runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Jeg mener ikke på noget tidspunkt, at jeg heroppe fra talerstolen brugte udtrykte de forfærdelige private tandlæger.
Jeg ved ikke, hvorfor man har den opfattelse.
Jeg har da selv en ganske udmærket tandlæge, som er privat.
Selvfølgelig får de en behandling, men når det i dag er sådan, at der ikke er nogen, der er utilfreds med behandlingen, og når vi har verdens bedste børne- og ungetandpleje, er mit spørgsmål: Hvad får vi mere af tandsundhed for de penge, vi kanaliserer fra det betrængte offentlige over i det private?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-03-13:
De 65 pct. offentlige penge, som går over i disse forfærdelige privatpraktiserende tandlægers lommer, er altså betaling for en behandling, som de privatpraktiserende tandlæger giver børnene og de unge, de mennesker, som går over og får den behandling.
Det offentlige slipper for så vidt på den anden side helt for at behandle den pågældende patient, så der skal ikke bruges behandlingsressourcer på det barn.
Der skal bruges pengeressourcer til at betale 65 pct. af regningen hos den privatpraktiserende tandlæge.
For mig at se er det sådan set lige meget, om lille Lise får behandlet sine tænder i den kommunale tandpleje eller i den privatpraktiserende tandlæges praksis.
Det offentlige betaler i det ene tilfælde 100 pct. og i det andet tilfælde 65 pct. af regningen.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Jeg vil gerne spørge fru Else Theill Sørensen om det samme, som jeg spurgte fru Ester Larsen om. Der er ingen tvivl om, at der nu bliver tilført 65 pct. i offentlige penge til et privat tilbud.
Derfor vil jeg gerne spørge, om fru Else Theill Sørensen her fra talerstolen kan fortælle mig, at vi dermed også får sådan omkring 65 pct. mere tandsundhed for de penge. Hvor meget tandsundhed får vi rent faktisk generelt inden for børne- og ungetandplejen i dette land ved at lave denne valgfrihed?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-03-13:
De danske kommuner har i dag ansvaret for at give alle børn og unge op til 18 år et gratis kommunalt tandplejetilbud.
Det ændres der ikke ved med dette lovforslag, men der gives på nogle områder nogle valgfriheder.
Forældre til børn under 16 år kan få et tilskud på 65 pct. til forebyggende og behandlende tandpleje hos en praktiserende tandlæge.
Jeg tror egentlig ikke, at der vil være særlig mange, der vil benytte sig af dette tilbud.
Jeg har nemlig den opfattelse, at langt de fleste forældre er godt tilfredse med og glade for den gode kommunale tandpleje.
De 16-17-årige har allerede valgfrihed til at vælge en privatpraktiserende tandlæge og vel at mærke uden egenbetaling.
Det ændres der ikke ved.
Den anden nye valgfrihed er, at der skabes mulighed for, at børn og unge under 18 år kan vælge at modtage det kommunale tandplejetilbud ved en anden kommunes tandklinik.
Der fastsættes så en pris, som bopælskommunen skal betale, og hvis behandlingen i den anden kommune er dyrere, vil forskellen dækkes af egenbetaling.
Den tredje valgfrihed er, at kommunerne efter forslaget får fuld frihed til at tilrettelægge de gratis tandplejetilbud, herunder bliver der mulighed for at udlicitere børne- og ungdomstandplejen.
Jeg vil slutte med at gentage, at det stadig er sådan, at kommunerne har ansvaret for at give alle børn og unge op til 18 år et gratis tandplejetilbud.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Anita Knakkergaard (DF), 2003-03-13:
Jeg vil starte med at sige, at jeg er fuldstændig enig med fru Ester Larsen.
Til fru Sophie Hæstorp Andersen: Jeg har fattet, at det er de 18-25-årige, og jeg kan også læse, at de selvfølgelig skal ind og betale.
Men selv om så man kan sige, at de betaler, vil der jo komme et større run på den offentlige tandlægeklinik, evt. på skolen, og det vil da kræve, at kommunerne skal udvide deres skoletandpleje.
Jamen det skal de altså, sådan er fakta bare, og det vil koste.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-03-13:
Jeg bliver nødt til at rette en misforståelse, der bliver ved med at komme heroppefra.
Der er ikke nogen her i denne her sal, der advokerer for, at man udvider den kommunale, gratis tandpleje til det 25. år.
Det, man advokerer for, er, at man som 18-årig, 19-20-25-årig kan vælge og sige: Jeg vil godt blive i min kommunale tandpleje mod betaling, for jeg kender denne her tandlæge, fordi jeg er godt tilfreds med den her »jeg kan godt lide at komme tilbage og besøge min folkeskole, hvor tandklinikken ligger«-ting frem for, at jeg skal gå ud og opsøge en helt vildfremmed tandlæge et eller andet sted.
Så der er jo ikke nogen, der her snakker om at udvide den kommunale tandpleje, så den kunne være gratis, til man var 25 år eller 30 år.
Det, man taler om, er, at man kan få lov til at vælge den kommunale tandpleje for et beløb.
Så kan jeg stadig væk ikke rigtig forstå, at det offentlige i dag bruger 300 mio. kr. til at sikre de svage borgeres tandpleje hos de private tandlæger.
I dag kan kommunerne ikke vælge selv at tage sig af de her svage borgere.
Kommunerne ved reelt ikke i dag, hvad de her 300 mio. kr. går til.
De går selvfølgelig til noget tandarbejde, men hvilket tandarbejde?
Det ved man ikke.
Og stadig væk: Det er altså penge, der går ud af det offentlige, de kan ikke bruges til omprioriteringer.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Jeg vil godt spørge fru Anita Knakkergaard, om det ikke er sådan, at når der går penge fra kommunekassen over til en privat tandlæge, så er det altså ikke penge, der bare går ned i lommen, men det er penge for at udføre et arbejde, at der kun går 65 pct. af arbejdets værdi, og at den kommunale børnetandpleje bliver aflastet hundrede procent for arbejdsopgaven.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Dermed må jeg så konstatere, at pengene fosser ud af statskassen.
I fremsættelsestalen til det her lovforslag skriver ministeren: »Jeg synes, vi har en god børnetandpleje med en tilslutning på mere end 99 pct.«
Det er vel så et af de eneste områder, hvor man kan sige, at der faktisk er 100 pct. tilslutning.
Og man må sige, at den danske børne- og ungdomstandpleje er en succes af dimensioner, der i praktisk handling har vist, hvordan forebyggelse og opsøgende arbejde er den rette vej at gå, når det drejer sig om bekæmpelse af store folkesygdomme.
Derfor er det meget vanskeligt at se en direkte sundhedsmæssig forklaring på den lovændring, vi behandler her.
For mig at se har vores sundhedsminister et helt andet formål end at forbedre tandsundheden.
Som tak for god børnetandpleje sender ministeren de ansvarlige og deres personale en række problemer på halsen.
Problemer, der langt overstiger den minimale fordel, som ministeren ser ved en fritvalgsordning.
Med denne her fritvalgsordning lægger ministeren op til en bureaukratisering af tandplejen, hvor der ingen tvivl er om, at det vil medføre mere kontor- og kontrolarbejde.
Dertil kommer, at der ved en tandlægefaglig kontrol med bilag, specielt hvor der eventuelt er en overenskomst, der ikke rækker, skal søges, skal kommunikeres, skal skrives tilsagn og skal motiveres afslag.
Der er ingen tvivl om, at en af den nuværende tandplejes stærke sider og en direkte årsag til den næsten hundrede procents tilslutning er det opsøgende arbejde.
Med indførelsen af frit valg svækkes denne meget vigtige del af tandplejen, og hvis det virkelig var sådan, at ministeren ønskede at højne tandplejen i Danmark, så burde han nok i stedet for se på de reelle problemer - ikke i børne- og ungdomstandplejen, men i voksentandplejen.
Fru Ester Larsen siger, at det er af ideologiske årsager, for man mener, at befolkningen skal have et valg.
Men det er jo kun et valg den ene vej.
Man kan jo ikke vælge den anden vej.
Mange unge mellem 18 og 25 år, mange socialt og økonomisk svage borgere bruger rent faktisk ikke vores tandplejesystem, fordi det er for dyrt, det er for lidt tilgængeligt, det er for lidt tilrettelagt efter patienternes behov.
Lad os derfor i stedet for få frit valg også for de unge, når de er fyldt 18 år, så de kan vælge at fortsætte på den kommunale klinik, som de er vant til.
Mange af de her unge ser vi i dag desværre droppe ud af systemet, når de overgår til voksentandpleje.
Der ville være perspektiv i at give dem frit valg til at vælge den kommunale tandpleje.
Det ville jo også indfri det ønske, som rigtig mange af landets kommuner har til sundhedsministeren i forbindelse med ministerens brev til kommuner og amter om, hvilke frihedsgrader de ønsker.
De kommuner, der har meldt ind, ønsker rent faktisk at få bedre muligheder i den kommunale tandpleje og ikke det omvendte.
Det ville give nogle forbedringer.
Det her forslag opfylder ikke et behov.
Det forkæler måske nogle få, og så belaster det statskassen, uden at vi får for 5 øre mere tandsundhed.
Derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte dette forslag.
Anita Knakkergaard (DF), 2003-03-13:
Til fru Sophie Hæstorp vil jeg sige, at jeg ønsker at have
det frie valg.
Det har før været så uretfærdigt.
Man får ikke 100 pct. med, som hvis man var blevet i den anden tandplejeordning, den kommunale.
Man får lov til fortsat at beholde 35 pct., så det synes jeg er helt fint.
Med hensyn til fru Line Barfod: Jeg tror, jeg har svaret én gang.
Jeg synes ikke, det er i orden, at vi skal fortsætte med tandplejen efter det 18. år.
Jeg har også kunnet se i høringssvarene, at der er massevis, der ønsker at udvide
vores offentlige tandlægeordning fra de 18-årige til de 25-årige.
Og det mener jeg ikke er i orden.
Med hensyn til de ældre: Jamen der kører nogle ordninger.
Vi har lige fået det igennem med hensyn til proteser, og jeg mener da ikke, at de ældre har gratis tandpleje eller tandlæge ved den privatpraktiserende tandlæge.
Sådan er det da ikke.
Så var der hr. Kamal Qureshi: Jamen det er da helt i orden, at vi kan bruge de samme tal med hensyn til, at det er 3.500 kr., der skal betales, i stedet for de 10.000 kr.
Nogle vil altså betale det beløb, andre har måske ikke muligheden for det, men vi har stadig væk et godt tandplejetilbud.
Jeg mener bare, at folk skal have lov til at sige: Jeg har mulighed for at vælge en privatpraktiserende tandlæge.
Og jeg synes, det er et udmærket og godt tilbud, vi giver.
Selv KL synes det - for kommunerne.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Jeg har meget svært ved at forstå, at det er et socialt tilbageskridt at gå fra, at man kan få 0 kroner i tilskud til, at man kan få 65 pct. i tilskud, hvis man foretrækker at sende sine børn til privat tandlæge.
Jeg synes, det er et kolossalt fremskridt. Så bliver det stemplet med et af de værste skældsord, man kender herinde, nemlig at det er ideologisk.
Det er det - ud fra den ideologi, at det er vigtigt for borgere her i landet at kunne træffe deres egne valg.
Det er rigtigt, at det er det, der er bagtanken og er det bærende fundament for det hele.
Jeg må stadig væk skuffe med, at Venstre altså ikke er indstillet på at udbygge den offentlige sektor.
Vi har rigeligt at gøre med at bevare det velfærdsniveau, vi har.
Det ligger ikke lige for for en borgerlig regering at øge socialiseringsgraden.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-13:
Jeg har forstået, at der er en række spørgsmål, som partierne ønsker at stille undervejs i udvalgsbehandlingen, og jeg vil selvfølgelig i det omfang, det nu er muligt, svare på de spørgsmål, som partierne måtte have.
Flere ordførere har kredset omkring spørgsmålet om praktikpladssituationen.
Sådan set
har både fru Tina Nedergaard og fru Louise Frevert redegjort for, hvad situationen egentlig er her og nu, nemlig at vi som opfølgning på den flerårsaftale, vi indgik om erhvervsskolerne i forbindelse med finanslovaftalen, nu er i gang med et forhandlingsforløb, hvor vi har bedt parterne om at komme med deres bud på, hvordan vi kan gribe hele situationen med praktikpladserne an.
Jeg ønsker i respekt for den opgave, vi har givet parterne, at afvente deres bud, før jeg overhovedet begiver mig ud i den diskussion.
Dog vil jeg gerne fastslå, at det, der er målet med flerårsaftalen, og det, der også er målet med den del af finanslovaftalen, er at finde langsigtede løsninger på praktikpladssituationen, sådan som jeg også har redegjort for op til flere gange her fra Folketingets talerstol.
Tiden er ikke inde til, at vi propper flere lappeløsninger ned i halsen på de unge.
Jeg synes, at de unge har krav på, at vi finder nogle holdbare og bæredygtige løsninger, så erhvervsuddannelserne også fremover fremstår som et attraktivt tilbud til de unge, og det er lige præcis dét, der er meningen med dette lovforslag, der jo i øvrigt - som det allerede har været nævnt, og som det også fremgår af bemærkningerne - er opfølgningen på et udvalgsarbejde, hvor parterne har bidraget med forslag til, hvordan vi kan justere erhvervsuddannelserne, så de også fremover er et attraktivt tilbud for de unge, og så de kompetencer, de unge får, også harmonerer med de krav, som virksomhederne stiller.
Det er såmænd i al sin enkelthed formålet med lovforslaget.
Jeg takker endnu en gang for Folketingets behandling, og jeg håber, at det undervejs i udvalgsbehandlingen vil fremstå klart for de partier som har tilkendegivet, at de vil afvente udvalgsbehandlingen, før de tilkendegiver deres holdning til forslaget, at det er et godt forslag, som er med til at fremtidssikre erhvervsuddannelserne.
Tove Videbæk (KRF), 2003-03-13:
Den fremlagte ramme for fornyelse af erhvervsuddannelserne lyder som sagt lovende, men Kristeligt Folkeparti finder det vanskeligt at gennemskue, hvad den øgede fleksibilitet egentlig indebærer, ikke mindst for kvaliteten af den uddannelse, de enkelte elever står med i hånden, hvis de vælger at gøre deres uddannelse kortere end i dag.
Hvis påstigning skal være en reel mulighed, må vi nødvendigvis sikre, at vilkårene og betingelserne for det er præcise og til stede.
Bl.a. skal eleverne sikres et rimeligt forsørgelsesgrundlag samt mulighed for at opnå det højeste niveau, hvis de vælger at vende tilbage til uddannelsessystemet.
Hvis de økonomiske og administrative vilkår ikke er til stede, risikerer vi nemlig, at erhvervsuddannelserne generelt bliver kortere til skade for såvel den enkelte og virksomhederne som for samfundet.
Umiddelbart fremgår det, at man ikke forventer nogen merudgifter, hvilket Kristeligt Folkeparti ikke helt forstår, når vi ser på de foreslåede ændringer vedrørende elevens personlige uddannelsesplan samt den øgede fleksibilitet gennem flere muligheder.
De foreslåede ændringer vil uden tvivl skærpe kravene til vejledningsindsatsen.
Det skal der findes ressourcer til, og hvor har man tænkt sig at finde de ekstra ressourcer?
Desuden undrer det Kristeligt Folkeparti, at man helt kan undlade at nævne et af hovedproblemerne på erhvervsuddannelsesområdet, nemlig mangelen på praktikpladser.
Hvorfor berører man ikke dette område i lovforslaget?
Lovforslaget giver på mange områder flere spørgsmål end svar, og ikke mindst bør der i det efterfølgende udvalgsarbejde sættes fokus på, hvad lovens reelle konsekvenser kan være.
Kristeligt Folkeparti kan på nuværende tidspunkt umiddelbart ikke stemme ja til forslaget, men ser frem til det kommende udvalgsarbejde.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-13:
Dette lovforslag handler om en række justeringer af erhvervsuddannelserne, og kodeordet er, som på så mange andre områder, fleksibilitet.
Det præciseres, at en personlig uddannelsesplan skal tage udgangspunkt i en konkret vurdering af elevens forudsætninger, og at der derfor i et videre omfang kan stilles særlige krav ved overgangen fra grund- til hovedforløb.
Ligeledes udvides fleksibiliteten, så der bliver altså flere niveauer, hvor den enkelte unge kan stige af og på.
De konkrete ændringer er i og for sig ikke særlig store, og de bliver bakket op af arbejdsmarkedets parter - så langt så godt - og selv om jeg skal erkende, at vi i Enhedslisten har en lille bitte smule svært ved at tro på, at det er flere discountuddannelser og flere uddannelser, som ikke når svendeniveau, der er brug for, må jeg jo indrømme, at der er enkelte ting i lovforslaget, der kan være udmærkede.
Jeg har spurgt Venstres ordfører tidligere, og jeg vil også gerne spørge ministeren, hvilke initiativer der er taget for at sikre, at man altid kan stige på sin erhvervsuddannelse igen, og hvilken ret man har over for sin arbejdsgiver til at færdiggøre sin uddannelse.
Jeg vil gerne spørge, hvad man har tænkt sig at gøre for den gruppe, som risikerer at ende med kun at have 1 års uddannelse og intet mere. Hvilke muligheder har de for at agere på arbejdsmarkedet, og mener man, at det er bredt nok til, at man kan stå imod over for eksempelvis arbejdsløshed?
Hovedproblemet ved lovforslaget er, som det også tidligere er blevet nævnt heroppefra, det perspektiv, som det er en del af.
Hvad det perspektiv indebærer, er vi stadig ikke fuldt ud klar over.
Regeringen og de øvrige borgerlige partier har jo forsøgt at smadre skolepraktikken og dermed reelt fjerne den uddannelsesgaranti, der eksisterer i dag, og jeg mangler fortsat at få en klar melding heroppefra om, at man ikke ønsker at røre ved uddannelsesgarantien.
I aftalen mellem regeringen, Dansk Folkeparti og De Radikale står der klart, at man vil komme med et oplæg til erstatning for skolepraktikken.
Det skyldes formentlig de mange fordomme, nogle har om, at skolepraktikken ikke fører til noget som helst, men det er jo ikke rigtigt.
Statistisk set er der faktisk ikke den store forskel mellem den såkaldt rigtige praktik og skolepraktikken, men regeringen og de borgerlige vil gerne have skolepraktikken væk.
Der står til gengæld ikke en lyd i de borgerliges aftale om, hvordan man har tænkt sig at sikre, at der faktisk kommer
flere praktikpladser til de mange tusinde, der mangler en plads i dag.
Vi er ikke nødvendigvis afvisende over for, at skolepraktikken på et tidspunkt skal bortfalde.
På baggrund af den sammenhæng, som vi ikke rigtig kender, og på baggrund af de problemer, jeg mener der ligger i forslaget her,
Louise Frevert (DF), 2003-03-13:
Jeg synes nu, vi her i Folketinget skal holde os til de danske tilstande, og jeg kan ikke se, at der skulle blive nogen problemer.
For at starte helt konkret med efteruddannelse: Det, det må dreje sig om, er, at man prioriterer på den rigtige måde, og det er jeg også fuldt fortrøstningsfuld over for.
De er faktisk næsten ekstatiske, de er begejstrede, og det vil sige, at jeg ikke kan se det på anden måde, end at LO må have læst lovforslaget på samme måde, som jeg har gjort. Derfor kan jeg heller ikke se, at der skulle være noget forkert i at være begejstret for hele dette tiltag, sådan som vi også er i Dansk Folkeparti. Så vil jeg godt sige helt klart her fra denne her talerstol, at vi mener, det er utrolig vigtigt for alle ungdomsuddannelser, at der er et indhold af almendannelse.
Carsten Hansen (S), 2003-03-13:
Jeg må konkludere på Dansk Folkepartis vegne, at det er måske noget, man vil overveje.
Et af de store problemer, når vi snakker uddannelsesgaranti og SU, er i virkeligheden, at der står direkte i lovforslaget, at der vil komme nye lovforslag, og derfor ved vi ikke, om vi er købt eller solgt, eller om vi har købt katten i sækken.
Men det vil man ikke være med til.
Så må jeg spørge: Der står vedrørende § 1 og § 2 i lovforslaget, at der i højere grad skal sættes fokus på livslang læring og realkompetence.
Nu er det jo sådan, at denne regering, som fru Louise Freverts parti er støtteparti for, har skåret 425 mio. kr. af efteruddannelsesindsatsen
bare i de 1½ år, den har været ved magten.
Mener fru Louise Frevert, at det harmonerer med det, der står her?
Og hvordan vil Dansk Folkeparti sikre, at man også får mulighed for at undgå at støde ind i nogle rammer, kvoter og lofter med det russiske styringssystem, Venstre har indført?
Det kunne måske være et emne, fru Louise Frevert kunne tage op i forhandlingerne og sikre sig, at det bliver et reelt indhold og ikke kun ord.
Louise Frevert (DF), 2003-03-13:
Nu ved jeg jo godt fra tidligere, at hr. Aage Frandsen er meget skeptisk anlagt, men når tingene ikke står skrevet, vil jeg udlægge det positivt og sige, at det er jo ikke ensbetydende med, at der vil komme en forringelse.
Jeg læser slet ikke tingene - og specielt ikke de ting, der ikke står noget om - som hr. Aage Frandsen; det er rent hypotetisk, som jeg hører det.
Om der vil komme en forringelse?
Det ser jeg jo som en meget, meget, meget stor
Til hr. Carsten Hansen: Hele vekseluddannelsesprincippet er jo ikke en del af forslaget her.
Vi åbner lige pludselig en diskussion, som faktisk angår fase 2, og hvordan man fuldstændig konkret kommer til at strikke den sammen, er jo noget, vi skal have taget op i forligskredsen.
Jeg kan ikke se andet, end at det vil være vigtigt, at man diskuterer helt ned til bunds, hvordan man vil stykke det sammen i fase 2.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-13:
Fru Louise Frevert siger, at der står ikke i lovforslaget, at den almendannende del bliver mindre.
Men der står sådan set heller ikke det modsatte, for fleksibiliteten giver mulighed for at gøre den mindre, og netop derfor er der vel en risiko for, når man vil lave de korte uddannelser, at der bliver en lidt mindre almendannende del.
Er det ikke korrekt, at det er den risiko?
Og hvis det er rigtigt, er det så ikke til skade
for den samlede uddannelse?
Så vil jeg sige, at jeg glæder mig da over, at fru Louise Frevert stadig vil slås.
Det var måske det, man kunne tilbyde smeden, bageren og sygehjælperen, så det ikke kun er et tilbud i det almendannende gymnasium.
Carsten Hansen (S), 2003-03-13:
Nu fik vi på bordet, at Dansk Folkeparti interesserer sig for de svageste, og det er jo dejligt.
Så vil jeg spørge fru Louise Frevert, og det er ikke et hypotetisk spørgsmål: Hvad med de svageste, de, som ikke kan få en praktikplads - de behøver nu ikke at være svage alle sammen - er det i deres interesse at blive sat ned på det halve af skoleydelsen, at blive sat ned på SU'en, som det har stået i dagspressen i den forløbne uge?
Vil fru Louise Frevert og Dansk Folkeparti være garant for, at det gør man altså ikke over for den svageste gruppe i erhvervsuddannelserne, hvor der er det største frafald, men at det er andre ting, der skal tages fat i?
Det ville være dejligt at få et klart svar, for det er jo det, der i øjeblikket forhandles med parterne fra regeringens side.
Det ville være rart, om man kunne få et klart svar fra fru Louise Frevert.
Det andet, jeg vil spørge om,
er: Vil fru Louise Frevert garantere for, at der bliver meritoverførsel i hver eneste del af uddannelsen, og at det ikke bliver korte uddannelser på 1 år, der ikke relaterer sig til erhvervsuddannelse?
Vil Dansk Folkeparti være garanten for det?