Søren Kolstrup (EL), 1999-12-03:
Forudsætningen for god uddannelse er elevernes medlevende engagement og interesse i hverdagen på skolen, i undervisningen.
Nu kan demokrati forstås på mange måder, men hvis der med demokrati bl.a. menes reel indflydelse og medbestemmelse i hverdagen, så er det centralt, at man har indflydelse på den daglige undervisning.
For hvordan opstår engagement og medleven?
Når elever og studerende selv er med til at definere og planlægge deres undervisning, når elever og studerende selv er med til at præge deres skole, når der eksisterer et reelt arbejdspladsdemokrati!
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Enhedslisten gerne ønsker et sådant elementært arbejdspladsdemokrati udvidet, ikke blot på skoler og omkring kirkeforhold, men sandelig i hele samfundet.
Den demokratiske kvalifikation, evnen og viljen til at være en aktiv medspiller, grundlægges jo netop i de år, hvor man befinder sig i uddannelsessystemet.
Vi har her i foråret oplevet, at elever og studerende har vist viljen til at drøfte uddannelsessystemets indretning, bl.a. i Nu er det nok-kampagnen, hvor elever og studerende har været aktive, har aktioneret og debatteret uddannelserne, og det viser et massivt ønske om og behov for øget demokrati i uddannelsessystemet, og det finder Enhedslisten i sig selv er glædeligt.
Nu står vi så med et lovforslag, som måske ikke var nået så tidligt frem, hvis ikke elever og studerende havde sat demokratiet på dagsordenen med deres demonstrationer og aktioner, men det er ikke noget vidtrækkende forslag, det er yderst beskedent.
Ministerens udspil kan også ses som en opfølgning af Ole Vig Jensens redegørelse om det repræsentative demokrati.
Her er tale om ganske små korrektioner: Demokrati indsættes i formålsparagrafferne for alle uddannelser, der oprettes elevråd på alle institutioner, hvis de ikke eksisterer i forvejen, elever og studerende skal være repræsenteret i uddannelsesinstitutionernes bestyrelser - ikke nødvendigvis med stemmeret - der oprettes overordnede rådgivende organer for alle uddannelser, og elever og studerende skal være repræsenteret heri. Hvis man så stiller spørgsmålet: Hvad er det, der ikke står der?
Ja, så må vi konstatere, at elevers og studerendes daglige indflydelse på undervisningen står der ikke noget om.
I nogle skoleformer står der f.eks., at det er vigtigt, at elever/studerende har retten til løbende at medvirke til en evaluering.
Enhedslisten har den opfattelse, at hvis man skal udbygge et reelt arbejdspladsdemokrati, så starter det dér, hvor man sikrer, at elever og studerende får en reel og udelt ret til at kræve en evaluering på en institution og ret til, at denne evaluering følges op. Alternativet er, at man broderer over tanker om ekstern evaluering, og det er dér, vi har skæringspunktet mellem det interne demokrati og så, at det i højere grad klares af bureaukrater udenfor.
Der står heller ikke i forslaget noget om at styrke elevers og studerendes indflydelse på institutionernes ledelse.
Ledelsen vil fortsat være i hænderne på rektor og skolebestyrelsen, som siden Bertel Haarders dage altid har solide flertal af folk uden for skolen.
Det er fint nok med skolebestyrelser, men skolebestyrelser har ikke evnen til at gå ind og medvirke til forvaltning af dagligdagen, og det er dér, vi skal have det udvidede arbejdspladsdemokrati.
Det håber jeg også at f.eks. Socialdemokratiet vil medvirke til at formulere hen ad vejen.
Der er et særligt problem i det her forslag, som har været berørt af nogle af ordførerne, og jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører, der peger på, at det er et problem, at ministeren i høringsperioden har pillet de frie skoler ud af forslaget.
Jeg kan godt se, at der er ét sted, hvor de frie skoler har et argument, og det er faktisk, hvis de har opbygget deres særlige form for deltagerdemokrati, der hviler på en anden logik end den, som vi andre måske har inde i hovedet; men det afgørende er faktisk, at man fastholder, at der skal være en eller anden form for demokrati også på de frie skoler.
Så kan det godt være, de har en anden forvaltningstradition, som der skal være rum for, men det er et problem, hvis man hiver de frie skoler totalt ud af forslaget.
Ideen med det her demokratiforslag er altså yderst begrænset, og jeg kan ikke følge de ordførere, der mener, at der er noget at råbe halleluja for i det her forslag.
Også ud fra egne præmisser mener jeg, at forslaget har åbenbare mangler.
Elever på de tekniske skoler sikres godt nok pladser i bestyrelserne, men hvorfor skal underviserne lades i stikken?
Er der nogen særlig grund til det?
Hvad har de undervisere, der løber rundt på de tekniske skoler, gjort? Hvorfor skal de ikke være med?
Det synes jeg kunne være interessant at få belyst.
Jeg skal til at slutte.
Lovforslaget har mange ord, men et stærkt begrænset indhold, men Enhedslisten medvirker altid gerne til at udvide det her forslag.
Og så kan jeg i øvrigt sige, at vi vil da stemme for det, for det er da en lille forbedring.