runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2005-11-16:
I SF synes vi, det er en glimrende idé at få undersøgt grundene til, at terror eventuelt kan opstå, og om terrorberedskabet er tilstrækkelig godt.
Vi har selv fremlagt forslag om, at vi skal have sammenlagt PET og Forsvarets Efterretningstjeneste, og derfor kan vi naturligvis også støtte den pind.
Det, der i øvrigt er af forslag, synes vi godt kan komme ind i et kommissionsarbejde.
Nu har regeringens forslag måske taget luften ud af nogle af elementerne, men det, jeg så vil foreslå i stedet for, er, at vi putter et nyt element ind.
Lars Erslev Andersen har i sin kronik i Politiken forleden dag peget på, at vi har et problem med manglende grundforskning.
Regeringens forslag lægger jo op til, at der skal afsættes midler til den der sådan lidt lettere forskning, hvor det ikke er det der, man kommer et spadestik dybere i forbindelse med, hvad det i virkeligheden er, der er de grundlæggende forudsætninger for, at en radikal terrorisme kan opstå.
Men ellers positiv støtte fra SF.
Tom Behnke (KF), 2005-11-16:
Jeg synes, jeg kan høre på debatten, at det har været en lang dag.
Til beslutningsforslaget her fra Det Radikale Venstre må vi jo sige, at både regeringen og forsvarsforligskredsen og beredskabsforligskredsen har gennemgået beredskabet.
Der har været nedsat en arbejdsgruppe, der er kommet med 49 forslag til regeringen, som regeringen har valgt at arbejde videre med, bl.a. forslag om et styrket samarbejde mellem PET, Forsvarets Efterretningstjeneste, Udenrigsministeriet og andre, om gennemgang af PET’s arbejdsgange, flere større beredskabsøvelser, forskning i årsager til terrorisme, forskning i, hvorfor der er nogen, der forfalder til at blive terrorister, hvad det er, der gør det.
Vi er således i fuld gang.
Der sker allerede meget, og i den kommende tid vil der jo komme mange gode, håber jeg, debatter her i Folketinget om en række af de her forslag, som regeringen har sagt, at den vil arbejde videre med.
Der sidder en PET-kommission og arbejder, der sidder et PET-udvalg og arbejder, og derfor må vi nok sige, at vi fra konservativ side siger nej til beslutningsforslaget her, fordi vi, om jeg så må sige, stort set er i gang med syv ud af de otte pinde.
Det er allerede sat på skinner.
Den ottende pind har jeg ikke hørt at man har tænkt sig at gennemføre, og det tror jeg heller ikke man skal gøre.
Det er den, der i forslaget er pind nummer fem, nemlig mulighederne for en sammenlægning af Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste.
Det tror jeg ikke er hensigtsmæssigt.
Der er ingen tvivl om, at de to tjenester skal arbejde tæt sammen, og det er også det, der ligger i de 49 forslag, at netop PET og Forsvarets Efterretningstjeneste kommer til at arbejde tættere sammen.
Men at lave en regulær sammenlægning må jeg advare imod.
Syv af forslagene er man allerede i fuld gang med
, og det ottende vil jeg advare imod, så derfor nej til beslutningsforslaget.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Jamen det er jo det, jeg lige har svaret på.
Jeg kan forstå, at fru Elisabeth Arnold ikke hørte efter, det skulle hun tage at gøre.
Sagen er, at den kolde krig jo var andet og mere end skæg og blå briller.
Det var faktisk først og fremmest en kulturkamp.
Og man må sige, at Det Radikale Venstre, som dengang, jeg vil ikke sige støttede Sovjetunionen, for det gjorde Det Radikale Venstre ikke, men støttede det, at man ikke skulle gøre noget, at man ikke skulle forsvare sin frihed, jo er ganske det samme i dag, det samme caffelattesegment, som i dag i stedet for at foretage sig noget, i stedet for at handle mod terrorismen, i stedet for at sætte konsekvens bag, det gælder også i integrationsspørgsmål, det gælder også De Radikales forhold til vores nye integrationspakke, vil sidde og holde studiekreds om problemerne.
Der er det altså, vi siger, at det faktisk er fortiden, vi kan lære noget af.
Og kun ved at være rustet med viden om fortiden kan man gå ind i fremtiden på betryggende måde.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-16:
Jeg kan konstatere, at hr. Jesper Langballe siger, at det her problem er meget, meget værre, og at det løses ved viden, men det tyder på via hr. Jesper Langballes prioritering af store rapporter om koldkrigen, at det især løses gennem viden om fortiden, at det især er den viden, man skal bruge, når man skal løse fremtidens problemer.
Og det er måske filosofien ved det hele, at fremtidens problemer så må komme i den rækkefølge, de kommer, men at vi ved en frygtelig masse om fortiden.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Jo, men så er kommissionsmedlemmernes børn og børnebørn da også forsørget, må man sige.
Nej, altså, vi tror, at det her er meget værre end det, De Radikale vil foregøgle befolkningen, sådan noget, man kan løse med lidt venlighed og lidt integration osv.
Vi tror faktisk på, at Samuel P. Huntington har fuldstændig ret i den bog, han skrev med titlen »The Clash of Civilizations and the Remaking of World Order«, at der er tale om et civilisationssammenstød, og det er derfor, jeg desværre opererer med den der meget lange tidshorisont.
Det er ikke noget, der er forbi lige på et øjeblik.
Men vi tror heller ikke, at det løses ved kommissioner.
Vi tror, det løses ved viden, især om de åndelige mønstre og de religiøse mønstres indvirkning på folks adfærd, ved efterretning og ved en handlekraftig regering, som ikke sylter sin handlekraft i kommissioner.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-16:
Det er til hr. Jesper Langballes bemærkning om udsigten til stadig væk at blive konfronteret med terrorvirksomhed og med terrorgerninger 100 til 200 år frem: Jamen så var det måske en idé at nedsætte en kommission, for så har vi jo sådan set udsigt til en meget, meget lang tid, hvor vi så kunne bruge i hvert fald et par år af denne her lange periode til at undersøge tingene ordentligt og forberede os ordentligt.
Var det ikke en idé?
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Altså, alt det der er jo bare noget sludder, hr. Morten Østergaard siger, bare for at sige noget, altså for at fylde tiden ud.
At vi skulle betragte terroren som et fuldstændig ligegyldigt bagatelproblem, er der vist ikke andre i Folketingssalen, der kan identificere Dansk Folkeparti med.
Vi betragter terroren som den største, den mest grufulde udfordring, den vestlige verden måske nogen sinde har set, og vi tror, at det er et problem, vi vil komme til at slås med i måske 100 og måske 200 år frem.
Det er rædselsfuldt.
Vi tror bare ikke på, at det skal bekæmpes med en kommission, der sidder og udveksler arkivalier, det er såmænd det hele.
Og må jeg så ikke lige sige, at det der med, at Dansk Folkeparti er bagudskuende, faktisk er rigtigt nok.
Vi nærer den fordom, at det eneste, vi ved noget om, jo er fortiden.
Fremtiden er vi altid på vej ind i, og det er den, der er afgørende, men vi ved ikke noget om den.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-16:
Jeg synes egentlig, at det er en voldsom anklage mod de landes efterretningstjenester og andre, at de ikke har forstået det, som hr. Jesper Langballe har fuld information om, og som netop gør, at man altså med lethed kan forebygge terror.
Og så synes jeg da, at vi sådan set skal åbne op for det, hr. Jesper Langballe foreslår, og sige, at hvis Dansk Folkeparti vil lægge stemmer til, så skal vi da gerne tage imod et tilbud om at få noget teologisk viden ind i kommissionen, det kunne da være ganske udmærket.
Det synes vi er et udmærket forslag.
Til sidst vil jeg sige, at når jeg antydede, at hr. Jesper Langballe måske var bange for viden, var det jo, fordi vi ved, at når der skal skues bagud, så er Dansk Folkeparti helt pjattet med store rapporter og lange udredninger, det ved vi jo fra finanslovdiskussionen og fra koldkrigsrapporten.
Altså, når vi kigger bagud, kan rapporterne næsten ikke blive lange nok, men når der skal skues fremad, skal vi ikke bruge mere viden.
Det er en pudsig prioritering.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Jamen den tanke kan man sikkert godt få, hvis man er fra Det Radikale Venstre og hedder Morten Østergaard, det tvivler jeg ikke på.
Men selvfølgelig er det det rene nonsens, at vi skulle være interesserede i at undgå viden om problemet, så vi kan skabe myter om det.
Jeg tror bare ikke på, at det er den måde, hvorpå man får viden om terroren.
Terrorens omfang i fortiden, også den allernærmeste fortid, kender vi jo.
Vi ved, præcis hvor bomberne er sprunget, og hvor de ulykkelige begivenheder og gemene forbrydelser har fundet sted, og hvor mange der er omkommet.
Det, vi så har brug for, er at vide noget om, hvordan netværkene bevæger sig, og det skal man have at vide ved efterretningsarbejde.
Og så må jeg sige, at hvis man skulle lave en virkelig tænketank, kunne jeg personligt – det er, fordi det er mit eget fag, men jeg mener faktisk, det er ret væsentligt for andre end teologer – godt efterlyse, at der var noget solid teologisk viden om islam repræsenteret.
Der hersker en så fuldstændig tilbundsgående uvidenhed om islam og om relationen imellem religionen og muslimernes adfærd.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-16:
Jeg skal da gerne give hr. Jesper Langballe anledning til at fortsætte talestrømmen.
Det, der optager mig, er, at jeg har forstået, at Dansk Folkeparti har adskillige forslag, som de mener ikke er kommet med i regeringens udspil, og derfor må man jo forstå det sådan, at Dansk Folkeparti heller ikke er tilfreds med det arbejde, der er gjort, og heller ikke mener, at det er tilstrækkeligt; de forslag, der er kommet, er ikke gode nok.
Dansk Folkeparti har andre forslag og mener, der er områder, der er uberørte.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Jesper Langballe: Er det, fordi man ikke synes, det er relevant at få afdækket omfanget og karakteren af terrortruslen mod Danmark og danskere i udlandet?
Eller er det forhold, der kan danne grundlag for ekstremisme og terrorisme både i Danmark og internationalt, herunder konsekvenser for dansk udenrigspolitik, som det skræmmer at få en tilbundsgående viden om?
For hr. Jesper Langballe må være enig i, at det altså ikke er noget, man kan lave over en weekend i et embedsmandsudvalg.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Så kan jeg ikke nå det.
Hvad skulle det give i forbindelse med terrorbekæmpelse?
Det, jeg kan se et behov for, er en virkelig effektiv efterretning.
Jeg har et spørgsmål til justitsministeren, som jeg håber hun kan besvare, ikke i alle detaljer, det kan man ikke, når det drejer sig om efterretningstjenesten, så må der være en vis diskretion.
Men når man nu ser på Annemette Hommel-sagen, så er det jo påfaldende, at der er tale om en russisktalende sprogofficer, der er sendt derned og skal have civile tolke til sin hjælp, fordi hun jo ikke selv kan arabisk; og russisk i forbindelse med sprogofficerer har vi jo sådan set ikke brug for mere, men man er alligevel nødt til at sende hende derned, fordi man skal have en, der er militært uddannet, til at foretage de afhøringer.
Jeg synes, det kunne være rart at få at vide, hvor langt man er med rekruttering af arabisktalende militærtolke og politimæssige efterretningstolke.
Og så en ting til ...
Jeg takker for svaret, og jeg vil godt lige i forlængelse af det stille den konservative ordfører et spørgsmål.
Der har i forbindelse med Venstres ordførerindlæg og de korte bemærkninger bagefter været lidt diskussion om, hvor lang tid man nu skulle bruge på at teoretisere over de her ting, som skal sættes i værk.
Jeg har siddet og stirret på det her hæfte, hvor der på forsiden står »Regeringshandlingsplan«.
Det sidste ord har jeg stavet igennem igen og igen, og jeg vil gerne spørge hr. Tom Behnke, om han er enig med mig i, at en handlingsplan da vistnok er noget, man skal bruge til at handle efter og ikke til at sende i nye udvalg og holde studiekreds over.
Er det efter ordførerens mening en rigtig forståelse af ordet handlingsplan?
Lene Espersen (KF), 2005-11-16:
Det vil jeg meget gerne uddybe for fru Anne Baastrup.
Sagen er den, at ingen af de 49 forslag er i gåseøjne skrottet eller droppet.
For 45 af forslagenes vedkommende lægger regeringen op til forskellige procedurer for, hvorledes de videre skal behandles.
Nogle kan gennemføres administrativt, nogle skal igennem en proces frem til lovgivning, og nogle skal drøftes med forskellige brancher.
Men der er fire forslag – forslaget omkring scanning, forslaget omkring kommunernes mulighed for tv-overvågning og de to forslag, der handler om demokratifjendtlige udtalelser – som vil komme i sagkyndige hænder, før regeringen tager stilling til deres videre skæbne.
Det synes jeg sådan set er forholdsvis enkelt at forstå.
Det, man altså tager stilling til, er, at der arbejdes videre med forslagene med henblik så på at kunne konkretisere dem.
Jeg vil sige til hr. Morten Helveg Petersen, at det ligger i meget, meget gode hænder.
Jeg synes på sin vis også, det er beklageligt, at PET-kommissionen ligesom har bremset Wendler Pedersenudvalgets arbejde lidt.
Wendler Pedersen-udvalget kan jo ikke blive færdige med PET’s fremtidige regulering, før det kender PET-kommissionens konklusioner.
Men det må være den rigtige måde at gøre det på.
Det er en meget vanskelig problemstilling, for det er altså ikke så ligetil.
Efterretningstjenesten arbejder på nogle meget, meget, meget specielle vilkår, også nogle vilkår omkring fortrolighed, og derfor er det ikke nogen enkel øvelse at begive sig ud i hverken en regulering af tjenestens virksomhed eller en kontrol af den.
Uanset alle vores gode hensigter mener jeg, det er rigtigt, at folk, der kender til den måde, efterretningstjenesten arbejder på, der kender betingelserne, men også hvilke kontrolmuligheder der er, også er dem, der kan give de bedste bud på, hvordan vi så kan regulere det i et samlet regelsæt.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-16:
Nu er det sådan, at jeg læser aviser.
På et tidspunkt var der en forfærdelig begivenhed, og Dansk Folkepartis retspolitiske ordførers forslag var så, at vi skulle internere samtlige mennesker med anden etnisk baggrund i Danmark.
Jeg synes, det var ganske chokerende, at man kunne komme med et sådant forslag.
Derfor bliver jeg da nødt til, når hr. Peter Skaarup vil gå videre end det her, at spørge: Hvor langt vil Dansk Folkeparti gå?
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Så vil jeg gerne stille fru Anne Baastrup dette modspørgsmål: Var Danmark en politistat, før vi gik ind i Schengen?
For det, der er tale om, eller det væsentligste punkt i det, hr. Peter Skaarup sagde om, hvad man ud over det, regeringen har foreslået, skulle gøre af tiltag, var faktisk at genindføre grænsekontrollen, hvilket vi kan inden for rammerne af Schengen.
Det er dog fuldstændig absurd, at på et tidspunkt, hvor alle er enige om, at international kriminalitet og nu også terrorisme skal bekæmpes, har man ophævet grænsekontrollen.
Var Danmark en politistat, før vi gik ind i Schengen?
Anne Baastrup (SF), 2005-11-16:
Jeg vil bare godt fortælle hr. Jesper Langballe, at det, hr. Peter Skaarup sagde, var, at regeringens forslag her ikke var vidtgående nok, at regeringens forsøg på overhovedet at begrænse nogle af de forslag ville medføre problemer med Dansk Folkeparti.
Så er det bare, jeg spørger: Hvad er det, Dansk Folkeparti vil?
Jeg stiller det helt stilfærdige spørgsmål: Hvad er forskellen på, hvad Dansk Folkeparti vil, og en politistat?
Det synes jeg da lige så godt, jeg kunne få et svar på.
Det fik jeg bare ikke.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Jeg skal love for, at de agitatoriske fraser sidder løst, og om det tjener noget som helst formål at tage til genmæle, tvivler jeg på.
Men jeg kan alligevel ikke lade være efter den der snak om politistat og det der spørgsmål, som er både absurd og ikke tjener noget andet formål end at være uforskammet, om, hvad der adskiller en politistat fra det, som vi foreslår.
Må jeg minde om, at efter terrorbombardementet i London gik der – jeg har sagt det tidligere i den her debat – et par dage, så havde politiet fat i dem.
Fru Anne Baastrup er sikkert ikke ubekendt med, at den farligste fjende er den usynlige fjende, og at det ville være katastrofalt for moralen i befolkningen, hvis de mennesker aldrig nogen sinde var blevet fundet.
Hvad var der sket, hvis man først skulle rundt og kigge og så sige, hov, der er en, der er mistænkelig, nu får vi en dommerkendelse, og så videofilmer vi ham.
Jeg vil godt spørge: Er England en politistat?
Er de butikker, der videoovervåger for at sikre sig mod butikstyveri, begyndende politistater?
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-16:
Jeg er ikke helt sikker på, at fru Line Barfod og jeg kan blive ved med at være enige.
Så vidt jeg husker, blev snifferprogrammerne i virkeligheden brugt som et specielt våben i kampen mod børneporno, altså til at opsnuse børnepornobrugere og børnepornoudspredere, og i den forbindelse blev der lovgivet, så det blev muligt for politiet at bruge snifferprogrammer til at finde vej igennem et cyberspace, hvor der nogle steder lå børnepornoprogrammer.
Det Radikale Venstre var faktisk med til at vedtage den lovgivning, som gjorde det muligt, og jeg tror ikke, vores grænse ligger helt det samme sted på det område.
Line Barfod (EL), 2005-11-16:
Det glæder mig, hvis De Radikale ikke mener, man skal pålægge nogen at udvikle den slags.
Jeg håber, De Radikale vil være meget opmærksomme på, at vi ikke som myndigheder skal arbejde for, at vores it-kommunikation bliver mere usikker, end den allerede er.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-16:
Den anke, jeg har mod det pågældende punkt, og som jeg nu vil citere fra hukommelsen, går på, at det bliver pålagt teleindustrien at indrette deres teknik sådan, at den gør det muligt at foretage indgreb i meddelelseshemmeligheden.
Man beder dem altså om at gøre noget, som vi overhovedet ikke har analyseret konsekvenserne af, men som i øvrigt heller ikke er teknisk muligt.
Jeg har sat et stort spørgsmålstegn ved det, fordi jeg for det første ikke kan se, hvilke bivirkninger det kan have, og hvad det helt præcist kan misbruges og bruges til, og for det andet fordi man foreslår noget, der ikke engang er en teknisk løsning på i dag.
Jeg giver altså ikke carte blanche til, at sådan noget må vi også have.
Man forestiller sig en eller anden ting, som endnu ikke er opfundet, og siger, at sådan noget vil vi også gerne have.
Line Barfod (EL), 2005-11-16:
Jeg skal bare lige være sikker på, at jeg forstod den radikale ordfører korrekt.
Skal jeg forstå det sådan, at De Radikale går ind for, at man skal pålægge teleindustrien, at der i alt telekommunikationsudstyr skal være en bagdør, så myndighederne altid har mulighed for at få adgang til data?
Modargumentet hos dem, der arbejder med det, er jo, at når man først laver en sådan bagdør, fordi myndighederne har en interesse i, at der altid er en bagdør, er der også en langt større risiko for, at hackere kan bryde ind.
Hvis vi ser lidt frem i tiden på, hvad vi skal være forberedt på, og hvad vi kan være sårbare over for, kan terroristerne jo ved hjælp af it begynde at lukke f.eks. vores vandforsyning, elforsyning eller andet i stedet for at bruge bomber, og derfor undrer det mig meget, hvis De Radikale går ind for, at myndighederne skal sikre sådanne bagdøre.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-11-16:
Hvis jeg har forstået hr. Jesper Langballes spørgsmål rigtigt, handler det om, hvorvidt vi skal sige nej til noget, bare fordi det ikke er muligt i dag.
Det er klart, at hvis man kan opstille et ønske om, at det ville være rart, hvis vi havde en teknik, der kunne sådan og sådan, og vi derfor gerne vil have det gennemført, kunne man starte med at sige: Vi har et ønske her, der er dokumenteret et behov, og vi vil gerne afsætte nogle midler til et forskningsprojekt for at få det gennemført.
Men sådan er det jo ikke blevet fremført i rapporten.
Her er det fremført sådan, at man gerne vil have teleindustrien til at designe deres produkter, så de kan det og det og det.
I stedet for det mener jeg, man som overordnet ministerium eller som regering burde sige: Vi ønsker simpelt hen at få sat noget målrettet forskning i gang, så vi kan få opfyldt nogle af de ønsker, vi har.
Det ville jeg ikke have noget imod, men det er jo bare ikke den måde, det bliver lanceret på i rapporten.
Det beskrives f.eks. et sted i rapporten, at man gerne vil kunne benytte de programmer til at genkende bevægelsesmønstre, gangarter og sådan noget på videooptagelser, så man kan se, at den og den person netop er den person, man har haft i kikkerten før.
Jeg har intet imod, at man bruger den slags ting, og jeg synes ikke engang, man behøver at skrive det på en liste.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-16:
Jeg vil faktisk gerne takke for den ordførertale, som jeg synes var god, fordi den var konkret.
Så kan man begynde at diskutere, når man har de konkrete ting lagt på bordet, men den gik jo virkelig ind i substansen af de punkter, som embedsmandsgruppen og siden regeringen har lagt frem.
Jeg vil også godt sige, at udtrykket demokratifjendtlig adfærd vil jeg sætte nogle spørgsmålstegn ved.
Jeg har altid ment, at det fine ved demokratiet er, at det ikke er en styreform for velafrettede demokrater, men for alle.
Men så er der en anden ting, jeg lige vil spørge fru Elisabeth Arnold om.
Der kan godt være mange ting at diskutere, men jeg vil godt komme ind på, om det bare er en ønskeseddel grebet ud af den blå luft, når man taler om, at der skal udvikles teknologiske hjælpemidler.
Ja, det ville det være, hvis der var tale om, at der simpelt hen skulle skabes en helt ny teknologi.
Men der er jo noget, der hedder målrettet udvikling af teknologien til bestemte formål, vi kalder det ofte innovation, og det udtryk kunne egentlig godt bruges her.
Man kunne gennem Det Strategiske Forskningsråd sætte en forskning i gang, der simpelt hen frembragte teknologi, som helt konkret var målrettet mod og praktisk anvendelig til terrorbekæmpelse.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-16:
Det kommer lidt bag på mig, at ministeren overhovedet kan problematisere det, og at man ikke som en naturlig ting støtter den her vedtagelse.
Nu kan man så synes, at der er enkelte konkrete forslag, der er gode nok, og man kan have en lang række indvendinger, men vi aner jo i virkeligheden ikke, hvad det er, det ender med.
Vi har en statsminister, der går ud og siger: Vi skal finde en balance.
Vi har haft en diskussion her i dag om, hvorvidt der kan botaniseres i dem – ja eller nej?
Vi har en justitsminister, som – kan jeg se – her i en pressemeddelelse fra Ritzau siger, at det hele bliver gennemført.
Jeg vil så godt have at vide: Hvad er det, regeringen i fællesskab, i enighed, mener kommer til at ske med de her forslag, der er retssikkerhedsmæssige betænkeligheder ved?
Lene Espersen (KF), 2005-11-16:
Jeg vil sige til fru Line Barfod: Jo, naturligvis er jeg det, og det var sådan set også derfor, jeg kom med eksemplet med det samarbejde, der er mellem PET og imamerne om, hvad der kan gøres for at forhindre radikaliseringen, og hvad der kan gøres i de radikaliserede miljøer i Danmark, for det mener jeg er meget, meget, meget afgørende.
Uanset hvor velintegrerede mennesker er, er der åbenbart nogle, som alligevel falder for den meget fundamentalistiske retorik og vælger at føre den ud i livet.
Men så må jeg sige til fru Line Barfod, at det nytter jo ikke noget, at fru Line Barfod kommer frem med en helt anden problemstilling, når jeg svarer på et spørgsmål.
Jeg svarede fru Line Barfod på spørgsmålet om, hvad overvågning kan bruges til, og jeg sagde: Jeg tror, man skal kunne forstå befolkningens psykologiske reaktion efter et terrorangreb.
Selvfølgelig er det forfærdeligt, og selvfølgelig skal vi gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at forhindre, at det sker.
Men hvis det sker, tror jeg, det betyder meget for den måde, befolkningen reagerer på – både for dens almindelige adfærdsmønster og for dens reaktion over for bestemte befolkningsgrupper – at man kan identificere, hvem gerningsmændene er.