræfte, at arbejdsløsheden i Danmark er så lav, at det nærmest ikke er noget problem mere, mens den er meget høj i Tyskland, Frankrig, Italien og Spanien?
Det er vist ikke helt rigtigt, som jeg erindrer svaret.
Det er rigtigt, at i perioder har den danske ikke bare rente, men også realrente været højere.
Det var f.eks. tilfældet i en del af 1970'erne og i begyndelsen af 1980'erne under Anker Jørgensens misregime i Danmark, hvor det hele gik i stå, hvor renten endte med at være 22 pct.
og investeringerne gik i stå, alle købte statspapirer, ingen ville investere aktivt.
Ingen i dette Folketing ønsker den politik tilbage, heller ikke den socialdemokratisk dominerede regering, vi har i dag.
Man er hele vejen rundt - i hvert fald halvvejen
Marianne Jelved (RV), 2000-02-23:
Det svar, der er sendt til hr. Frank Dahlgaard på et skriftligt spørgsmål om realrenten er jo offentligt tilgængeligt, og det kan alle kigge i. Jeg vil godt understrege, at i dag er den danske realrente mindre end den tyske, fordi den danske inflation er højere end den tyske, endda et pænt stykke højere. Det er ikke særlig rart, at vi har så høj en inflation, som vi har i øjeblikket. Derfor vil jeg gøre mig meget umage med, at den inflation kommer ned, fordi inflationen udhuler opsparingen og udhuler vores realløn og udhuler vores samfunds værdier.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-23:
»Finder ministeren, at det nuværende renteniveau herhjemme er passende for konjunktursituationen i dansk økonomi?«
Baggrunden for spørgsmålet er også renten, hvor en del af argumentationen har været, at vi kan få en lavere rente, og det er godt.
Nu har vi så hørt, at det ikke nødvendigvis er godt for pensionsopsparing i Danmark med en lavere rente, men spørgsmålet er vel egentlig, om ikke den rente, vi har i dag, er meget god for den økonomi, vi har i Danmark.
Og mener ministeren ikke, at vi har et renteniveau i dag i Danmark, som er til gavn for dansk økonomi og beskæftigelse og faktisk er i orden?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-23:
Den nuværende konjunktursituation er bl.a. kendetegnet ved, at der er sket en afdæmpning af økonomien i Danmark, og det var jo et af formålene for de politiske beslutninger, der blev truffet de foregående år.
Til trods for, at vi har en mindre vækst i denne tid, er ledigheden fortsat med at falde, og vi er nu nede på et ledighedsniveau, som vi ikke har haft siden 1976.
Det er jo meget positivt.
Det kan vi se.
I Økonomiministeriets prognose fra december 1999 er det forudsat, at der kommer en yderligere rentestigning i euro-området de næste 2 år, og den seneste renteudvikling er således ikke i modstrid med forudsætningerne for regeringens konjunkturvurdering. Derfor kan jeg konkludere, at jeg finder det nuværende renteniveau passende set i sammenhæng med den stort set neutrale finanspolitik og strukturpolitik.
Renten er ikke så høj, at beskæftigelsen bliver slået i stykker, og den er ikke så lav, at der skabes risiko for overophedning, og den truer ikke stabiliteten i dansk økonomi.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-23:
Det var da et interessant svar.
Ministeren konkluderer altså, at den rente, vi har herhjemme, er passende for den situation, vi er i.
Det må jo betyde, at hvis vi går med i euroen og afskaffer kronen, får vi altså en lavere rente, og den er så ikke i overensstemmelse med det, der varetager danske interesser.
Er det korrekt forstået?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-23:
Nej, det er ikke korrekt forstået, og det er en lidt søgt måde at prøve på at finde argumenter imod en fælles valuta.
Renten er passende nu til den konjunktursituation, vi har.
Vi har indrettet vores finanspolitik og strukturpolitik.
Bl.a. pinsepakke og finanslov osv. er jo indrettet, så vi kan have et økonomisk spor, som gør, at vi kan fastholde fremgang i beskæftigelsen, fald i ledigheden, overskud på de offentlige budgetter og overskud på betalingsbalancen.
Det er opgaven.
Vi har jo ikke en fri pengepolitik.
Den pengepolitik, Danmark følger, er den pengepolitik, der skabes i Frankfurt af Den Europæiske Centralbank, fordi vi har bundet vores danske krone til euroen, for hr. Frank Dahlgaard og jeg er jo enige om, at stabile valutaforhold er godt, og fastkurspolitikken er der bred politisk opbakning til.
Det er jo situationen.
Hr. Frank Dahlgaard var i sit forrige spørgsmål inde på, at renteforskellen i disse tider er meget lille - 0,3 pct. - og hr. Frank Dahlgaard må altså undskylde, men en ændring på 0,3 pct. er jo ikke en katastrofe for den danske økonomi.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-23:
Det, ministeren siger, er jo rigtigt.
Et lille rentefald er ikke nogen katastrofe, men det er altså, hvis vi går ind i euroen, en rente, som passer mindre godt til dansk økonomi end den, vi har i øjeblikket.
Vil ministeren bekræfte, at nogle af de lande, som er med i euroen i dag, har problemer, netop fordi renten er så lav.
Det er den jo af hensyn til Tyskland og Frankrig, som har svært ved at få gang i deres økonomiske vækst - nu på det sidste ser det ud til, at det er ved at komme - men lande som Finland og Irland, og mig bekendt også Holland og Portugal, er små lande, som har haft ganske pænt gang i væksten, og det er eurolande, som har været utilfredse med den lave rente, for dermed har de ikke kunnet bremse økonomien, og derfor er der en risiko for, at det flammer over i inflation og dårlig konkurrenceevne og dermed arbejdsløshed.
Så det passer ad hekkenfeldt til for disse lande at have den fælles rente.
Vil ministeren ikke bekræfte dét og samtidig bekræfte, at en lidt lavere rente for dansk økonomi er lidt mindre god end den, vi har i øjeblikket?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-23:
Det vil ministeren ikke bekræfte, for jeg er helt uenig.
Og det er ikke bare et spørgsmål om politik; jeg er sagligt set uenig i det, hr. Frank Dahlgaard gerne vil have mig til at bekræfte, så det kan jeg ikke.
Jeg vil gerne lige gøre opmærksom på, at det snart er 18 år - helt nøjagtigt vil det i september 2000 være 18 år siden - vi ved Poul Schlüter og Henning Christophersen indførte en fastkurspolitik i Danmark.
Siden da har det, der har været centralt i den danske økonomiske politik, været finanspolitikken og strukturpolitikken: den måde, vi indretter skattesystemet osv. på.
Det er det stadig væk.
Der er intet nyt i det, og der vil heller ikke være noget nyt i det i det tilfælde, at Danmark kommer med i den fælles valuta.
Det er nøjagtig tilsvarende i Irland, Holland og Portugal. Hvis man nu skulle gå ind på den tankegang, hr. Frank Dahlgaard gør rede for, må jeg sige: Man kan jo altid veje fordele og ulemper mod hinanden, og det må man som politiker gøre i mange sammenhænge.
Og her vil jeg sige, at fordelen ved at være i et stort, stabilt valutaområde langt opvejer den usikkerhed, der er for en lille valuta som den danske, og opvejer en lang række ulemper; men det er ikke efter min opfattelse en ulempe med de renteforskelle, som hr. Frank
Dahlgaard peger på.