runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-25:
Men det må vi jo så komme tilbage til.
Det, der er nok så interessant lige præcis i dag, er såmænd ikke konventionerne, nej, det er det forslag til vedtagelse, som fru Pia Kjærsgaard på vegne af Dansk Folkeparti har fremsat i dagens debat.
Herefter sagde vi så, jamen så piller vi den linje ud.
Hvad siger Venstre så, kan Venstre så stemme for det?
Nu har vi - jeg tror fire gange heroppefra - bedt om at få Venstres holdning til det forslag til vedtagelse, hvis vi piller det punkt ud.
Fru Birthe Rønn Hornbech har end ikke med et eneste ord forsøgt at besvare spørgsmålet.
Kan vi nu ikke godt få et klart svar.
Hvis vi kommer med et nyt forslag til vedtagelse, hvor vi piller det punkt ud, stemmer Venstre så for, eller stemmer Venstre imod?
Jann Sjursen (KRF), 2000-01-25:
Det er med stigende forundring, man følger de forslag, der kommer fra Venstres side i udlændingedebatten.
Det er denne debat sådan set ikke, men den er ved at blive til det.
Også med de forslag, som fru Birthe Rønn Hornbech senest har præsenteret Folketinget for her i dag.
Jeg tænker især på, at Venstre nu har tilkendegivet, at man er villig til at se på flygtningekonventionen.
Nu skal også den ændres.
Men det, der bragte mig på talerstolen, var faktisk, at fru Birthe Rønn Hornbech i sin sidste svartale henviste til de gode Venstreborgmestres eksempel.
Jeg er enig i, at der faktisk er gode Venstreborgmestre, som har gjort det godt på integrationsområdet: Farums borgmester, Greves borgmester for at nævne to af dem og også på Vestegnen.
Min stille opfordring til Venstre og til fru Birthe Rønn Hornbech er såmænd i al beskedenhed, om man dog ikke selv vil lytte til de selvsamme borgmestre, som faktisk har bedt Venstre om at falde lidt ned på jorden og fremkomme med nogle forslag, som i højere grad tager hånd om de reelle integrationsproblemer, også i forhold til gadebander og voldskriminalitet, i stedet for at flagre hid og did med mærkværdige forslag, som vi andre ærlig talt har lidt svært ved at forholde os til, for de skifter hveranden dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-25:
Hr. Jann Sjursen var inde på det problem, som Venstre nu står med, at man, ud over at man ikke kan svare på, hvordan man vil stille sig til Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, nu også har skabt tvivl om Venstres holdning til Danmarks overholdelse af internationale forpligtelser.
Det er jo et meget vigtigt principielt skred, man dér begiver sig ud i.
Det har Venstre da aldrig tidligere været ude med.
Jeg mindes det i hvert fald ikke, og det er jo en glidebane af virkelig principiel betydning, for hvis man sætter sig på den, så ender man jo i den rene lovløshed.
Jeg må sige, at hvis fru Birthe Rønn Hornbech ikke nu i sit sidste indlæg i denne runde er i stand til at fjerne det indtryk, som hun på sit partis vegne har skabt i dag, så må vi altså konstatere, at Venstre i ramme alvor har tænkt sig at gå sammen med Dansk Folkeparti og danne denne ultrakonservative blok. Og endog skabe tvivl om de internationale konventioner.
Jeg synes, det er en sort dag, hvor man skal opleve, at det næststørste parti i Folketinget faktisk er på vej ind på sådan en kurs.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-01-25:
Hvad der er hr. Keld Albrechtsens indtryk, og hvad han fremfører af rent partipolitiske grunde, kan jeg ikke gøre meget ved, men jeg kan høre mig frem til, at hr. Keld Albrechtsen mener, at hvis Danmark har skrevet under på konventioner, så har Danmark frasagt sig enhver mulighed for til evig tid at prøve at få konventioner lavet om, hvis man fandt noget, man var utilfreds med.
hr. Keld Albrechtsen.
Jeg har ikke sagt noget i den retning.
Jeg har konstateret, at Venstre overholder de konventioner, vi har skrevet under på, men vi har altså ikke den opfattelse, at vi til evig tid skulle være afskåret fra at diskutere konventioner.
Det er altså ikke en religion.
Det er altså ikke i strid med Helligånden at diskutere konventioner, og vi vil godt tage afstand fra den totalitære opfattelse, at konventioner står over alt, også over Vorherre. Så vil jeg sige til hr. Jann Sjursen, at det jo var Venstre, der første gang for allerede 12 år siden, tror jeg, argumenterede for, at integrationen skulle overgå fra Dansk Flygtningehjælp til kommunerne.
Det var det allervigtigste skred, at indenrigsminister Thorkild Simonsen ønskede at fremsætte et lovforslag, hvor integration overgik til kommunerne.
Det var vi utrolig glade for og tilfredse med.
Vi mener, det er dér, integrationen hører hjemme, og vi er godt tilfredse med, at det er gået, som vi havde forventet i Venstrekommunerne, for hvorfor går det så godt i Venstrekommunerne?
Det gør det jo, fordi man forlanger, at der skal ydes, før der kan nydes.
Man stiller krav både til danskere og til udlændinge, og man er meget aktiv fra kommunens side, når det drejer sig om at komme i kontakt med erhvervslivet i den pågældende kommune for at finde job til udlændinge.
Derfor lykkes det.
Det er jo fuldkommen ude af trit med virkeligheden at tro, at man herinde i Folketinget skulle kunne sidde og diktere, at virksomheder skal tage en eller anden bestemt procentdel af udlændinge.
Det er jo til skade for udlændinge.
Det sætter skel.
Det giver jo muligheder for at sige: Øv, bøv, du er bare ansat som udlænding.
Nej, følg Greves eksempel.
Følg Farums eksempel, så skal det nok blive bedre.
Så skal der nok ske integration, også i andre kommuner.
Jann Sjursen (KRF), 2000-01-25:
Jeg er enig med fru Birthe Rønn Hornbech i, at konventioner ikke er religion, og at de heller ikke står over Vorherre.
Så vidt rækker vores fælles kristendomsforståelse dog.
Men selv om konventioner ikke er religion, og selv om det er fuldstændig legitimt at diskutere, om det f.eks. ikke var på tide at revidere Genèvekonventionen af 1951 - det kan man da godt gøre, for der er sket mange ting siden da - så er det alligevel bemærkelsesværdigt, at Venstres ordfører i denne her debat lægger op til, at vi næsten skal gøre det, uden i og for sig at kunne adressere spørgsmålet præcist og sige, hvad det er, vi eventuelt skal have ændret ved konventionen. Det synes jeg er dybt kritisabelt af Venstres ordfører her i dag, fordi konventioner trods alt ikke er hvad som helst, heller ikke i den politiske debat.
Med hensyn til Farum og med hensyn til at stille krav til flygtninge/indvandrere om, at man skal yde, før man kan nyde, så er jeg helt enig, og det er heller ikke den del, jeg har opponeret imod med hensyn til Farum og andre Venstreledede kommuner.
Jeg synes, det er rigtigt, og det skulle vi måske i virkeligheden have gjort for længst.
Men det, som jeg bad fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre om at vurdere, er de selv samme borgmestres vurdering af, hvad der er brug for, hvis vi skal løse de problemer, der er i Danmark i dag i forhold til udlændinge og flygtninge/indvandrere.
Det er integrationsindsatsen à la Farum, mere end det er en stramning af familiesammenføringsregler, mere end det er stramninger i øst og vest osv. Det er dén konkrete indsats, vi skal tage hånd om
, hvis vi skal løse de problemer, vi står over for.
Og der vil jeg meget gerne have, at Venstre lytter mere til Venstreborgmestrene end til Dansk Folkeparti.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-01-25:
Jeg vil bare sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at der også findes en række gode socialdemokratiske kommuner, der gør en indsats.
Men nu er opgaven nogle gange lidt vanskeligere i områder med en større koncentration af folk med udenlandsk baggrund.
Men det skal vi sådan set ikke skændes om.
Udgangspunktet er egentlig, at selvfølgelig skal vi ikke lave særforanstaltninger og tvinge folk ind på arbejdsmarkedet.
Jeg spørger bare stille og roligt: Hvad er det, der har hindret, at det private erhvervsliv og også det offentlige har kunnet tage velkvalificerede mennesker fra denne gruppe ind på arbejdsmarkedet?
De har stadig væk en arbejdsløshed, der er en, to, tre, fire gange så høj, og hvad vil Venstre i givet fald gøre for at sikre, at vi også får den gruppe i vores samfund ind på arbejdsmarkedet?
Ikke på bekostning af andre, men fordi det også er en vigtig del af integrationen i det danske samfund.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-01-25:
Hr. Larsen-Jensen spørger meget konkret: Hvad har forhindret virksomhederne i at ansætte udlændinge?
Jeg tror, hr. Larsen-Jensen skulle tage at spørge i fagbevægelsen. Der tror jeg, han ville kunne få et ærligt svar, hvis han lover ikke at sætte det i avisen.
Så må jeg sige, at jeg er skuffet over hr. Jann Sjursen.
For en gangs skyld er jeg skuffet.
For en gangs skyld.
Jeg havde ikke ventet, at hr. Jann Sjursen i den grad havde vendt mine bemærkninger.
Men det må være rimeligt at sige, at vi må studere højesteretsdommene, når praksis er fastlagt.
Så må vi se Højesterets begrundelse.
Hvis det viser sig, at konventionerne står i vejen for politiske ønsker, så kan man ikke bare blæse på konventionerne.
Man har jo skrevet under på dem.
Så må man jo tage diskussionen om konventionerne.
Det er mig ubegribeligt, at det nu skulle være så forfærdeligt. Oven i købet, når hr. Jann Sjursen og jeg er enige om, at Vorherre står over konventionerne.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-01-25:
Jeg synes altså, det begynder at nærme sig det pinlige, og jeg tror, at de danskere, der måske har fulgt med i denne debat, er stået af for længst.
Det er jo en krig på vedtagelser, og det er i allerhøjeste grad uværdigt over for det emne, vi diskuterer.
Det var helt fint, det kunne vi have fremsat nu, fået det til afstemning som første punkt og fået det vedtaget går jeg ud fra.
Men det gør vi ikke, for det ville være rent drilleri, men jeg vil godt sige, hvad vi så gør.
Vi mener stadig, at den kriminelle lavalder skal sættes ned, men vi fik det klare tilsagn fra fru Birthe Rønn Hornbech her først på dagen, at hvis den pind blev pillet ud, kunne Venstre godt stemme for forslaget, og jeg formoder, at der gælder det samme for De Konservative.
Selv om vi ønsker den kriminelle lavalder sat ned, vil vi faktisk hellere have størst mulig opbakning til de andre initiativer, der ligger i vores forslag til vedtagelse. Jeg skal derfor meddele, at jeg tager det af Dansk Folkeparti tidligere på dagen fremsatte forslag til vedtagelse tilbage, og at jeg i stedet fremsætter følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at gadebandekriminaliteten er stigende, hvilket klart fremgår af Indenrigsministeriets rapport af november 1999 om »utilpassede« unge.
Regeringen pålægges derfor hurtigst muligt at fremlægge lovforslag om, - hurtigere retsbehandling af voldssager, - styrkelse af SSP-samarbejdet, - strengere straffe for voldsforbrydelser, - indførelse af muligheden for anonym vidneførsel, - styrket hjælpeindsats over for voldsofre samt - styrket indsats til bekæmpelse af rockerbander og indvandrerbander.«
Dette forslag kommer jo først til afstemning, og vi forventer, at V og K stemmer for.
Men jeg skal allerede nu give tilsagn om, at Dansk Folkeparti stemmer for Venstres og De Konservatives forslag til vedtagelse, når det kommer til afstemning.
Vi gider simpelt hen ikke lave drilleri, vi vil have nogle konkrete resultater ud af en sådan debat.
Det andet her er direkte pinligt.
Anne Baastrup (SF), 2000-01-25:
Kort til fru Pia Kjærsgaard: Jeg anvendte ikke begrebet frygt.
Jeg anvendte begrebet en hadefuld kampagne, som Dansk Folkeparti har rejst.
Vi har nu fået Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti forbrødret om strengere straffe.
Venstre og De Konservative har tidligere gået ind for strengere straffe, når det drejer sig om grov vold og særlig grov vold.
Det handler om straffelovens § 245 og § 246, hvor man kan få helt op til 8 år, når det drejer sig om § 246.
Jeg vil godt spørge Det Konservative Folkeparti: Hvor meget vil man have, at strafferammen skal forøges dér?
Og så vil jeg godt spørge Venstre og De Konservative, hvad de lægger i, at de støtter Dansk Folkepartis forslag om strengere straffe, når det drejer sig om mildere vold, § 244. Jeg håber, at fru Birthe Rønn Hornbech er opmærksom på, at jeg spørger: Hvor meget forventer Venstre at man skal forøge strafferammen, når det drejer sig om § 244?
Så vil jeg godt spørge Det Konservative Folkeparti: Hvordan skal den relative forøgelse af strafferammen så være for tyveri, for jeg kan forstå, at det også er Det Konservative Folkepartis politik formuleret af formanden, hr. Bendt Bendtsen, at vi også skal have forøget strafferammen for tyveri?
Og så vil jeg til sidst spørge: Hvor går grænsen for, hvor meget vi skal have forøget den, og hvad så med manddrab, hvad skal vi forøge det til, skal vi i gang med livstid eller måske det, der er mere?
Helge Adam Møller (KF), 2000-01-25:
Fru Anne Baastrup stillede et par konkrete spørgsmål til Det Konservative Folkeparti.
Fru Anne Baastrup spørger: Hvor går grænsen for, hvor meget hårde kriminelle skal straffes?
Ja, den går dér, at de skal have en straf, som står i rimelig relation til de menneskelige lidelser, deres ofre har været udsat for, hvad enten det er mennesker, der har fået gennemrodet deres private hjem og fået stjålet deres ejendele, det er folk, der er blevet slået til lirekassemænd, eller det er kvinder, der er blevet voldtaget.
Vi synes, at på de tre områder er den strafudmåling, der finder sted i øjeblikket ved de danske domstole, ude af proportion med forbrydelsens alvor.
Det er derfor, vi ønsker, at strafferammen for den allergroveste vold under særdeles skærpede omstændigheder hæves fra 8 til 10 år, og det står vi fast ved.
Anne Baastrup (SF), 2000-01-25:
Jamen det er nyskabelsen i Det Konservative Folkepartis politik, jeg ønsker at få uddybet.
Nyskabelsen ligger i, at det er den milde vold, hvor man skal have skærpet strafferammen - den ligger på nuværende tidspunkt på 1½ år.
Så er det, jeg spørger: Hvad er det, Det Konservative Folkeparti ønsker, ved at man støtter Dansk Folkepartis forslag om, at det er samtlige voldsforbrydelser, man skal skærpe strafferammen for?
Har Det Konservative Folkeparti gennemtænkt, hvad det er, man går i gang med nu ved at stemme for Dansk Folkepartis forslag?
Helge Adam Møller (KF), 2000-01-25:
Jeg må gøre fru Anne Baastrup opmærksom på, at det forslag, vi stemmer om om et øjeblik, fremsat af Dansk Folkeparti, stadig væk, som jeg gjorde opmærksom på for to timer og et kvarter siden, er som skrevet af efter Det Konservative Folkepartis partiprogram, og hvis fru Anne Baastrup ville lægge navn til Det Konservative Folkepartis partiprogram, så stemte vi også for det.
For os er det afgørende at følge det, som De Radikale har sagt, og det er stort set det eneste område, hvor jeg er enig med Det Radikale Venstre: Det afgørende er ikke, hvem man samarbejder med, men hvad man samarbejder om.
Så når fornuftige forslag kommer, så stemmer vi for dem.
Else Marie Mortensen (S), 2000-01-25:
Lovforslag nr. L 144 drejer sig om at indføre en forudseelighed i de behandlingsdomme, der i dag er tidsubegrænsede.
Straffelovens § 16, sådan som det gælder i dag og også fremover,
drejer sig om personer, der på gerningstidspunktet var utilregnelige, eller som er sindssyge eller svært retarderede og dermed henregnes som uegnede til straf i traditionel forstand.
Straffelovens § 68 og § 69 drejer sig om andre foranstaltninger, der kan blive og bliver iværksat, såfremt det findes formålstjenligt for at forebygge yderligere lovovertrædelser eller recidiv.
Bag de nugældende regler ligger såvel præventive hensyn og forebyggelse af ny kriminalitet som beskyttelse af lovovertræderen.
Det er et område, der naturligt nok har en meget stor bevågenhed fra de pågældendes interesse- og patientorganisationers side.
Bl.a. på den baggrund bad justitsministeren i januar 1998 Straffelovrådet om en fornyet behandling af de tidsubestemte foranstaltninger, ligesom han i tilfælde af behov for ændringer bad om forslag til hvilke, og hvordan sådan nogle ændringer af bestemmelserne i straffeloven kunne komme til at se ud.
Straffelovrådets arbejde resulterede i forslag til fire modeller af forandringer.
En række organisationer har været hørt, og på den baggrund fremsætter justitsministeren nu lovforslag nr. L 144.
Lovforslaget ligger tæt op ad det, som i betænkningen kaldes model 1, og som indeholder følgende elementer: Når det drejer sig om det, man kalder personfarlig kriminalitet, foreslås det, at anklagemyndigheden skal indbringe foranstaltningen for retten 5 år efter afgørelsen, hvis retten ikke har været hørt inden for de seneste 2 år, f.eks. på opfordring fra en bisidder, og at retten derefter skal have sagen forelagt mindst hvert andet år.
For den type af ikkepersonfarlig kriminalitet, der kan medføre institutionsanbringelse, fastsættes efter lovforslaget en længste tid på 5 år og en ny længste tid på 2 år, og retten skal derefter have sagen forelagt mindst hvert andet år.
Og så er der et element i forslaget, som går længere, nemlig at anklagemyndigheden herefter har fået lovfæstet pligten til at påse foranstaltningerne, og at de ikke opretholdes i længere tid og i videre omfang end højst nødvendigt.
En straf, der ikke bliver forstået, er naturligvis meningsløs, og det er bl.a. sådan nogle overvejelser, der ligger bag de sanktioner, der kaldes straffri, men som opleves som svært belastende strafforanstaltninger af de pågældende lovovertrædere.
Der vil formentlig blive tale om en grundig og facetteret udvalgsbehandling af de her spørgsmål.
Jeg tror også, vi kan forvente foretræde og henvendelser fra interesseorganisationerne ud over det, de allerede har udtalt i deres høringssvar.
Fra den socialdemokratiske folketingsgruppe tilsiger vi vores positive medvirken og støtter som gruppe forslaget.
Helge Adam Møller (KF), 2000-01-25:
Det første formål er at sikre en vis tidsbegrænsning af de foranstaltninger, som psykisk afvigende lovovertrædere kan idømmes i stedet for straf.
Det andet formål er at sikre en regelmæssig domstolskontrol med de foranstaltninger, som efter forslaget ikke gøres tidsbegrænsede.
Vi finder det rimeligt, at hovedreglen for, hvor længe en psykisk afvigende lovovertræder kan anbringes på en institution, fastsættes til 5 år, en tidsperiode, der dog under særlige omstændigheder kan forlænges med 2 år, eventuelt flere gange, hvis helt særlige omstændigheder taler for det.
Det er altså tidsubegrænset.
Her spiller hensynet til offeret og til eventuelt kommende ofre en afgørende rolle.
Samtidig finder vi, at den psykisk syge tilgodeses ved de foranstaltninger, som han er underkastet, at de skal overvejes og bedømmes af retten senest efter 5 år og herefter med maks. 2 års mellemrum.
Det afgørende er jo at forhindre, at psykisk syge lovovertrædere begår nye alvorlige forbrydelser, så længe de er syge.
Samtidig med at dette formål tilgodeses, skal sådanne syge personer jo heller ikke anbringes og behandles på institutioner længere tid, end deres tilstand og behandling gør det nødvendigt. Derfor kan vi helt tilslutte os den nye § 72, som klart fastslår, at det påhviler anklagemyndigheden at påse, at en foranstaltning ikke opretholdes længere tid og i større omfang end nødvendigt.
Der er noget at leve op til.
Det er også hensigtsmæssigt og efter vores opfattelse en forbedring i forhold til den eksisterende lov, at det længere nede i § 72, helt nøjagtigt i stk. 2, fastslås, at en ændring eller en ophævelse af en foranstaltning, f.eks. en anbringelse i en institution, skal behandles af en domstol, hvis dette ønskes, og så nævnes der fire forskellige myndigheder eller personer: For det første kan den dømte kræve det, bistandsværgen kan kræve det, institutionens ledelse kan kræve det, og endelig kan Kriminalforsorgen kræve det.
Hvis der er bare én af disse fire myndigheder eller personer, der kræver det eller beder om det, skal domstolsbehandlingen ske snarest muligt.
Sammenfattende kan jeg derfor sige, at vi synes, det er et afbalanceret lovforslag, og medmindre nye argumenter fremkommer under udvalgsarbejdet, kan vi tilslutte os det og støtter hovedideen og forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2000-01-25:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af Dansk Folkeparti fremføre vores synspunkter vedrørende nærværende forslag om tidsbegrænsning af foranstaltninger efter straffelovens § 68 og § 69. Her kommer regeringen igen med et forslag, og der er nogle positive sider, synes vi, men der er altså også nogle negative sider, og vi vil naturligvis afveje disse forhold under udvalgsbehandlingen, som vil være afgørende for, hvad vi som parti vil tage af stilling, når det endelig skal vedtages.
Efter at have læst disse høringssvar, kan vi se, at det kan betyde, at handicappede sidestilles med sindssyge og dermed kan gå hen og idømmes straf på ubestemt tid.
For det første vil lovovertrædelsen ikke stå i forhold
til straffen, og for det andet skal man ikke sidestille handicappede og sindssyge.
Fordi man er handicappet, behøver man ikke at skulle straffes hårdere end andre danskere, hvis man begår en forbrydelse. Men det er alt sammen nogle forhold, som vi i Dansk Folkeparti vil have uddybet under det videre udvalgsarbejde, men vi vil godt sige, at vi ser forholdsvis positivt på det her forslag, og vi deltager gerne i udvalgsarbejdet i en positiv ånd.
Gunhild Husum (RV), 2000-01-25:
Da Det Radikale Venstres retspolitiske ordfører, fru Elisabeth Arnold,
ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne anføre følgende: Det Radikale Venstre støtter dette forslag, som er fremsat af justitsministeren. Loven skal sikre en vis form
for tidsafgrænsning for de foranstaltninger, som psykisk afvigende idømmes efter straffelovens § 68 og § 69.
Loven skal derudover sikre en regelmæssig domstolskontrol i de tilfælde, hvor personen idømmes en tidsubestemt straf.
Lovforslaget er blevet til efter Straffelovrådets betænkning, hvor der herskede enighed.
Lovforslaget medfører, at der indføres en tidsafgrænsning i de tilfælde, hvor den psykisk afvigende idømmes en foranstaltning, der vedrører kriminalitet, der ikke anses for at være personfarlig.
Vi er enige i, at domstolene ikke kan udmåle en bestemt straf, når folk idømmes behandling, det ville der ikke være logik i.
Disse personer er ikke mennesker, der modtager en straf, men i høj grad personer, der har brug for hjælp.
Vi er enige med justitsministeren og Straffelovrådet i, at det er hensigtsmæssigt, at der lægges en øvre grænse ved foranstaltninger, der tildeles efter ikkepersonfarlig kriminalitet, mens der sikres en domstolskontrol i tilfælde, hvor der tildeles en straf ved personfarlig kriminalitet.
Dette medfører en sikring af psykisk afvigende kriminelle, som derved ikke risikerer at blive glemt i systemet.
Vi skal sikre, at de modtager den behandling, de har brug for, men samtidig sørge for, at de retsligt står i en bedre position, end de gør i dag.
Til slut vil jeg gerne anføre, at jeg finder udtrykket »psykisk afvigende« lidt underligt.
Jeg ville nok foretrække en betegnelse i retning af »personer med et vidtgående psykisk handicap«.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-25:
Da Enhedslistens ordfører, hr. Søren Søndergaard, er fraværende, skal jeg på hans vegne sige, at Enhedslisten ser lovforslaget her som et fremskridt.
Vi mener nok, at det på visse punkter kunne blive endnu bedre,
det vil vi gerne arbejde for i udvalget.
Det andet er, at det er vigtigt, at mennesker skal have et håb, og derfor er grundlæggende tidsubestemte domme jo en uting, som jo altså også er ophævet på alle andre områder.
Derfor støtter vi de bestræbelser, der går i retning af - som det også ligger i forslaget - en øget mulighed for at indbringe spørgsmålene for domstolen, en pligt til for anklagemyndigheden at påse, at der ikke sker en unødig forlængelse.
Det vil vi i hvert fald gerne lægge op til i udvalget at man har en helt principiel drøftelse af.
Og som man altså kan høre på det, jeg siger, bygger
forslaget på den såkaldte model 1 fra Straffelovrådet. Enhedslisten havde hellere set, at forslaget byggede på model
Vi vil så arbejde for at påvirke det i den retning.