runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-03-30:
Ja, men hvis ministeren nu har forberedt sig og fundet ud af, at Socialdemokratiet har fremsat et i øvrigt ganske udmærket forslag om medejerbolig, så vil ministeren formentlig også, hvis ikke han har læst det, være blevet underrettet om, at der er himmelvid forskel på de forslag, som ministeren her fremsætter, og dem, som Socialdemokraterne fremsatte, da vi havde regeringsmagten.
Men det, som jeg gerne vil reflektere over, er ministerens udtalelse om, at der ikke var tale om tvangssalg. Ordet tvangssalg var jo det, regeringen brugte, da den tiltrådte.
Og der er jo ingen tvivl om, at den har skræmt lejere over det ganske land med det her forslag.
Noget tyder jo på, at man også har haft problemer med at få det gennemført, siden der er gået 2 år, før man kommer på banen med et egentligt lovforslag.
I de 2 år har man overhovedet ikke været inde i substansdrøftelser med de mennesker, som det her handler om, og med de organisationer, som det her handler om, med de kommuner, som det her foregår i.
Man siger, at man løser problemer, men jeg kan ikke se andet, end at man skaber problemer med det her.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-30:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti naturligvis også er fokuseret på, at lovforslaget får den hastige behandling, det skal have.
Vi taler om et barn, der har en livstruende sygdom, og hans redning er nødvendig.
Hvis vi ikke går ind her, så sker der muligvis det, at han dør.
Derfor går vi selvfølgelig ind for, at der skal foretages en ægsortering for at finde den rette vævstype.
Vi er også opmærksom på, at den teknologiske udvikling, der er, hele tiden vil ændre sig, at behandlingsmulighederne bliver bedre, og at man naturligvis som forældre for alt i verden ønsker at ville afprøve alle muligheder, når man har et sygt barn.
Men i Dansk Folkeparti ønsker vi mere tid til at vurdere og gennemgå det materiale, som det her lovforslag hviler på, så vi vil først afgøre vores endelige stilling til forslaget ved tredje behandling.
Med hensyn til Kristendemokraternes ændringsforslag kan vi ikke tilslutte os det.
Det er udmærket, men vi er klar over, at det ikke hindrer iværksættelsen af behandling af det syge barn, men at ændringsforslaget udelukkende lægger op til, at der bliver tid til at se, hvorledes behandlingsmetoden virker.
Nu er det sådan, som fru Else Theill Sørensen lige har sagt, at der er stillet spørgsmål til ministeren i den anledning, og at vi her i Folketinget får oplyst erfaringer
og status ved anvendelse af præimplantationsdiagnostik i folketingssamlingen 2006-07, og så mener vi, at det er en bedre tidshorisont.
Derfor stemmer vi nej til Kristendemokraternes ændringsforslag.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-30:
Det, jeg vil sige til især ændringsforslaget, falder sådan set i naturlig forlængelse af hr. Søren Søndergaards indlæg, for jeg vil meddele, at Det Konservative Folkeparti ikke kan stemme for ændringsforslaget.
Jeg kan godt se argumenterne, men jeg mener ikke, at en frist på et år giver nogen mening i en situation, hvor de børn, der kan blive tale om, er et meget lille antal, og det, der skal foretages, er noget, der skal resultere i en graviditet, som forhåbentlig skal ende med et lille levende barn.
Det tager altså nødvendigvis sin tid, og derfor mener jeg, at tidsfristen er helt ude af proportioner.
I det hele taget har jeg som en slags erstatning stillet det spørgsmål til ministeren: Vil ministeren senest i folketingssamlingen 2006-07, altså inden for 3 år, over for Folketinget oplyse om status og erfaringer med anvendelse af præimplantationsdiagnostik i de af lovforslaget omfattede konkrete behandlinger ved bl.a. at oplyse om antal tilfælde, hvor behandlingen er anvendt, og resultaterne heraf?
Ministeren har givet et for mig tilfredsstillende svar, han har nemlig svaret ja. Så vil jeg sige med hensyn til netop den sag her, at det, der adskiller det foreliggende tilfælde fra andre tilfælde, alene er, at der ikke er tale om en arvelig sygdom.
Det er noget, der er givet tilladelse til i tilfælde, hvor der var en arvelig sygdom, og derfor har vi i Det Konservative Folkeparti den holdning, at hensynet til at redde et sygt barns liv vejer lige tungt i en familie, hvad enten der er tale om en arvelig sygdom eller ej, og at dette hensyn altid under sådanne omstændigheder må antages at være bestemmende for, at behandling ønskes.
Det Konservative Folkeparti kan ikke stemme for ændringsforslaget, men for det samlede lovforslag.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-30:
Det har gjort mig urolig, fordi der ikke kan være nogen som helst tvivl om, at denne her sag
under indtryk af, at der ligger en personsag, er blevet hastet utrolig hurtigt igennem.
Jeg tror ikke, at der var nogen folketingsmedlemmer, der i nogen andre sammenhænge, undtagen hvis Danmark skulle i krig eller sådan noget, ville acceptere denne her meget, meget hurtige behandling.
Fru Tove Videbæk har sådan set allerede redegjort for nogle af problemerne i den behandling.
Jeg vil slet ikke anfægte, at der kan være gode grunde til, at det skal have en så hurtig behandling, men netop fordi det er gået så hurtigt, og netop fordi ingen vel vil have siddende på sig, at den slags afgørende beslutninger bliver truffet på baggrund af en enkelt personsag og en enkelt personsag, hvor en del oven i købet tyder på, at det, der bliver besluttet her, ikke vil gøre den store forskel - i hvert fald er der ikke internationale erfaringer, der peger i den retning - må det vel være rimeligt, at i hvert fald ministeren går op og forklarer, hvad der er baggrunden for, at man ikke kan lave en midlertidighed i den her lov, som det er foreslået, det vil sige, at man lader den gælde 1 år, og så ser man, hvad der sker efter 1 år.
Hvad er grunden til, at vi ikke kan gøre det?
Hvis der havde været en normal grundig behandling, alle spørgsmål var blevet afklaret i tide, alle folketingsmedlemmer havde fået mulighed for at læse betænkningsbidragene - har alle folketingsmedlemmer læst betænkningsbidragene?
Jeg tvivler meget - så kunne man sige, at så var der ikke nogen grund til denne her midlertidighed, for så måtte man ligesom gøre sin stilling op.
Men netop på baggrund af den måde, det her er blevet til på, synes jeg, at vi fortjener et svar fra ministeren på, hvorfor der ikke kan være en midlertidighed, hvad angår denne her lov, sådan at der bliver tid til at gøre nogle erfaringer, tid til at fortsætte diskussionerne og så tage det op igen på et senere tidspunkt, uden at det får indflydelse på en konkret sag.
Nej, det er som ordfører.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-30:
Hvis der ikke er tale om særlovgivning, hvorfor skal det så gå så hurtigt?
Tove Videbæk (KD), 2004-03-30:
Der er behov for, at EU-sager, EU-debatter og -projekter i langt højere grad kommer på dagsordenen i Danmark.
Så vedrørende Kommissionens overordnede prioritering:
Kristendemokraterne er meget tilfredse med, at ti nye lande nu inviteres indenfor i EU pr. 1. maj.
Det er vigtigt at fokusere på helheden og på fællesskabet, blev der sagt i indledningen her i mødet, og det er vi helt enige i, og når disse ti lande er med i fællesskabet kan vi i langt højere grad og på en bedre måde være med til at løfte niveauet i disse lande på de mange områder, hvor det er nødvendigt.
Vedrørende stabiliteten og sikkerheden er Kristendemokraterne enige i, at EU skal styrke samarbejdet med vore naboer.
Det vil være til glæde og gavn
både for de enkelte lande i EU samt nabolandene. Stabilitet og sikkerhed i Europa ser vi hos Kristendemokraterne som en af de grundlæggende og primære opgaver, eller en stor del af det primære grundlag for hele EU's eksistens.
Et punkt skal der dog bruges speciel opmærksomhed på, og det er vedrørende et punkt, som vi for nylig diskuterede her i Folketinget, og det er atomkraften.
Kristendemokraterne mener, at vi bør bestræbe os på at udfase de anlæg, som allerede findes, og der bør under ingen omstændigheder bygges nye.
Vedrørende bæredygtig vækst nævnte udenrigsministeren, at dette område kræver en bred indsats på flere områder, og det er vi hos Kristendemokraterne enige i. Der blev også nævnt større produktivitetsstigninger, innovation, forskning, noget med at styrke konkurrenceevnen osv.
for bæredygtig
Her vil jeg da sige, at for Kristendemokraterne vil trykket og understregningen ligge på ordet bæredygtig i overskriften.
Vækst alene for vækstens skyld er vi hos Kristendemokraterne ikke så voldsomt glade for.
Velstand mener vi langtfra er det samme som eller ensbetydende med velfærd.
Som en lille kommentar i denne forbindelse så er vi også hos Kristendemokraterne meget uforstående over for, at kemikalieområdet er flyttet fra miljøministeren og til erhvervsministeren.
Vi mener, det signalerer noget, som er helt forkert.
Men når det så er sagt, kan vi fra Kristendemokraterne slutte op om disse prioriteringer, som også vi mener er af største vigtighed.
Henrik Dam Kristensen (S), 2004-03-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Søndergaard, hvorfor mekanismerne skulle være anderledes i et europæisk samarbejde, end de f.eks. er i det danske Folketing.
Vi har haft et folketingsvalg for et par år siden, og der er altså også nogle prioriteter, der er blevet anderledes, fordi der er blevet valgt nogle andre.
Sådan er politik vel så vel i Danmark som på europæisk plan.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-30:
Jeg er fuldstændig enig i, at det gør en forskel, hvilke politikere der repræsenterer Danmark i EU, og at det formentlig også gør en forskel, om end ikke særlig stor, hvilke politikere der bliver sendt til Europa-Parlamentet.
Så det er jeg fuldstændig enig i.
Det, der bare er min pointe, er, at den, hvad skal vi sige, liggen på maven for markedet, som overførslen fra miljøministeren til erhvervsministeren var et udtryk for, er ikke noget, der ligefrem står i modsætning til den filosofi, der i øvrigt præger grundlaget for Unionen.
Henrik Dam Kristensen (S), 2004-03-30:
Så nemt synes jeg ikke, at hr. Søren Søndergaard skulle slippe.
Der var ikke så forfærdelig meget, jeg var enig i, men der var en enkelt ting, jeg måske ville bede hr. Søren Søndergaard om at forholde sig til.
Jeg er enig med hr. Søren Søndergaard i, at man har flyttet kemikaliedirektivet fra der, hvor det rettelig hører hjemme, selvfølgelig ved miljøministeren, som i øvrigt har behandlet det i 2 år, over til erhvervsministeren.
Det, jeg gerne vil prøve at anskueliggøre med spørgsmålet her, er, at Unionen jo ikke har truffet den beslutning, men at det var en bevidst politisk beslutning, der blev taget.
Derfor handler Unionen altså også om, hvilke politikere vi sender derned til bl.a. at træffe sådanne beslutninger.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-30:
Jeg lagde mærke til, at fru Carina Christensen sagde, at det her var frivilligt for boligorganisationerne.
Jeg går ud fra, at fru Carina Christensen er klar over, at det var noget vrøvl.
Boligorganisationerne har ifølge lovforslaget ingen mulighed for at modsætte sig det, heller ikke selv om det faktisk er dem, der er ejere af boligerne, og lovforslaget er derfor ekspropriation.
Men det kan selvfølgelig være, at fru Carina Christensen mente det, hun sagde, og så hilser jeg det da særdeles velkomment.
Så er det jo en ændring af politikken.
Men jeg tror nu, at det mestendels var vrøvl.
Hvad mener fru Carina Christensen om den situation, der vil opstå, hvis der i huj og hast i en boligafdeling tromles
et beboermøde sammen?
Med et dunkelt belyst materiale gennemføres så en kupafstemning, og så sidder alle de beboere, f.eks. de folkepensionister, der måske ikke har nået at opdage, hvad der foregår, tilbage.
Hvilken indflydelse har de så på beslutningen?
Og ...
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-30:
Man kunne selvfølgelig godt drømme om et andet EU.
Et EU, hvor man ikke længere havde en situation, hvor man kunne påtvinge et lands befolkning at acceptere nogle dårligere standarder på miljøområdet, eller hvad angår fødevarer osv. og kunne henvise til, at der kræver miljøet, at det ikke kan blive overruled af indre marked-logikken.
Det er bare ikke det EU, der eksisterer, og det er heller ikke det EU, der er lagt op til i den traktat, som vi behandlede under det tidligere punkt.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
Det med at have skræmt lejerne tror jeg også vi er uenige i, for jeg tror faktisk, det er dér, hvor hr. Kramer Mikkelsen kommer fra, og nogle af de organisationer, der sidder på det her område, der prøver på at skræmme lejerne.
Lejerne skal jo have mulighed for at fortsætte som lejere i deres bolig.
Vi siger bare, at den enkelte afdeling skal have muligheden for det.
Derfor er jeg nødt til at sige, at vi er tilbage, hvor vi startede, på den ideologiske kampplads.
Det synes jeg er en skam for lejerne og en tredjedel af de lejere, der gerne vil være ejer af deres bolig.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-03-30:
Jeg har gjort meget klart rede for, hvad det er for en generel overvejelse, der ligger bag, at regeringen fremsatte et lovforslag til en revision af den samlede lov om kunstig befrugtning, hvori det her element indgik som ét element i en flerhed af forslag.
Præcis derfor er det jo ikke særlovgivning.
Så opstår der en situation, der gør, at
hvis vi skal behandle lov om kunstig befrugtning i hele dens sammenhæng med alle de elementer, der er til diskussion dér, lige fra insemination af enlige lesbiske kvinder til spørgsmålet om nedfrysningstid, til spørgsmålet om, hvilket serviceniveau vi skal stille op for barnløse i det offentlige sygehusvæsen, så ville en sådan samlet lovbehandling af sædvanlig længde betyde, at vi alt andet lige ville komme meget tæt op mod grundlovsdag, det kan endda være, at der ville være et ønske om, at nogle af temaerne i dette lovforslag oversomrede, og der ville det jo altså være skæbnens ironi, hvis en lov, der er båret af generelle principielle overvejelser i en situation, hvor man får et meget konkret blik for, hvad der kunne være en positiv effekt af lovgivningen, ikke blev fremmet mest muligt med det resultat, at den første situation, hvor denne generelle lov skulle virke, var en situation, der forsvandt, inden loven blev vedtaget.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil er jo den, der er bedst til på egne vegne selv at vurdere, hvor lang tid det kræver at tænke sig om.
Jeg vil sige, at regeringen har tænkt sig om.
Regeringen har tænkt sig om, inden vi fremsatte det her lovforslag, som ikke er hverken møntet på eller målrettet en bestemt navngiven person, men er, som jeg gav udtryk for i mit første indlæg her, udtryk for en generel overvejelse, der springer direkte ud af, at vi har haft et antal tidligere tilfælde, hvor vi på kanten af den lovgivning, som Tinget vedtog for år tilbage, har tilladt ægsortering for den positive egenskab.
Det er vores generelle principielle overvejelse, og den fører logisk set frem til, at vi foreslår en generelt virkende lovgivning.
Så er det altid klogt, når man lovgiver, at tage temperaturen på, om lovgivningen nu har den rigtige effekt.
Det kan man så vælge at gøre på forskellige måder.
Det kan man gøre ved at indbygge en revisionsbestemmelse, det kan man også gøre ved, som vi har valgt her, at sige, at når denne lov har virket en rum tid, 2-3 år, så er det relevant at tage temperaturen på den, for så har vi ikke kun én sag at vurdere lovgivningens effekt på, men vi har et antal sager.
Det vil være fremmende for god lovkvalitet, at vi hverken vedtager lovgivning eller evaluerer lovgivning på baggrund af enkeltsager.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
Jeg er nødt til at rette hr. Kramer Mikkelsen.
Der er jo ikke tale om tvangssalg af almene boliger.
Det, der er tale om, er en forsøgsordning, hvor vi vil give den enkelte lejer muligheden.
Det er den enkelte afdeling, der træffer beslutningen, hvis man i den enkelte afdeling ikke ønsker det.
Det her er jo nærdemokrati ude i allerførste linje, det har jo intet med tvangssalg at gøre.
Det har jo intet at gøre med, at regeringen bare vil sælge.
Jeg er nødt til at gentage det, jeg sagde før: Det er regeringen, der ønsker at give en mulighed, og hvis lejeren vil blive boende som lejer, fint for os.
Men der er faktisk undersøgelser, der viser, at der er en tredjedel af lejerne, der gerne vil ind og være ejere.
Jeg må henvise til, at Socialdemokratiet jo selv har vist, at der er et ejergen i folk, når man tidligere har fremsat forslag om boliger, hvor man skulle have mulighed for at have større indflydelse på den bolig, man bor i.
Så ejergenet er jo dukket op i Socialdemokratiet mere end én gang. Så kan det godt være, at man siger, at alle er imod det, men undersøgelser viser faktisk, at en tredjedel af lejerne synes, det kunne være en god idé.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-03-30:
Men nu er der nogle af os, der kan huske, da regeringen tiltrådte og barslede med et forslag, der hed tvangssalg af almene boliger - det var faktisk udtrykket: tvangssalg af almene boliger - og der er det jo lidt nærliggende at sige, at når ministeren snakker om en ideologisk kampplads, så er der vel god grund til at erindre ministeren om, at de, der valgte at gøre det her til en ideologisk kampplads, var dem, der fra starten brugte udtrykket tvangssalg af almene boliger.
Der er to forslag til behandling her i dag, og skal jeg give mit bud på, hvor Socialdemokraterne lægger deres stemme i vægtskålen, må jeg sige, at så er det nok kun det ene af dem, vi støtter.
Det er såmænd, fordi vi åbent og ærligt erkender, at hvis der med ideologisk kampplads menes, at man tager stilling og støtter de mennesker, det her lovforslag kommer til at skade, så vil jeg sige, at så står vi på lejernes side.
Det er det, ministeren påstår at han gør, men jeg er ret sikker på, at når denne her debat er overstået, så vil vi finde ud af, at ministeren har lagt sin stemme i en forkert vægtskål.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
For regeringen er det den enkelte lejer, der bor i sin lejlighed, der skal have muligheden for at fortsætte som lejer, og så skal der være muligheden for i en forsøgsordning at kunne overtage sin egen bolig.
Og igen: Vi taler altså om en forsøgsordning.
Jeg er nødt til at gentage, hvad jeg allerede har sagt til Folketinget, at jeg har erkendt, at det her er en ideologisk kampplads for venstrefløjen om de almene boliger, og den diskussion må vi så bare tage, men det ændrer ikke regeringens holdning.
Morten Homann (SF), 2004-03-30:
Jeg vil godt påpege, at jeg sådan set endnu ikke i mit indlæg har gjort rede for SF's holdning til det her
, og hvis man vil skyde SF i skoene, at vi har ideologiske holdninger til det, så vedkender vi os det gerne.
Selv om der kun er tale om en forsøgsordning, så er det fuldstændig enslydende budskab, der kommer fra interessenterne: Pas på med det her, det er en forkert og en farlig kurs, regeringen bevæger sig ud på; der er brug for det stik modsatte, nemlig flere lejeboliger.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
Det er der en undersøgelse der viser at op til en tredjedel af lejerne godt kunne tænke sig.
Vi har 570.000 familieboliger, og så sidder vi og taler om et forsøg, der måske vil løbe op i 5.000, måske meget færre, men det er altså blevet en ideologisk kampplads fra venstrefløjens side.
Det kan vi så blot konstatere fra regeringens side, men det ændrer jo ikke ved, at vi vil give lejerne mulighed for i sidste ende at træffe denne her beslutning.
Det er jo ikke ministeren, det er jo ikke regeringen, der går ud og vil sælge de her boliger
Det er et spørgsmål om, om man vil give lejerne den ret, at de selv kan bestemme, og det mener regeringen at vi i en forsøgsordning gerne vil gøre.
Morten Homann (SF), 2004-03-30:
Det giver selvfølgelig god mening.
Men jeg synes, i lyset af den ikke ubetydelige mængde høringssvar, som er indkommet til ministerens lovforslag, og også den tyngde og fylde, som høringssvarene har, at det er relevant at prøve at komme lidt nærmere på: Hvad er det for nogle mål, som ministeren vil opnå ved at fremsætte det her forslag alligevel?
Hvad er det for nogle gevinster, som regeringen regner med at kunne opnå?
Nu har jeg fulgt debatten, siden regeringen tiltrådte og ministeren bebudede, at der ville komme sådan et lovforslag som det her, og uanset hvad der har været rejst af forskellige mål i løbet af den efterhånden lange debat, som har kørt, så er der fyldige argumenter fra alle sider i den boligpolitiske debat, som advarer mod det her forslag; det når ikke de mål, som regeringen ønsker at nå.
Derfor synes jeg, det er rimeligt, at ministeren her i anledning af Enhedslistens forslag begrunder, hvad det så er for nogle grunde, man har til alligevel at vælge at fremsætte lovforslaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
Det er klart, at når den her forsøgsordning er kørt igennem, vil vi evaluere den.
Det er der jo ikke tale om.
Provenuet skal gå til nybyggeri, og denne regering har jo på en række områder, hvor også Socialdemokratiet deltager, bygget flere boliger, flere ældreboliger, flere ungdomsboliger, flere handicapboliger. Nu sidder vi og skal diskutere en forsøgsordning om lidt ved behandlingen af regeringens lovforslag, og jeg må endnu en gang tilkendegive, at vi ikke kan støtte Enhedslistens beslutningsforslag.
Lissa Mathiasen (S), 2004-03-30:
Jeg synes ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål om hvorfor.
Når vi har de lange køer af mennesker, der står og venter på at få en lejebolig, hvad er så begrundelsen? Så vil jeg godt supplere det med et spørgsmål mere.
Nu siger ministeren, at det jo kun er 5.000.
Er det sådan, at når forsøgsordningen er slut, så kan man spole tilbage og sige: Det var dårligt, det gav problemer, så nu har vi ikke dem som ejerboliger; nu bliver de lejeboliger igen?
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
Jeg vil gerne sige til fru Lissa Mathiasen, at det her er et forslag, der opererer med en forsøgsordning i en størrelsesorden, hvor vi taler om op til 5.000 boliger.
Jeg synes i øvrigt, vi skulle tage debatten, når vi skal have debatten om regeringens lovforslag, men jeg vil blot her sige, at vi altså taler om en forsøgsordning, og derfor har regeringen jo selvfølgelig til hensigt at gennemføre sit lovforslag i indeværende samling.
Vi kan ikke støtte Enhedslistens forslag, som det foreligger her.
Lissa Mathiasen (S), 2004-03-30:
Jeg vil godt spørge ministeren på baggrund af afvisningen af forslaget fra Enhedslisten: Hvorfor vil man have et lovforslag frem om salg af almene boliger?
Hvorfor, når der er sådan en stor mangel på lejeboliger?
Hvorfor, når der er så mange mennesker, der står og venter på at få en bolig?
Når der er så lange boligkøer, hvorfor vil man så have det her salg?
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-30:
Det mener jeg ikke der er behov for at gøre.
Det her er en forsøgsordning, som regeringen ønsker at gennemføre i indeværende samling.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-30:
Det er præcis argumentationen for at sige, at denne her lovgivning skal gælde i f.eks. 1 år, som Kristendemokraterne lægger op til.
Så vil man kunne behandle den sammen med resten af det lovkompleks, der er lagt op til, og på den måde ikke gå glip af den chance, som ministeren taler om, for at gå ind i det konkrete tilfælde.
Det vil altså sige, at for de mange partier, der går ind for denne her lovgivning, ville der sådan set ikke være nogen forskel.
Det ville blot være et spørgsmål om, at man fik tid til at tænke sig bedre om og fik set det i en helhed med resten af det lovkompleks, det skal behandles med.