runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2005-04-06:
Vi kender jo Dansk Folkepartis modstand mod Schengensamarbejdet gennem de tidligere drøftelser, vi har haft, men jeg vil gerne stille et spørgsmål til ordføreren, hr. Peter Skaarup, om Sverigesforbindelsen, broforbindelsen og forholdet til Danmark.
Hvilken forskel har Schengensamarbejdet gjort i forhold til forholdene før Schengensamarbejdet?
Som bekendt har der i de nordiske lande været en såkaldt pasunion, hvorefter vi har haft pasfrihed mellem de nordiske lande.
Det vil sige, at man stort set kunne rejse frit mellem de nordiske lande som sådan.
Hvilken forskel har det gjort, at Schengensamarbejdet er etableret, hvor nu de samme forhold konkret omkring Sverige/Danmark gør sig gældende?
Bjarne Laustsen (S), 2005-04-06:
Jeg holder faktisk meget af beskæftigelsesministeren som menneske, og derfor turde jeg godt sige det, når vi ikke er så mange til stede, så det kan blive imellem os og seerne.
Jeg vil godt spørge helt banalt: Hvordan kunne det egentlig gå så galt, når alle advarselslamper for ministeren var tændt?
Alle relevante spørgsmål, bl.a. fra Folketingets talerstol, var registreret.
Vi havde lavet en aftale, der netop sagde noget om styrkeforholdet imellem ordinært ansatte og tilskudsjob på særlige vilkår osv., aftalen var klar.
Så det er underligt for mig, for jeg har ikke det indtryk, at beskæftigelsesministeren er sådan en kamikazepilot, der udelukkende søger at komme mest muligt galt af sted.
Det kan godt være, at man gerne vil bruge løntilskudsordningen til at nedbringe ledigheden, men jeg vil da tro, at ministeren er skruet sådan sammen, at det, det handler om, er at overholde lovgivningen og indgåede aftaler.
Derfor synes jeg jo, det er synd for ministeren, at man rodede sig ud i sådan en sag, hvor man får så meget kritik.
Så vil jeg godt spørge: Når man har gennemgået eller undersøgt tre regioner, hvordan er kontrollen så med de andre regioner?
Det er derfor, jeg har sagt, at vi har stået med et alvorligt problem her, fordi der er sket en ikkekorrekt administration.
Selve kampagnen med at skaffe ekstra løntilskudspladser startede i slutningen af 2003, hvor Århusregionen igangsatte en særlig kampagne for at finde løntilskudsjob.
Den ordning blev overordentlig succesfuld, og regionerne og Arbejdsmarkedsstyrelsen diskuterede så i 2004, om man ikke kunne gøre noget tilsvarende landet over.
Derfor blev der nedsat en styregruppe med seks regionschefer, hvor hver region blev bedt om at udmelde sine målsætninger.
Så der har i den her kampagne ikke været tale om, at det er et pres, der er kommet ovenfra, men det er tværtimod de gode erfaringer, der er vokset op nedefra, som vi gerne har villet udbrede til hele landet.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Jeg synes da, at vi skal holde øje med det i fællesskab, for man skal selvfølgelig hele tiden sørge for at gøre det så godt som muligt.
Jeg er glad for, at vi netop er enige om, at situationen er slem i Burma, at vi skal holde øje med situationen i Burma, at vi skal gå ind og hjælpe befolkningen og ikke straffe befolkningen og skal holde fast i sanktionerne mod regimet.
Men vi må også være klar over, at sanktionere ikke har virket, og derfor skal man efter min opfattelse også inddrage det i dialogen med nabolandene til Burma og også give dem et medansvar, som vi prøvede i forbindelse med ASEMprocessen i efteråret, for at der kommer fremskridt i Burma.
Vi er mange, der skal holde øje med det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
Jamen problemet er, at det her kan opstå igen.
Men jeg kan i hvert fald sige, at hvis ikke udenrigsministeren holder øje med det, så gør vi det i hvert fald i Enhedslisten.
Vi vil holde et meget vågent øje med Benita Ferrero-Waldner.
Vi er da også glade for i Enhedslisten, at Kommissionen indså, at den faktisk havde dummet sig, men den gjorde det jo kun, fordi der blev lagt et utrolig stort pres på Kommissionen.
Jeg kan ikke vide, om det er mit spørgsmål her i spørgetiden, som har været den udslagsgivende årsag, men det har i hvert fald nok været medvirkende, samtidig med at der også var en demonstration uden for Burma Day i går.
Vi er da glade for, at EU-Kommissionen har set, at der er sket en stor fejltagelse, men vi vil da holde øje med, at det ikke gentager sig i fremtiden.
Tak for svarene.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Nu kan jeg ikke forhistorien om, hvornår de forskellige er inviteret, men det kunne hr. Rune Lund.
Jeg har ikke været vidende om, hvornår de er blevet inviteret.
Men så kan man jo konstatere det under »lyttet«, hvis de er inviteret på den måde, som hr. Rune Lund nævner.
Og det er jo altid godt, når en kommissær lytter og erkender, at kredsen skulle have været bredere.
Så synes jeg også, det er udmærket, at Burma fastholdes på dagsordenen.
Jeg vil også godt være med til i dette Folketing at fastholde Burma på dagsordenen, og jeg synes, det er udmærket, at man får diskuteret, hvordan vi bedst kan hjælpe Burma.
Hvis det har været kommissærens formål, er det jo udmærket.
Det er jo altså også lykkedes, for konferencen endte jo med en generel enighed om at fastholde sanktionerne, dvs. enighed om den politik, vi er enige om.
Så hvor er problemet?
Bjarne Laustsen (S), 2005-04-06:
Jeg er glad for, at ministeren bekræfter, at når det går galt et sted, går det galt alle steder, og det viser undersøgelserne også.
Det er selvfølgelig beklageligt, men mig siger det jo, at det er på baggrund af de instrukser, bl.a. ministeriet, ministeren, Arbejdsmarkedsstyrelsen har givet til AFmedarbejdere.
Det er ikke dem, jeg klandrer for noget i den her sag, de har sådan set bare udført ministerens ordrer eller styrelsens ordrer.
Derfor er det interessant, hvordan man så vil rette op på det og håndhæve det.
Men det byggede på, at AF i regionen var gået ud og havde lavet en aftale med en virksomhed om, at de begge fra et bestemt tidspunkt til et andet tidspunkt uanset deres baggrund kunne få løntilskud.
Vil ministeren stoppe sådan nogle aftaler i fremtiden?
De sager, vi har drøftet over sidste sommer, var jo sager, hvor man sagde, at der var misbrug af løntilskudsordningen, og vi fandt da også i et par tilfælde dengang nogle klare overtrædelser af reglerne.
Men det er klart, at vi jo er inde i et skønsområde, hvor AF-medarbejderen skal skønne, om den pågældende person er i risiko for langtidsledighed.
I nogle af de sager, jeg så, dengang vi diskuterede i Arbejdsmarkedsudvalget, var min personlige vurdering jo nok lidt anderledes end AFmedarbejderens.
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
Sådan som jeg forstår det, får jeg nu bekræftet, at det stykke papir, den rapport, som blev lavet af de to navngivne herrer, som jeg har snakket om tidligere, er et stykke papir, som udelukkende står for deres egen regning, og det er ikke et papir, som på nogen måde skal forstås som værende
en linje, som EU vil arbejde hen imod.
Så er der bare ét problem til i hvert fald, og det er kommissæren Benita Ferrero-Waldner.
For hun har åbenbart ikke haft den fornødne dømmekraft til at vurdere, at her var man ude i noget snavs.
Eller måske står hun ligefrem for en anden politisk holdning end den, som er den nuværende i EU.
Er udenrigsministeren tryg ved den østrigske EU-kommissær Benita Ferrero-Waldner, eller vil udenrigsministeren holde lidt nøjere øje med, hvad Ferrero-Waldner i fremtiden kunne finde på at begive sig ud i?
Jeg så her i morges, da jeg lige tjekkede, hvordan det var gået med konferencen Burma Day, til min forbløffelse – men dog heldigvis – at konferencens fokus var lavet om fra at handle om sanktionspolitik, for og imod, til i virkeligheden at handle mere om EU’s humanitære bistand til Burma.
Til min forundring så jeg søreme også, at der lige pludselig var blevet inviteret en oppositionspolitiker, nemlig den person, som udenrigsministeren nævner, Harn Yawnghwe.
Men han blev inviteret i sidste øjeblik.
Men det, som i virkeligheden er vigtigt nu her, og det spørgsmål, der står tilbage, er den rapport, som lå til grund for Burma Day, og det er den rapport, som er udarbejdet af Morten Pedersen og Robert Taylor, som er erklærede modstandere af sanktionspolitikken over for Burma, hvilket f.eks. ikke er Enhedslistens politik.
Er det en rapport, hvor man nu siger, at det bare er et stykke papir, som kun står for, hvad de to personer mener, og at det intet har at gøre med, hvad EU i øvrigt går og mener?
Er det sådan, det skal forstås?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Jeg forstår til fulde spørgsmålet, og derfor er jeg også glad for at få mulighed for at besvare det.
For situationen i Burma er i fortsat forværring, krænkelserne af de mest fundamentale menneskerettigheder fortsætter, den økonomiske situation for den almindelige borger forværres og uddannelses- og sundhedssituationen forringes.
Derfor spørger man så også rundtomkring, om EU’s strategi så virker, da den jo åbenbart ikke har virket – der er ikke kommet forbedringer, og oppositionen er ikke kommet ud.
Derfor arrangerede Kommissionen i Bruxelles i går en konference for at drøfte EU’s politik over for Burma.
Det er jo meget rimeligt, eftersom den ikke har givet nogen resultater.
Til konferencen var inviteret medlemsstaterne, en række såkaldte eksperter og repræsentanter fra forskellige organisationer, bl.a. FN’s koordinator i Rangoon.
Oppositionen var rent faktisk også til stede, den demokratiske opposition.
Direktøren for den demokratiske oppositions europakontor Harn Yawnghwe deltog.
Konferencen var relevant, fordi den gav mulighed for en drøftelse af nye ideer, og den var god, fordi den var med til at fastholde Burma på den internationale dagsorden.
Derfor mener jeg, at Burmakonferencen i sig selv har fremmet den demokratiske oppositions interesser i Burma, så de ikke bliver glemt.
Jeg forstår – og det forstår jeg også på spørgsmålet – at der var nogle, der havde frygtet, at konferencen skulle føre til en kursændring i Burmastrategien.
Der vil jeg godt sige, at det altså ikke er nogle rapportskrivere eller en konference, der afgør EU’s fælles holdning.
Det er altså udenrigsministrene eller statsministrene på et fælles møde.
Det vil sige, at beslutninger træffes i Rådet, og der kunne ikke træffes beslutninger i går.
Tværtimod var der enighed i går, har jeg fået refereret i dag fra mødet i går, om at fastholde sanktionerne.
Det finder vi også er det rigtige, dvs. målrettede sanktioner i forhold til regimet og en forstærket bistandsindsats baseret på reciprocitet, hvor EU reagerer proportionalt på fremskridt og tilbageskridt, men først og fremmest, som vi fik ind i den fælles holdning i efteråret, skal vi nu også kunne se på, hvordan vi rent konkret kan hjælpe oppositionen og demokratibevægelsen.
Der er altså en lang række tiltag – nu har jeg ikke mere taletid – som hr. Rune Lund kan spørge til i det folketingsudvalg, hvor alle disse sanktioner er indeholdt, og så skal jeg svare på det.
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
Det papir, som lå til grund for den konference, var et papir, som var affattet af to erklærede antisanktionsfolk, nemlig Morten Pedersen og Robert Taylor.
Så jeg kunne godt tænke mig at vide, hvordan det egentlig spiller ind i forhold til at styrke den demokratiske opposition i Burma, at EU-Kommissionen tager initiativ til at arrangere sådan en konference her, som er så venlig over for militærdiktaturet i Burma, og som i virkeligheden er et brud med den måde, EU har set militærdiktaturet i Burma på tidligere.
»Vil udenrigsministeren oplyse, hvordan EUkommissær Ferrero-Waldners konference med navnet Burma Day fremmer den demokratiske oppositions interesser i Burma?«
Skriftlig begrundelse
EU-kommissæren har tilsyneladende indkaldt til en konference om Burma uden at invitere den demokratiske opposition.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Jeg står stadig væk ved det, jeg skrev dengang, at vold ikke er et internt anliggende.
Det var jo noget, der blev besluttet, tror jeg, allerede ved Wienkonventionen i 1993.
Det blev også klart præciseret af Kofi Annan – var det i 1999 eller 2001? – og Bill Clinton, at man ikke bare kunne se til, når der foregik folkemord eller masseudryddelse på den anden side af grænsen.
Derfor gik Danmark jo også ind i Kosovo for at redde kosovarerne.
Og derfor har vi også arbejdet kraftigt for Darfurløsningen, hvor vi jo har haft den glæde at se, at ICC nu er kommet i gang.
Så Den Internationale Straffedomstol fungerer bl.a. ved en dansk indsats i Sikkerhedsrådet.
Så hr. Rune Lund kan altså se på vores praktiske indsats og resultater, at vi jo rent faktisk arbejder for, at vold ikke er et internt anliggende, og der har jeg jo sagt tidligere til hr. Lund, at EU faktisk kan bruges, for det vil være meget stærkere, at EU kritiserer, end at Danmark alene kritiserer, og EU har altså fået Tjetjenien på dagsordenen, fordi Danmark satte det på dagsordenen igen under den danske formandskabsperiode.
Rune Lund (EL), 2005-04-06:
En sidste ting, mit sidste skud i bøssen her, er, at under et af de tidligere spørgsmål snakkede vi om EU som en kampplads og muligheden for at være proaktiv, og der er det jo sådan, at udenrigsministeren også tidligere, altså før udenrigsministeren blev udenrigsminister, havde den holdning, at hvis EU ikke kunne finde ud af at rykke denne her sag eller være kritisk, så måtte Danmark selv gå i aktion.
Og der var det jo sådan, at udenrigsministeren var meget kritisk over for den tidligere socialdemokratiske udenrigsminister, som var hr. Mogens Lykketoft, og bl.a. skrev på sin hjemmeside: Hvis udenrigsministeren – og det var altså hr. Mogens Lykketoft dengang – fra sit vindue ser en voldsdåd under udførelse i en anden mands hjem, er det hans pligt at tilkalde ordensmagten.
Gør han ikke det, står han til domfældelse.
Vold er ikke et internt anliggende, hverken nationalt eller internationalt.
Var det noget, udenrigsministeren kunne tage initiativ til?
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Dommene ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol er jo temmelig vigtige, og som jeg sagde, ønsker vi altså også at få dem respekteret.
De har jo en appelfrist; der er jo også spilleregler for russerne.
Denne appel om, at liget skal udleveres, har vi jo selv givet til Rusland, så det behøver de såmænd ikke skrive under på ovre i Litauen.
Vi har meddelt Rusland, at vi synes, at man burde udlevere liget.
Ja, jeg kan ikke forstå det anderledes.
Den har ikke været forelagt udenrigsministrene, den er altså blevet brugt som en slags tænkepapir eller debatoplæg i den kreds der.
Jeg har heller ikke selv læst rapporten, og jeg mener heller ikke, at det er min embedspligt at læse den rapport.
Den indgik som oplæg til overvejelserne på den konference.
Jeg er også enig i, at konferencen fra starten burde have inviteret flere fra den demokratiske opposition.
Det ville også være sket, hvis vi havde stået for den konference, men nu er det jo ikke os, der indkalder til konferencen, det er kommissærerne.
Den burde have været bredere sammensat.
Og så skal vi sørge for at gøre, hvad vi kan for at få fremmet vilkårene for den almindelige burmeser.
Det fik vi ind i den fælles holdning: forbud imod, at virksomheder eller organisationer registreret i EU stiller finansielle midler såsom lån eller egenkapital til rådighed for navngivne statsejede burmesiske virksomheder.
Vi har lavet indefrysning af midler tilhørende kredsen af medlemmer af militærregimet og andre knyttet til regimet.
Vi har suspenderet højniveaubesøg til Burma.
Og så er der det væsentlige i det, jeg vil hen til: forbud mod ydelse af ikkehumanitær bistand til Burma – humanitær bistand vil vi jo gerne give.
Forbuddet gælder dog ikke projekter, det vil sige, at følgende ting kan komme igennem og leveres: projekter, der ydes gennem FN eller internationale organisationer, og som vedrører menneskerettigheder og demokrati, fattigdomsbekæmpelse, sundhed og grunduddannelse eller miljøbeskyttelse, altså skovdriften.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-06:
For at få præciseret den her enighed om, at vi ikke vil have ordinære job til at blive fortrængt af tilskudsjob, synes jeg, at ministeren skal kommentere det svar, han har givet til mig her den 10. marts, hvor han skriver: Der kan være virksomheder, hvor betingelserne om merbeskæftigelse er opfyldt, som efter kontakt med arbejdsformidlingen frem for en ordinær ansættelse har valgt at medvirke til beskæftigelsesindsatsen ved at ansætte en ledig med løntilskud med de forpligtelser til det ene og det andet og det tredje og det fjerde, som det skulle medføre for virksomheden.
Det vidner om et klokkeklart eksempel på en virksomhed, som altså for at medvirke til beskæftigelsesindsatsen i stedet for at ansætte en ordinært ansætter en med løntilskud.
Det er uacceptabelt, og den slags virksomheder skal have at vide, at det gør man ikke, og arbejdsformidlingen skal have at vide, at de ikke må erstatte ordinære job med job med løntilskud, uanset om man kalder det for et led i beskæftigelsesindsatsen.
Det er selvfølgelig klart, at løntilskudsjob ikke er et tagselvbord for virksomhederne.
Virksomhederne skal opfylde kravene til at kunne modtage; det er specielt merbeskæftigelseskravet.
Lønmodtageren, den, der kommer ud i løntilskudsjobbet, skal selvfølgelig også opfylde kriterierne.
Jeg mener, at vi får bundet det meget effektivt sammen med kravet om tre underskrifter på den blanket under den sag, hvor det er blevet behandlet, ved at virksomheden skal skrive under, at en repræsentant for de ansatte skal skrive under, og at den AF-medarbejder, der rent konkret bevilger løntilskuddet, skal skrive under.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Stig Møller (KF), 2005-04-06:
Den ene historiske situation er jo ikke identisk med den næste historiske situation, og derfor skal hr. Rune Lund jo også bemærke datoen for, hvornår de udtalelser er faldet.
Human Rights Watch skriver altså ifølge det, jeg har fået oplyst, i sin rapport, at der allerede i februar i år var indledt 1.814 efterforskningssager, og også, at der faldt denne dom i Groznyj.
Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol har også dømt Rusland, og vi vil naturligvis lægge meget vægt på, at man holder øje med, at Rusland respekterer Menneskerettighedsdomstolens kendelser og udbetaler de erstatninger og andre ting, som er besluttet af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det er jeg også sikker på at vores medlemmer af Europarådets parlamentariske forsamling vil gøre, og det vil regeringen også gøre.
Hr. Rune Lund skal ikke dreje det her over til, at jeg står og forsvarer, hvad der foregår i Tjetjenien.
Det gør jeg overhovedet ikke.
Men jeg ved bare ikke, om hr. Rune Lund er i stand til at sende en hær ind og lægge sig imellem.
Ja, nu markerer hr. Rune Lund, og det vil sige, at vi nu vil høre, at hr. Rune Lund har en hær at sætte ind, men den hær kender jeg så ikke noget til.
Der er ingen hær at sætte ind, medmindre hr. Rune Lund har en overraskelse i ærmet.
Det vil sige, at der kun er én vej frem, og det er at presse på.
Hvis ikke man bruger hæren og sætter den ind i Tjetjenien, så er der kun én vej frem, og det er at presse på for en politisk løsning og også at få tjetjenerne til at holde op med deres krænkelser af menneskerettighederne, som jo også har været massive: kidnapninger, Beslan, operaen i Moskva.
Der er jo to sider her.
Der er en voldsom terrorisme fra tjetjensk side, som gør, at jeg ikke vil gentage de ord, som hr. Rune Lund bringer fra en helt anden situation, fordi den tjetjenske terrorisme er vokset drastisk, siden jeg udtalte disse ting, og en frihedskrig er også blevet til terrorisme.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-06:
Rigsrevisionens beretning om tilskudsjob dækker jo kun en del af hele det her område.
Den dækker nemlig det, der handler om de forsikrede ledige, altså dem, der er i a-kasse-systemet, og arbejdsformidlingens forvaltning af tilskudsjob for det område.
Men det er jo også et faktum, at så vel tilskudsjob som andre dele af aktiveringsindsatsen forvaltes gennem kommunerne.
Jeg må sige, at med det kendskab, jeg har til kommunernes omgang med lovgivningen med hensyn til konkurrenceforvridning osv., kunne man frygte, at situationen på det kommunale område er lige så slem, som den har været på arbejdsformidlingsområdet.
Det hænger sammen med, at det efter loven er kommunalbestyrelserne, der har ansvaret for at udføre kommunale opgaver og også pligt til at føre tilsyn med opgaveløsningen.
Det gælder også vedrørende løntilskudsordningen for kontanthjælpsmodtagere, revalidender samt fleksog skånejob.
Det er kommunalbestyrelsens ansvar, at der administreres efter loven, og det er den kommunale revision, der fører tilsyn med den kommunale administration.
Jeg har allerede sikret mig, at kommunerne bliver orienteret om de administrative initiativer og opstramninger, som Arbejdsmarkedsstyrelsen nu i forlængelse af Rigsrevisionens kritik sætter i værk.
Og jeg er ret sikker på, at kommunerne selv med den fokus, der har været på denne sag, vil være hurtige til at tage bolden op.
»Vil ministeren sikre, at kommunernes administration af løntilskudsordningen for ikkeforsikrede ledige kulegraves, så det undersøges, om den har været lige så lemfældig som AF’s for de forsikrede ledige?«
Peter Skaarup (DF), 2005-04-06:
»Det har aldrig været nemmere og mere behageligt at rejse til Danmark som illegal indvandrer.
Professionelle menneskesmuglere har nemlig fundet et smart smuthul ind i Danmark, og derfor er det slut med at gemme sig i ubekvemme bagagerum og krydse grænseovergange i ly af natten.
I stedet køber illegale indvandrere bare billet til internationale busruter, især det store busselskab Eurolines.
På den måde transporterer Eurolines hvert år mere end 1.000 arabere, afrikanere og østeuropæere uden pas til Danmark.«
Dette er et citat fra Ekstra Bladet den 26. december 2004, som i en artikel meget klart beskriver denne trafik, som selvfølgelig er helt forkastelig.
Formålet med den udlændingepolitik, som regeringen og Dansk Folkeparti har aftalt, er bl.a., at vi skal kunne bekæmpe illegal indsmugling af indvandrere og selvfølgelig også sørge for, at kontrollen er tilstrækkelig effektiv til, at vores udlændingepolitik ikke bliver udhulet.
Ikke desto mindre er der altså stadig problemer, for det er selvfølgelig et problem, når det er sådan, at man kan købe en busbillet i f.eks. Paris og køre direkte ind over den danske grænse uden nogen kontrol og enten søge asyl i Danmark eller tage videre til et andet skandinavisk land og søge asyl her.
Efter artiklen i Ekstra Bladet var der enighed hele vejen rundt i det politiske spektrum om, at der burde gøres noget, og derfor er det selvfølgelig med spænding, vi venter på at høre, hvad regeringen har gjort siden den 26. december for at stoppe den trafik, som udhuler vores udlændingepolitik og egentlig også udhuler Schengensamarbejdet.
Det bør være sådan, at hvis den ydre grænsekontrol ikke fungerer, skal det være det første modtagelsesland, man kommer til, man skal registreres i og eventuelt søge asyl i, hvis det er det, man vil.
Ud over det har vi også bemærket i forbindelse med diskussionen om Schengensamarbejdet, at kontrollen med narko ikke er for god.
I hvert fald ifølge medierne er man på den svenske side langt mere aktiv i forbindelse med kontrol af narko, og man finder også mere narko derovre.
Lene Espersen (KF), 2005-04-06:
Jeg vil bare sige, at hele denne diskussion jo tog udspring et helt andet sted.
Det var i spørgsmålet om, hvad vi er forpligtet til eller ej, og her var mit svar til hr. Morten Messerschmidt, at jeg godt kender Dansk Folkepartis holdning til racismeparagraffen og ved, at Dansk Folkeparti ønsker den afskaffet.
Diskussion om rammeafgørelsen kommer forventelig på rådsmødet i juni, men jeg kan jo ikke på nuværende tidspunkt sige præcis, hvad indholdet af rammeafgørelsen bliver.
Som vi har redegjort for i notaterne, er der meget, der tyder på, at den kan holdes inden for den paragraf i straffeloven, vi allerede kender i dag, så vil den danske regering gå meget aktivt og positivt ind i arbejdet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-04-06:
Jeg ved ikke, hvor justitsministeren har de ting fra.
Sagen er den, at en forening kan ophæves, hvis den virker eller søger at nå sine mål ved vold, med hjemmel i grundloven, mens § 266 b handler om ytringer.
Så de to ting er der slet ikke belæg for at sammenblande.
Sagen er jo den, at en lang række lande ikke har ratificeret en lang række FN-konventioner, og følgelig kan vi selvfølgelig også opsige en FN-konvention på dette område.