runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Jeg ved ikke, hvor den dér frie fantasi, som hr. Vernersen omtaler, kommer fra
, andet end fra hr. Vernersen.
Jeg drømmer da selvfølgelig ikke om, at vi kan dirigere et bilmarked.
Jeg siger bare, at der bliver konkurrence.
Der bliver mere konkurrence i Europa, og der bliver også mere konkurrence i Danmark, og det synes jeg alt andet lige er godt for forbrugerne.
Så vil jeg sige til hr. Buksti, at jeg aldrig nogen sinde har sagt, at det skulle være en fordel med højere bilafgifter.
Det er rigtigt, som det blev antydet her til sidst, at vi jo ikke har mulighed for eksakt at sige, hvordan udviklingen vil bevæge sig.
Jeg har i dag bare ønsket at anskueliggøre en række faktorer, som jeg synes man bør have med i sin vurdering.
Der er nogle, der siger: Nu rasler bilfabrikanterne med sablerne, og nu stiger priserne med et stort tocifret procenttal.
Der er det så, jeg siger: Ja, ja, men der er altså også nogle ting, der trækker i den anden retning. Jeg synes ikke, vi skal lempe afgifter, hvis formålet alene er, at pengene går til nogle fabrikanter i udlandet.
Jeg synes, at vi skal tage det her med et gran salt og selvfølgelig følge udviklingen meget tæt.
Det er det, vi har bedt om, det er derfor, jeg har bedt et tværministerielt udvalg om at se på hele denne her sag.
Men lad nu være med at udlægge det, som om vi er ligeglade med, hvad der foregår.
Tværtimod, vi har netop taget initiativer, som gør, at vi følger den her udvikling meget tæt.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-10:
Jeg vil også gerne lige bede skatteministeren om at uddybe de økonomiske overvejelser, han har omkring markedsøkonomi og fri konkurrence.
Jeg forstår skatteministeren lidt derhen, at forbrugeren godt kan ånde lidt lettet op, for der vil fortsat være konkurrence, og derfor vil bilproducenterne selvfølgelig være nødt til at tilpasse priserne.
Det vil sige, at med baggrund i de ting, som skatteministeren har sagt nu, kan vi tage det lidt roligt og så forvente, at der ikke kommer de bebudede prisstigninger på bilerne.
Er det sådan, det skal forstås?
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Jeg synes da, det var et besynderligt udsagn at påstå, at vi ville fjerne enhver afgift.
Vores spørgsmål i denne diskussion har jo været: Hvad vil skatteministeren gøre inden for en provenuneutral ramme for at sikre, at der ikke sker en eksplosion?
Det er skatteministeren, der sidder med hele sin administration, hele sit embedsapparat, der kan lave disse beregninger
Jeg synes, det er fint nok, at man nu har sat folk i gang, men skatteministeren må vel have givet disse medarbejdere en opgave.
Jeg går ud fra, at skatteministeren har sagt, at det så skal være inden for en provenuneutral ramme.
Eller har skatteministeren sagt: Det ordner sig nok det hele, markedet ordner det?
Jeg kan forstå, at skatteministeren så er af den opfattelse, at Danmark er et sådant marked, at vi simpelt hen kan flytte det dér bilmarked, vi har så stort et marked, at vi kan flytte priserne.
Det er jo det, som bliver sagt herfra.
Det er da vist en smule fri fantasi.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Vi har for et øjeblik siden haft en diskussion om vores mere overordnede økonomiske situation i år 2010, det snævre råderum, og jeg er nødsaget til at sige, og det ved enhver i dette hus, at det jo ikke er sådan, at vi kan lave om på alt muligt og fjerne enhver afgift og nedsætte alle mulige afgifter, hvis vi så samtidig også skal have gennemført skattestigninger.
Lad det være sagt som indledning.
Lad mig dernæst sige, at jeg altså er tilhænger af markedsøkonomi, og det er derfor, jeg er glad for, at der nu sker en liberalisering af det europæiske marked.
Men det er også derfor, jeg føjer til, at de europæiske bilfabrikanter altså ikke har eneret eller monopol på det danske bilmarked.
Jeg bemærkede, at man altså må underlægge sig de konkurrencemæssige vilkår, som det frie marked indebærer.
Dertil kommer, at nu er det ikke længere sådan, at fabrikanterne kan dirigere deres forhandlere på samme måde, som de har kunnet gøre det tidligere på det danske marked.
Nu kan forhandlerne så også konkurrere indbyrdes, og de reservedele, som jo har ligget på et meget højt prisniveau i forhold til andre lande, vil nu også blive udsat for konkurrence.
Så alt det skal man have med i betragtningen, inden man begynder at forudsige, hvordan udviklingen vil gå.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Det er jo trods alt begrænset, hvad vi aftager af fabrikkens produkter. Jeg kunne forstå, at skatteministeren var af den opfattelse, at så kunne danske borgere jo bare købe biler, der er produceret uden for EU, japanske biler, i Danmark.
Jeg synes egentlig, når skatteministeren ved det, at det er lidt besynderligt at bruge sådan en argumentation. Må jeg så lige spørge: Vil skatteministeren sikre, at bilejerne ikke kommer af med en højere pris for bilerne, hvis der sker en stigning i forhandlernes indkøbspris?
Jacob Buksti (S), 2002-04-10:
Jeg er meget enig med skatteministeren i, at man selvfølgelig skal vente med at tage hatten af, til man ser osv. Spørgsmålet er bare, om man ved, hvad der er under hatten.
Men når jeg har spurgt, er det, fordi skatteministeren udtaler til dagbladet Politiken fra den 30. marts: »Jeg tror ikke, at effekten af de nye EU-regler bliver så stor, som nogle påstår.
Bilfabrikkerne kan ikke se bort fra de danske skatter og afgifter, så vi vil efter min mening ikke få et fælles europæisk prisniveau på biler i Danmark«, siger skatteministeren altså til Politiken.
Det må jo læses sådan, at dét, at vi har høje bilafgifter i dag i Danmark, presser fabrikkerne, og derfor betyder det bare, når skatteministeren i givet fald vil sænke bilafgifterne, at pengene går fra den danske statskasse ned til bilfabrikkerne.
Vedstår skatteministeren det udsagn til Politiken om, at de danske skatter og afgifter er så høje, at det vil bilfabrikkerne naturligvis blive nødt til fortsat at tage højde for?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
De stigende benzinpriser er jo ikke et isoleret dansk problem.
Resten af verden bliver også berørt af prisstigningerne.
Jeg er opmærksom på, at de høje benzinpriser medfører ubehageligheder, især for de enkelte familier og dem, der har langt til arbejde.
En nedsættelse af benzinafgiften, som modvirker en prisstigning, vil medføre et provenutab for staten.
En forhøjelse af andre skatter for at finansiere en benzinafgiftslettelse ville i øvrigt være i strid med det skattestop, som vi netop har talt om.
Regeringen synes heller ikke, at det vil være hensigtsmæssigt at gennemføre yderligere besparelser for at finansiere provenutabet.
Så jeg vil sige, at vi har brugt vores kræfter på at satse på at indføre et skattestop, at forhindre, at skatter og afgifter og grønne afgifter osv., herunder også benzinafgifter, stiger.
Vi har lagt loft over prisstigningerne for registreringsafgifter for parcelhuse, for en lang række andre ting her i samfundet. Vi kan ikke løse alle problemer med ét slag, men jeg tror, at vi foreløbig har gjort, hvad der kunne gøres inden
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Jeg synes nu ikke, det er særlig detaljeret at spørge et regeringsparti om, hvor man vil sætte ind.
De Konservative har klart markeret, at man vil fjerne mellemskatten, og andre partier er kommet med tilsvarende udsagn, men et udsagn bare nogenlunde i den retning kan vi åbenbart ikke få fra skatteministeren.
Er det bundskatten, mellemskatten eller topskatten?
Statsministeren har sagt, at man interesserer sig for bundskatten.
Så kunne jeg spørge: Er skatteministeren enig i det?
Tilbage står også spørgsmålet om finansiering.
Så sent som i tirsdags ved pressemødet kunne man læse på Ritzau, at det altså var bundskatten, statsministeren interesserede sig for.
Det må vel også være det, skatteministeren interesserer sig for, eller hvordan er det?
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-10:
Som bosiddende i Køge og derfor også som læser af Dagbladet Køge og TV Køge-seer, hvor skatteministeren optræder, er det svært at få andet indtryk, end at skatteministeren turnerer rundt med følgende udsagn: Der kommer skattelettelser på et tidspunkt.
Der bliver også taget nogle billeder af en storsmilende skatteminister, så det er svært for nogen at få noget som helst andet indtryk.
Nu har vi været igennem mange forskellige faser her, og jeg kunne i forlængelse af, hvad hr. Jens Peter Vernersen siger, godt tænke mig at høre: Hvad mener skatteministeren egentlig?
Hvis nu skatteministeren havde råd til det, lad os bare sige det, hvis der nu var råderum i økonomien,
hvor ville skatteministeren så sætte ind andet end generelt på arbejdsindkomster?
Skulle det være i top, mellem eller bund?
Kunne det være muligt at få et svar på det?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-10:
Da det her jo ikke er det første spørgsmål til skatteministeren, vil jeg godt i forlængelse af tidligere stillede spørgsmål have skatteministeren til at bekræfte, at et sådant forslag, som ligger i spørgerens spørgsmål, kan regeringen ikke gennemføre med skattestop.
Så kan det være, at man kan gennemføre det langt ude i fremtiden, men ifølge skattestoppet kan man ikke lave den omfordeling.
Det andet er: Er det ikke en bekræftelse på, at de løfter, der blev givet inden valget, og som man holder til punkt og prikke - og så laver man i øvrigt en hel masse andet også, som man ikke har sagt noget om før - er Venstres løfter og ikke Det Konservative Folkepartis løfter?
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-10:
Lad os nu bevæge os ét skridt videre og sige: O.k., der kan være forskellige opfattelser af, hvad der er det rigtige at gøre.
Det, jeg beder om, er ministerens begrundelse for, hvorfor man vælger at benytte sig af skattestopredskabet frem for at lette skatten på arbejde.
Vi stiller en situation op, hvor vi har 1,2 mia. kr. til rådighed.
Regeringen vælger og har valgt at bruge dem til at lette skatten på afgifter ved at indføre et skattestop i kroner og øre.
Man kunne alternativt have brugt de samme 1,2 mia. kr. på at lette skatten på arbejde.
Og mit spørgsmål er nu: Hvad er de politiske argumenter, og gerne de politisk saglige argumenter, fra regeringens side for at vælge at bruge de 1,2 mia. kr. på et skattestop i stedet for at bruge dem på at lette skatten på arbejde?
Hvad er regeringens saglige politiske begrundelse for at vælge den vej?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Spørgeren har fuldstændig ret
Det er et politisk valg, om man siger: Skattestop, det
er én vej at gå, eller omlægning af de eksisterende skatter, det er en anden vej at gå.
Det Radikale Venstre har altså ønsket at lave en omlægning til gavn for mellemskatten.
O.k., det er fair nok.
Det er Det Radikale Venstres synspunkt.
Regeringen har sagt: Vi ønsker som punkt ét nu at gennemføre et skattestop, som rammer alle afgifter, alle skatter i kroner og øre og i procenter, og dermed er det til glæde for hele det danske samfund og dermed en sikkerhed for en bremse i den offentlige sektor.
Det er en sikkerhed for, at de socialt dårligt stillede ikke bliver ramt endnu hårdere af endnu højere grønne afgifter, eller hvad det nu kan være.
En sikkerhed for, at vi bevæger os i den rigtige retning.
Næste skridt i regeringens plan er så at gennemføre en nedsættelse af skatterne på arbejdsindkomster, og det er altså vores valg.
Det er det, vi har ønsket, og det er det, vi nu gennemfører.
At Det Radikale Venstre har en anden politisk opfattelse og et andet jugement er fair nok.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-10:
Nej, pointen med spørgsmålet er egentlig at få belyst, hvor fleksibelt regeringens skattestop er.
Her tager vi jo altså kroner og øre, nøjagtig det samme beløb, som man i dag vælger at bruge til en skattelettelse i forhold til afgifter i kroner og øre, og så bruger vi i kroner og øre nøjagtig det samme beløb.
Der går ikke én krone i statskassen på grund af det her.
Det er samme beløb, man bruger på at lette skatten på arbejde, og hvad er så effekten af det?
Hvor mange vil kunne slippe ud af at betale mellemskat, hvis man gør det her?
Mit opfølgende spørgsmål vil derfor gå på: Kan ministeren forklare, hvorfor man vælger det redskab, der hedder skattestop frem for det her redskab?
Er der nogen saglige begrundelser?
Er det på grund af beskæftigelsesmæssige gevinster ved at bruge skattestoppet?
Eller hvad er det for nogle begrundelser, som man benytter sig af, når man har valgt at bruge skattestoppet?
For man kan vel gå ud fra, at det ikke bare er på grund af et eller andet usagligt hensyn til, at man mener, at det nok er nemmere for befolkningen at forstå et skattestop, frem for at man benytter sig af at sænke skatten på arbejde.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
O.k., jeg skal ikke kunne sige, om der her er tale om en mindre korrektion.
Det afgørende er i hvert fald, at trenden er den samme.
Det, der er det centrale i hr. Samuelsens spørgsmål,
er jo, om man vil lade nogle afgifter stige for at kunne gennemføre en lettelse på nogle andre områder.
Og man kan godt sige: Jamen hvad er en 1 pct.s stigning?
Er det noget at snakke om, hvis der er så og så mange mennesker, som kan få en nedsættelse af skatten?
Jamen det er jo en omfordeling, det er klart.
Det er et politisk valg.
Det er et politisk valg, som Det Radikale Venstre har gjort, og det er fair nok, og det indgår jo selvfølgelig også i de drøftelser, som vi må have i de kommende år om den fremtidige skattestruktur her i landet.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at det, som Det Radikale Venstre her lægger op til, er Det Radikale Venstres synspunkt, og det er fair nok.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-10:
De er tilsyneladende ikke helt kendt internt i regeringen, for tidligere i dag har vi fået svar fra økonomi- og erhvervsministeren, som sagde, at man med det her redskab i stedet for det, som regeringen har valgt, vil kunne friholde 155.000 personer, og man vil kunne hæve grænsen med ca. 10.000 kr. Så kan ministeren forklare, hvori forskellen ligger i de to svar på den samme dag fra den samme regering, bare fra to forskellige ministre?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Spørgsmålet fra hr. Anders Samuelsen går ud på, om jeg kan oplyse, hvor mange kroner bundgrænsen for betaling af mellemskatten kunne hæves med årlig, hvis afgifter, der opkræves i kroner og øre, fik lov til at stige med 1 pct. årlig og man ønskede at foretage en provenuneutral omlægning af mellemskatten til afgifter, der opkræves i kroner og øre.
Jeg kan oplyse, at den angivne afgiftsforhøjelse på 1 pct. vil give plads til en indkomstskattelettelse på ca. 0,8 mia. kr.
Anvendes disse 0,8 mia. kr. udelukkende til en forhøjelse af mellemskattegrænsen, kan denne hæves med 6.500 kr. til ca. 192.000 kr.
Antallet af mellemskatteydere ville dermed falde med ca. 100.000 til 1,7 millioner.
Jeg tror i øvrigt, at disse tal er kendt for enhver.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-10:
»Vil ministeren oplyse, hvor mange kroner bundgrænsen for betaling af mellemskatten kunne hæves med årligt, hvis afgifter, der opkræves i kroner og øre, fik lov at stige med 1 pct. årligt og man ønskede at foretage en provenuneutral omlægning fra mellemskat til afgifter, der opkræves i kroner og øre?«
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Men ministeren havde altså en mulighed for at gå ind og løse problemet, da ministeren var i opposition.
Sådan er det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Jeg vil gerne slutte min del af dette spørgsmål ved at sige til hr. Samuelsen, at jeg ikke kan skrive under på den udlægning, som hr. Samuelsen giver.
Det er ikke sådan, at vi er forhindret i at gøre noget på det her område, absolut ikke.
Vi har jo set fra den tidligere regering, hvor svært det kan være.
Det er svært, men vi vil prøve, om vi kan gøre det enklere inden for de vilkår, vi nu arbejder under.
Det er også et svar til hr. Vernersen.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Det er måske lidt i fortsættelse heraf.
Det afviste man, for som det også er sagt tidligere
: Hvis bare en enkelt skatteyder med en lille bitte aktie tabte bare 5 kr. på den her sag, så kunne man ikke være med til det, for man havde bundet sig sådan op på skattestoppet.
I redegørelsen har der jo også været folk med, som har været af borgerlig observans.
Det var en bred gruppe, som lavede den redegørelse, så det er ikke sådan, at der ikke ligger materiale.
Men sagen er jo, som statsministeren sagde på sit pressemøde i tirsdags: Vi vil ikke røre ved det dér, hvis det bare betyder, at én eneste skatteyder kommer til at betale 1 krone mere.
Derfor er det jo rigtigt, at man bare kommer til at sidde og administrere den tidligere socialdemokratisk ledede regerings skattepolitik, og det må man jo så være tilfreds med.
Det er jo virkeligheden.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-10:
Tusind tak for det.
Det så bare ud, som om jeg blev nægtet den adgang, men tak for det, formand.
Jeg vil gerne høre, om skatteministeren så ikke kan bekræfte, ligesom han egentlig også gjorde i det forrige svar, at der er kommet masser af gode forslag, men skatteministeren kan ingenting gøre ved det, for skatteministeren er bundet af et skattestop.
Kan vi ikke konkludere, at det eneste, skatteministeren kan gøre, er at sidde og administrere den tidligere regerings politik?
Der er ingen som helst politik over det, der foregår.
Man sidder bare og administrerer den forrige regerings politik.
Så prøver man at drille ved at henvise til: Jamen I havde jo 9 år til det.
Det er ikke det, der er spørgsmålet.
Flertallet er skiftet, så der burde være muligheder.
Hvor der er vilje, plejer der at være en vej, ikke mindst når man har 90 mandater i Folketinget.
Man har 90 mandater i Folketinget, men man har bundet sig op på et skattestop, der gør, at det eneste, regeringen kan gøre også på det her område, er at administrere den tidligere regerings politik.
Er det tilfredsstillende?
Ministeren har gentagne gange givet udtryk for, at han har viljen til at gøre noget ved det her.
Men spørgsmålet er, og det er jo det, vi prøver på at komme frem til her, har ministeren også evnen til det?
Det er vel egentlig det, der er sagen?
Derfor er det vel mere ærligt, og det vil jeg spørge ministeren, om ikke han kan bekræfte eller være enig i, at sige: Ja, vi synes også, der er et problem på det her område, det er sindsoprivende kompliceret, men kære borgere, kære vælgere, vi har et skattestop, der forhindrer os i at gøre noget som helst ved det.
For det, der er sagen, er jo, at der kunne være én eneste pensionist i Rødovre, der kommer til at skulle betale én eneste krone mere i skat, fordi man ændrer det her system til et mere enkelt system.
Det kunne f.eks. være at give den samme procent på positiv og negativ rente af kapitalindkomst, som Det Radikale Venstre har foreslået, men hvis der er én eneste, der kommer til at betale én krone mere, så kan man intet gøre, og derfor kan man ingenting gøre.
Vil ministeren ikke bekræfte, at det er det, der er situationen?
Så hold dog op med at sige, at man gerne vil gøre noget ved det, for man kan jo ikke gøre noget ved det.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Jeg må sige, at det er en underlig holdning, regeringens repræsentant her giver udtryk for.
Det har man gjort stort set ved alle de spørgsmål, der har været rejst.
Man siger, at der er et problem, og man lokaliserer det.
Man er vel politiker her på Christiansborg for at gøre noget ved et problem, ikke bare for at sige, at det kan man ikke gøre nogen ting ved, det er en klods om benet.
Hvis det er sådan, at skatteministeren mangler inspiration til at løse det her problem, så ligger der rent faktisk i Skatteministeriet en redegørelse på i hvert fald 200 sider, der ganske præcist gennemgår, dels hvad problemet er, dels hvordan det kan løses.
Jeg ved ikke, om det er sådan, at skatteministeren sammen med så meget andet har smidt den redegørelse ud.
Men hvis det skulle være tilfældet, så har jeg en oppe på mit kontor, som skatteministeren kan låne, for den kan man faktisk blive klog af, og der anvises også, hvordan problemet rent faktisk løses, hvis man har viljen til det. Men hvis ikke man har viljen, hvis man bare siger, at det er et problem, og det gør vi ikke noget ved, så kommer man jo ingen vegne.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Det skal være min sidste bemærkning, for som sagt er der jo skrevet meget om dette emne i medierne i de seneste uger, og der har man i hvert fald ikke kunnet få det indtryk, at det ikke er en sag, vi er optaget af.
Man har heller ikke kunnet få det indtryk, at jeg skulle være uenig i Nationalbankens holdning.
Det er et meget, meget kompliceret område, og jeg vil gerne gøre opmærksom på, at der altså ikke skete nogen forenklinger inden for det område i den tidligere regerings tid.
Igennem 9 år forsøgte man, jeg ved ikke hvor meget, men
i hvert fald på det seneste, at finde nogle forenklinger, uden at det lykkedes, så inden man nu puster sig for meget op og siger, at vi skal løse alle problemer i løbet af no time, så tror jeg nok, at hr. Jens Peter Vernersen må medgive, at vi her står over for en opgave, som er en stor, men også en spændende udfordring og en udfordring, som jeg i hvert fald meget gerne vil bruge lidt kræfter på.
Om det lykkes, kan jeg ikke sige i dag, men jeg kan sige i dag, at jeg vil bruge nogle kræfter på at se, om det kan gøres enklere, end det gøres i dag.
Det er meget, meget kompliceret.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Skatteministeren slutter med at sige, at det bidrager han gerne til.
Jeg synes måske, det er lidt lidt at gøre ud af det.
I Nationalbankens første kvartalsredegørelse efterlyser man faktisk, at der sker noget på det her område.
Man siger, at det er et kæmpe problem, at folk, der har måske få aktier, er mere optaget af at holde dem inden for den ramme, hvor de undgår beskatning, i stedet for at gå videre. Jeg forstår, når jeg læser referatet fra statsministerens pressemøde i tirsdags, at statsministeren siger, at det næsten er umuligt at gøre noget på det her område på grund af skattestoppet.
Kan det virkelig passe, at en aktionær, der har en lille bitte aktie og betaler nul i skat, skulle give anledning til at hindre, at der blev lavet noget for helt andre grupper?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-04-10:
Ligesom i alle de øvrige spørgsmål, der er stillet i dag, er der jo ikke meget nyt - heller ikke for mig at svare.
Det er en gentagelse af, hvad jeg har svaret tidligere til det forrige spørgsmål og det forrige igen.
Det, jeg vil sige omkring aktiebeskatningen, er, at jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at det er et utrolig kompliceret område.
Det er det for den enkelte skatteborger, og det er det for dem, der skal kontrollere det. Derfor ville jeg meget gerne, om vi kunne gøre det her mere enkelt.
Jeg er sikker på, at spørgeren også deler det ønske, og jeg ved, at der har været gjort mange bestræbelser, men alle sammen er sejlet på grund i den tidligere regerings tid.
Jeg vil ikke lægge hovedet på blokken og sige, at det selvfølgelig kan lykkes.
Men jeg vil gerne sige, at jeg vil bestræbe mig på at se, om det var muligt inden for rammerne af skattestoppet at finde nogle forenklinger, som kan gøre det mere attraktivt og interessant også for yngre mennesker at købe aktier og følge med i udviklingen på det område i det danske samfund, ligesom vi kender det fra Sverige.
Det er utrolig vigtigt, at det får større udbredelse, og der kommer et større engagement i dansk erhvervsliv, og det bidrager jeg gerne til.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-10:
Under den tidligere regering og også fortsat har der været mange diskussioner omkring aktiebeskatningen, og når jeg har stillet spørgsmålet, er det for i al enkelhed at få en afklaring af, om skatteministeren nu vil tage initiativer til at ændre aktiebeskatningen.
Den har jo et vidt spekter, idet beskatningen går fra 0 pct. og så opefter afhængig af, om man har haft aktier i mere end 3 år, om man falder ind under den særlige 100.000 kr.s grænse osv. Men baggrunden for spørgsmålet er, at jeg gerne vil vide, hvilke initiativer skatteministeren tager på det her område.
»Vil ministeren oplyse, hvilke initiativer ministeren vil tage for at ændre de indviklede regler om aktiebeskatning?«
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet stilles for at få skabt klarhed over, om ministeren vil tage initiativer for at ændre aktiebeskatningen.