runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-04:
Regeringen har besluttet at fremsætte lovforslag om gennemførelse af EU's kvotedirektiv i februar 2004, hvilket også fremgår af vores lovprogram, og først på det tidspunkt forventer regeringen, at den nationale allokeringsplan, som indeholder bestemmelser om fordeling af kvoterne til virksomheder, vil foreligge.
Så vil vi selvfølgelig sende forslaget i høring, og så vil vi føre en dialog om det.
Jeg er nødt til at sige, at når man nu ønsker at fremsætte det forslag, som vi behandler i dag, så kan man have en holdning til, at man skal stramme tøjlerne omkring dansk erhvervsliv på nuværende tidspunkt, mens det ikke sker andre steder.
Det kan man så være enig eller uenig i. Så kan jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg ikke har læst Financial Times i går.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-04:
Jeg kan forsikre ministeren, at jeg ikke har haft nogen som helst intention om at være polemisk; det er faktisk meget sjældent, jeg begiver mig ud i den slags.
Jeg har mine oplysninger fra Financial Times i går, og de må vel også være nået frem til ministeriet, og der står, at EU-kommissær Margot Wallström har skrevet til de 15 miljøministre ganske vist, så det kan jo også være, at brevet ligger i Miljøministeriet og ikke er nået over til ministeren, men det brev indeholder altså en oplysning om, at kun to lande ser ud til at kunne klare deres internationale forpligtelser, nemlig Storbritannien og Sverige. Så siger jeg bare til ministeren, at det må man da være opmærksom på i regeringen og forholde sig til, for det er da en alvorlig kritik, men regeringen er måske ligeglad med, hvad Kommissionen mener.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-12-04:
Jeg har sådan set ikke prøvet at presse hr. Kim Andersen til at lægge sig fast på helt bestemte principper.
Så optimistisk er jeg simpelt hen ikke.
Eller er hr. Kim Andersen simpelt hen lukket over for det?
Det går jo ikke an at sige, at det næste år kører vi bare på det, regeringen har foreslået, for, som ministeren sagde tidligere, så er det jo altså i februar, der kommer forslag om det her.
Fra 1996 til 2001 sad jeg som formand for et lille ydmygt råd, der hed Energimiljørådet.
Vi var meget oppe på stikkerne for at rådgive den tidligere energiminister om, at nu skulle han sikre, at der var et kontinuert fald i Danmarks CO2-udslip, og vi advarede meget kraftigt imod, at man skubbede en pukkel foran sig.
, og vi var hjertens enige om det her. Det er fuldstændig det samme, det handler om nu, nemlig at det ikke duer at vente, og det duer slet ikke, som ministeren sagde, at spørge, om fru Anne Grete Holmsgaard ikke bare er sur over, at elværkerne tjener penge.
Nej, jeg er vred over, at politikken herhjemme accepterer, at man prioriterer indtjeningen via eksport på kulbaseret elproduktion højere end miljøhensynene.
Det er det, jeg kritiserer.
Ministeren sagde jo også i et af sine svar, at han ville være meget åben i forbindelse med den kommende kvoteplan.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-04:
Jeg vil sige til hr. Svend Auken, at jeg synes, det er for tidligt at begynde at sige, hvilke retningslinjer vi har.
Vi vil være meget åbne, når vi skal se på de nye regler på det her område.
Vi har valgt at videreføre kvoterne på området, og det kan man så være uenig i.
Når regeringens vurdering er, at det er en fordel at forlænge den gældende lov, der regulerer elproducenternes CO2-emissioner, så kan vi sige, at vi sikrer, at vores elproduktion fortsat er reguleret i det år, der går, indtil en ny EU-ordning træder i kraft.
Det gør den allerede den 1. januar 2005.
Vi ved også, at Europa-Kommissionen har godkendt forlængelsen.
Vi er i gang med at analysere de forskellige metoder for tildeling af kvoter, og vi venter også på Kommissionens melding om de principper, som Kommissionen kan godkende.
Derfor synes jeg, det er for tidligt at lægge sig fast på principperne.
Det er så en holdning.
Så vil jeg også sige til alle, der nu tilkendegiver, at der er en stor overskridelse i 2003 - det er fru Anne Grete Holmsgaard, der siger, at det er jo ikke så godt, at der er den store overskridelse - at vi jo ved, at det har været et år, hvor der ikke er faldet ret meget regn i Norden, og derfor har danske kraftværker haft en mulighed for at eksportere.
Det tror jeg ikke kraftværkerne mener.
Vi skal nå nogle miljømål og nogle kvoter på et tidspunkt.
Så vil jeg sige til Enhedslisten, at de polemiske bemærkninger, der kommer, må jeg så tage til mig.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-04:
Jeg undrede mig lidt over, hvad det var, ministeren ikke kunne bekræfte.
Men det kan selvfølgelig skyldes, at ministeren ikke helt er ført ajour med situationen forud for den her debat.
Ministeren har jo også mange sager, han skal behandle, så det kan jo være, det er det.
Men for dem, der følger debatten, er det da ikke desto mindre indlysende klart, at Europa-Kommissionen har udsendt en meddelelse om, at kun to lande, nemlig Storbritannien og Sverige, er i stand til at leve op til deres internationale forpligtelser, og Danmark er altså på listen over de 13 lande, som ikke forventes at kunne leve op til deres forpligtelser. Det må ministeren da vide og kunne bekræfte.
Hvis det ikke er tilfældet, så må vi konstatere, at vi har en minister, der ikke følger med i de mest elementære ting på det her område.
Det kan jeg dog ikke forestille mig.
Så vil ministeren ikke være venlig at besvare spørgsmålet?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-12-04:
Nu glemte hr. Auken at gentage sine oprindelige spørgsmål, men jeg synes faktisk, det er vigtigt at få svar på dem.
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Tidligere afviste Venstre og De Konservative at anvende kvoter efter 2003.
På den baggrund er det selvfølgelig positivt, at man nu er kommet på bedre tanker.
Men synes ministeren ikke, at der er behov for, at vi tankemæssigt bevæger os videre end det, vi i fællesskab kunne finde ud af for 4 år siden?
Når man tager i betragtning, at afstanden mellem vores faktiske udledninger og de mål, der er sat op for vores reduktioner af klimagasser, er voksende, mener ministeren så ikke i den situation, at der er behov for nytænkning?
Kan man netop ikke bruge Elsparefondens forslag, som beslutningsforslaget her indebærer, som basis for den form for nytænkning?
Det er jo netop en markedsbaseret måde at nå målet på, som er grundindholdet i forslaget her.
Det vil jeg egentlig meget gerne høre ministeren forholde sig til.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-04:
Jeg vil blot sige til hr. Svend Auken og også til hr. Erik Mortensen, at når regeringen har valgt at videreføre kvoterne i den størrelsesorden, den har, så er det, fordi vi i forhold til de øvrige lande har valgt at bruge kvoter på nuværende tidspunkt.
Vi har valgt at sige, at vi ikke vil belaste vores kraftværker mere end det, vi gør på nuværende tidspunkt.
Det er rigtigt, at vi skal nå et mål, men vi vil vente og nu forlænge frem for at begynde at stille skærpede krav til vores erhvervsvirksomheder, som skal konkurrere med udlandet.
Vi har det faktisk godt nok med, at vi i øjeblikket har kraftværker, der eksporterer strøm til gavn for de danske elforbrugere.
Erik Mortensen (S), 2003-12-04:
Nu nævnte ministeren i sin indledning selv regeringens eget forslag, lovforslag nr. L 8, om samme problematik.
Heri nævner ministeren, at man hermed sikrer en harmonisk overgang.
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren uddybede begrebet harmonisk overgang til EU-situationen fra den, vi kender i dag.
Umiddelbart synes jeg, det må virke som en mur, man løber ind i, frem for en harmonisk overgang.
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Dette forslag er jo et led i et ønske om på en markedsbaseret måde at opfylde de miljøforpligtelser, som ministeren også er inde på vi i Danmark skal opfylde.
Kan ministeren bekræfte, at Danmark i dag er længere end nogen sinde før fra at opfylde sine internationale forpligtelser, og at det forslag, han selv har fremsat, ikke bringer os nærmere opfyldelsen af målet?
Kan han i den forbindelse bekræfte, at Danmark har fået en officiel advarsel fra Europa-Kommissionen, fordi vi er fjernere og fjernere fra målet?
Hvis han kan bekræfte det eller senere hen undersøger det og får det bekræftet, vil han så medgive mig, at så er der behov for nytænkning på det her område, og at et forslag, som stammer i sin tankemæssige opbygning fra Elsparefonden, godt kan give et godt bidrag hertil?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-12-04:
Det kan næppe komme som den store overraskelse, at regeringen ikke kan støtte det forslag til folketingsbeslutning, som foreligger.
Regeringen har fremsat forslag om at videreføre
Det er ikke det rigtige tidspunkt at indføre ændringer af den gældende ordning, som kun kan løbe 1 år til.
Ændringer på nuværende tidspunkt giver efter regeringens mening ikke mening.
Efter nytår vil regeringen fremsætte et forslag til gennemførelse af EU's kvotedirektiv.
Ordningen skal træde i kraft den 1. januar 2005.
Det er til stor fordel både for miljøet og for Danmark, at vi får en fælles CO2-kvoteordning med de øvrige medlemslande i EU.
Det er væsentlige spørgsmål, vi her taler om.
Ordningen får stor betydning for økonomi og miljø.
Danmark skal opfylde sine internationale klimaforpligtelser, og Danmark har faktisk påtaget sig en særlig stor forpligtelse sammenlignet med andre lande.
Derfor er det vigtigt, at vi opfylder miljøkravene så omkostningseffektivt som muligt.
Vi skal have mest muligt miljø for pengene.
Regeringen har fremlagt en klimastrategi, hvor kvotereguleringen er et hovedelement.
Men vi har endnu ikke taget stilling til, hvordan de forskellige instrumenter passer sammen, og hvordan kvoteordningen helt præcis skal udformes.
Derfor må regeringen stemme imod forslaget.
Vi kan ikke starte med at fastsætte detaljerede kriterier for størrelsen af kvoterne og fordelingen af kvoterne.
Vi må starte med de overordnede principper.
Her lægger regeringen vægt på, at indsatsen for at indfri miljømålene både er omkostningseffektiv og tager hensyn til virksomhedernes konkurrenceevne over for udlandet.
Svend Auken (S), 2003-12-04:
Der skete et fuldstændigt skifte, og virkningen heraf er, at vi nu bevæger os væk fra opfyldelsen af målet.
Vi bevæger os væk fra det, og det er derfor, jeg spørger ministeren, om han alligevel ikke vil indgå i en diskussion om at bruge nogle andre metoder, så vi bevæger os hen imod målet, i stedet for at vi bevæger os væk fra det.
Ministeren vil selvfølgelig svare, at han kan købe
varm luft i Rusland, men meget tyder jo på, at russerne kun i et begrænset omfang vil være med til den spøg, at hvert land kommer til at klare en stor del af deres forpligtelser selv, og det er også det, der står i aftalen.
Er det ikke en almindelig erfaring, at jo længere, man venter med at gøre det, der er nødvendigt, jo sværere er det at gøre det til sidst?
Det er ikke altid klogt at vente med at gøre det, der er nødvendigt.
Det kan være klogt at være på forkant med udviklingen.
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-04:
Sagt til hr. Auken: Det er jo meget muligt, at en del af Kina kan klare sig ved hjælp af vindmøller, men der vil stadig væk være et kæmpestort behov for kul i Kina.
Derfor er jeg meget glad for at kunne sige, at der i forbindelse med den CO2-kvote-lov, L 8, er blevet indføjet, at de nuværende midler til forskning og udvikling af nye teknologier også kan gå til kulteknologi.
Mon ikke der var et kæmpestort behov for, at vi netop udviklede den energi?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-04:
Jeg har sådan fornemmelsen af, at jeg kommer til at gentage mig selv, for jeg må sige til fru Aase D. Madsen, at problemet er, at vi ikke har et perfekt marked.
Det, der giver alle problemerne,
er, at vi ikke har et perfekt marked.
Det er det, hele elliberaliseringen går ud på.
Så har vi nogle overgangsproblemer.
Det beslutningsforslag, vi har fremsat tidligere i dag, har som formål at løse de overgangsproblemer og sikre, at vi kan gå over til et markedsbaseret system, hvor det er markedet, der afgør, hvad man kan få for vedvarende energi, hvad man kan få for energi, der er produceret fra de kulfyrede kraftværker osv.
Det er simpelt hen markedskræfterne, der afgør det.
Jeg er så ked af, at fru Aase D. Madsen åbenbart ikke har forstået det, for ellers ville fru Aase D. Madsen støtte det beslutningsforslag, vi lige har diskuteret.
Så siger fru Helga Moos, at nu kommer der et forslag, og at oppositionen skulle have træneret det.
Jeg må lige gøre fru Helga Moos opmærksom på, at det altså er regeringen, der har initiativretten.
Er det virkelig sådan, at det er oppositionen, der skal sidde med nogle få analysemedarbejdere - jeg kan sige, at i Det Radikale Venstre har vi to - og komme med sådan et meget indviklet teknisk forslag til, hvordan man kan løse de her problemer?
Det er da helt uforståeligt.
Hvis regeringen virkelig syntes, at der var et problem, så var den kommet med et forslag i ordentlig tid, i stedet for at det nu kommer her efter nytår, hvor vi står med problemerne fra den 1. januar.
Kim Andersen (V), 2003-12-04:
Jeg bliver nødt til at sige, at hr. Aukens fejlagtige påstande jo ikke bliver rigtigere af, at hr. Auken fremturer.
Det er jo forkert at påstå, at vi har et ønske om at afvikle dansk vindenergi.
20 pct. af vores elektricitetsforbrug kommer i år alene fra vindmøllerne, 28-29 pct. af vores forbrug fra den samlede VE-produktion.
4 pct. af de 20 pct. fra vindmøllerne hidrører fra havmølleparker.
Produktionen fra vindmøller er stigende, det er et faktum.
Det, der er interessant, er jo produktionsstørrelsen, det er effekten, det er ikke antallet af møller.
Det er jo ikke det forhold, at der ikke er opstillet en mølle i sidste kvartal, men den samlede effekt, der er interessant.
Og vi må jo også indrømme, at når vi i højere grad går over til havvindmølleparker, vil produktionsudviklingen ske i hop, i store spring.
Det er det, vi ser.
Produktionen har over de senere år været støt stigende, og vindmølleindustrierne har naturligvis haft forskellige konjunkturer, som virksomheder nu engang har.
Men når man ser bredt over de sidste par år, har de virksomheder, der opererer i det her marked, faktisk haft ganske pæne resultater på bundlinjen.
Så det står ikke så sløjt til, som hr. Auken hævder heroppefra, og jeg kan slet ikke forstå, at hr. Auken med den indstilling, han har til vedvarende energi, ser nogen interesse i at male et så sort og dystert billede, som han rent faktisk gør.
Hr. Auken er jo med til at ødelægge markedet og troen på dansk vindteknologi, på virksomhederne og på deres muligheder for at kunne sælge i udlandet, når han gør det så sort og negativt, som han forsøger at gøre det her fra Folketingets talerstol.
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-04:
Nu taler fru Elsebeth Gerner Nielsen om markedet i forbindelse med vindmølleel.
Jamen er det ikke et kæmpeproblem, at netop vindmølleel ikke kommer ud på markedet?
Selvfølgelig kan man så sige klimaomkostninger
osv., men det er jo netop det, der gør, at det hele svigter, fordi man får en større og større volumen, jo flere havvindmølleparker man etablerer.
Jo mere skævvredet markedet bliver, jo mindre volumen får vi, og jo dyrere bliver elektriciteten.
Sådan må det da være.
Selvfølgelig er der de der klimaomkostninger osv., men det er da altså et kæmpe problem, at vi ikke på nuværende tidspunkt har vindmølleel på markedet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-04:
Problemet er, kan jeg sige til fru Aase D. Madsen, at vi ikke har formået at lave et system, hvor vi får integreret miljøomkostningerne i energipriserne.
Det betyder, at de kulfyrede kraftværker påfører os alle sammen, påfører fællesskabet og det store samfund en samfundsmæssig omkostning, der ikke prissættes.
Markedsmekanismen er ikke i stand til at prissætte den.
Det vil sige, at den energi, vi får ud i nettet, som er produceret ved hjælp af kul, i virkeligheden er for billig. Den måde, vi indtil videre har kompenseret for det på,
er ved at give tilskud til den vedvarende energi.
Jeg kan godt give fru Aase D. Madsen ret i, at det egentlig er en dum måde at gøre det på.
Det er meget bedre at få integreret de reelle miljøudgifter i energipriserne, og det er derfor, jeg slet ikke kan forstå, hvorfor fru Aase D. Madsen og hendes parti ikke kan stemme for det forslag, som vi har diskuteret tidligere på dagen, for det ville jo netop indebære, at vi fik løst de problemer.
Til fru Helga Moos: Da den gamle regering gik af, lå der et helt katalog parat over, hvordan vi ville løse de strukturelle problemer, vi har i forhold til de decentrale kraftvarmeværker og i forhold til vindmøllerne.
Det lå klart.
Man kan simpelt hen fremsætte et lovforslag med udgangspunkt i det katalog.
Det er ikke sket, og derfor er det, jeg må spørge fru Helga Moos: Hvad er baggrunden for det?
Nu kan jeg måske ikke stille spørgsmål, men jeg kan i det mindste så bare påpege, at det er et problem, at man har haft 2 år til at få løst de her problemer, men at man ikke har gjort noget som helst.
Det betyder, at der er nogle af de decentrale kraft-varme-værker, der kan gå hen og komme til at stå med et meget stort problem her den 1. januar.
Det kan mange vindmøller i øvrigt også.
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-04:
Nu kan jeg høre, at fru Elsebeth Gerner Nielsen har mange planer om at bruge overskudselektriciteten.
Så vil jeg gerne høre: Er den overskudsel ikke produceret med et meget, meget stort pristilskud?
Det er formodentlig ikke el til markedspris, man taler om her, men det er el med et meget, meget stort pristilskud.
Derfor vil jeg da gerne se, om det virkelig er relevant at bruge overskudsel.
Er det relevant at producere overskudsel til det brug?
Hvor har vi de samfundsøkonomiske beregninger
over det?
Helga Moos (V), 2003-12-04:
Det lyder da godt, hvis man vil tage vel imod det lovforslag, der nu er skubbet ind i næste halvår, altså ind over nytår, fordi man i første omgang lavede så meget larm, at vi ikke kunne få det ført igennem her i efteråret.
Så det lyder
søreme godt, at I nu vil tage jer sammen og gøre noget ved det.
Med hensyn til det at lagre energi, så er det altså begrænset, hvad vi kan lagre af elektricitet.
Vi kan ikke bære det i en taske.
Vi kan godt omforme det.
Vi kan omforme det i elpatroner og lave varme af det.
Men det er man jo ikke engang gået ind og har arbejdet for.
Vi mangler jo nogle initiativer fra jeres side, så det glæder mig, at I nu begynder at tænke og forstå i de baner, at når vi har for meget elektricitet, så skal det kunne omformes til varme.
Når vi laver decentrale kraft-varme-værker, har vi både el- og varmeproduktion, når vi kun har vind, har vi ingen varmeproduktion, undtagen gennem elpatroner.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-04:
Man kan også bare sige, at den vision jo er udviklet for, hvordan vi får vores elnet og infrastrukturen på det her område moderniseret.
Der ligger et helt katalog til, hvad man f.eks. kunne gøre i forhold til de decentrale kraft-varme-værker.
Nu er jeg ikke den store tekniker, men det handler bl.a. om, at man skal kunne lagre energi.
I det øjeblik det blæser meget, og vi derfor har meget vindenergi, er der ikke nogen grund til, at de decentrale kraft-varme-værker også producerer energi.
Nu har jeg som sagt ikke stor teknisk forstand, så jeg kan forklare, hvordan man gør det.
Men der ligger et idékatalog til, hvordan man kunne sikre, at der bliver et meget bedre samspil mellem de decentrale kraft-varme-værker og vindmøllerne.
Derfor må jeg spørge fru Helga Moos
: Hvad er baggrunden for, at regeringen ikke kommer med nogle forslag på det her område?
Jeg kan slet ikke se, at de problemstillinger, som fru Helga Moos helt rigtigt rejser, står i modsætning til, at vi i øvrigt skulle bidrage til at få løst nogle af de problemer, vi har, f.eks. at leve op til vores internationale forpligtelser, hvad vi kunne gøre ved at udbygge mængden af havvindmølleparker.
Helga Moos (V), 2003-12-04:
Jeg vil gerne høre lidt mere om visionerne.
Det er sådan, at hvis vi skal have større visioner på det her område, så bliver vi nødt til at få elsystemet skruet sammen på en helt ny måde.
Vi er simpelt hen helt ude ved grænserne, hvor Eltra, der er systemansvarlig virksomhed i Vestdanmark, råber vagt i gevær.
Hvis vi skal bevare forsyningssikkerheden og stabiliteten i nettet, skal vi stoppe op, og så skal vi have samlet det her system op på en ny måde.
Og det er, som om vi dér dropper alle visionerne, for det er for kedeligt, eller også er det for uoverskueligt.
Det nytter ikke noget, at vi vil proppe mere vind ind på nettet, før det net bliver skruet sammen på en ny måde.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-04:
Den vedvarende energi har stadig mange missionærer.
Der er rigtig mange, der stadig forsvarer den vedvarende energi og også tager rundt i verden og fortæller om, hvor vigtig den er.
Og der er også mange, der er gode advokater for den vedvarende energi, bl.a. her i salen.
Det, jeg synes er det store problem nu,
Og med profeter tænker jeg på nogle, der tænker nyt, nogle, der sætter udviklingsarbejde i gang, nogle, der udarbejder visioner.
Jeg tænker på, at der mangler risikovillig kapital, altså nogle, der tør investere.
Det kan være staten, det kan være private.
Jeg synes også, at det med de manglende profeter kommer til udtryk i, at vi mangler penge til grundforskning på det her område, vi mangler penge til demonstrationsprojekter, vi mangler penge til udviklingsarbejde osv.
Jeg er godt klar over, at Det Radikale Venstre ved sidste finanslovforhandling fik en pæn bevilling igennem på det her område, men det står ikke mål med de faldende tilskud, der i øvrigt gør sig gældende inden for det her område.
Så må man spørge sig selv: Hvorfor er det så vigtigt med den her vedvarende energi?
Hvorfor er det vigtigt, at der er profeter?
Det er det jo, fordi vi har nogle internationale forpligtelser, vi skal leve op til på miljøområdet.
Og hvis vi ikke bare skal købe varm luft i Rusland, så er det vigtigt, at vi selv gør noget, at vi selv udvikler måder at begrænse CO2-emissionerne på.
For det andet er det vigtigt af hensyn til forsyningssikkerheden.
Det er selvfølgelig en ret national tankegang, men man kan også sige det på den måde, at det er en ret egoistisk tankegang, for jeg synes trods alt, at vi danskere har et ansvar for hinanden.
Og jeg føler mig tryg ved, at vi er i stand til at producere den energi, som den befolkning, der bor inden for landets grænser, har brug for.
Endelig for det tredje er dansk økonomi utrolig afhængig af, at vi har noget at eksportere.
Og lige for øjeblikket eksporterer vi meget olie, hvad der tæller rigtig godt på vores betalingsbalance, og vi eksporterer stadig mange vindmøller og vedvarende energi i det hele taget.
I det øjeblik vi ødelægger vores eget marked for vedvarende energi, sker der også noget på det udenlandske marked, sådan som andre allerede har været inde på.
Derudover er vi nødt til at tænke igennem, hvad vi vil gøre, når først eksportindtægterne fra nordsøolien falder.
Hvad er det så, vi skal leve af?
Det Radikale Venstres svar vil være, at vi selvfølgelig skal satse på fortsat at producere så meget energi så miljøvenligt som overhovedet muligt, som vi kan eksportere til resten af verden.
Det er afgørende for dansk økonomi, at vi kan det.
Og det er baggrunden for, jeg synes, at beslutningsforslag nr. B 32 er et godt bidrag til, hvordan vi kunne sikre, at vi får både et bæredygtigt miljø og en bæredygtig økonomi.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-12-04:
Jamen det er sådan, at når nettet er dødt, så er der ingen elproduktion, der kan føde ind til det, hverken den ene eller den anden type.
Og der er kun et værk på Sjælland, man kan få livet nettet op med igen.
Så vidt jeg husker, er det Kyndby, det er jeg altså ikke helt sikker på, men det er det eneste værk.
Før man har fået det net i gang igen, kan man altså ikke sende strøm ind på det, lige meget om det er et kulfyret anlæg eller det er en vindmølle eller det er et a-kraft-værk.
Det lader sig simpelt hen bare ikke gøre teknologisk.
Så derfor har sagen intet, intet, intet med vind at gøre, men med noget helt andet.