runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Hr. Preben Rudiengaard er bekymret for min hørelse, det var sundhedsministeren også forleden dag.
Jeg hørte, at der blev talt om øjenscreening i forbindelse med diabetesbehandling, men jeg hørte også, at den blev koblet sammen med en MTV-rapport.
Nu har jeg jo været her tilpas mange år, så jeg ved, at hvis det er buddet på, at vi kan gå ind og indføre noget, som rent faktisk er dokumenteret, kan det vare længe.
Det er fremlagt i Sundhedsudvalget, der er valide tal, der er lavet en undersøgelse, som klart dokumenterer, at det her kan vi spare frygtelig mange penge på og give folk en bedre behandling.
Så vil jeg godt lige i forlængelse af hr. Preben Rudiengaards svar her spørge: Det der med mere tid til patienterne og til rådgivning og til dialog er jo fint nok, men er det ensbetydende med, at regeringen så også, f.eks. i forbindelse med diabetesbehandling, vil sikre, at samtlige praktiserende læger får en efteruddannelse?
I dag har vi jo bestemt ingen garanti for, at de praktiserende læger ved, hvordan man rådgiver diabetikere, så kan diabetikerne sidde der nok så længe, men det hjælper jo ikke meget.
Pernille Falcon (EL), 2002-10-31:
Når vi ved, at fordelingen af sundheden følger det sociale landkort, at den er socialt bestemt, hvordan kan man så tro fra Venstres ordførers side, at de socialt dårligst stillede får en bedre sundhed, når man forringer deres økonomi, sådan som man har gjort det ved de sidste tiltag både i arbejdsmarkedsreformen og i forhold til indvandrere og flygtninge?
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Ja, fru Birthe Skaarup er meget dygtig til at tale udenom.
Fru Birthe Skaarup ved jo godt, at uanset hvordan vi kigger på pengestrømmen, så skal der ekstra forebyggelsesmidler til at indføre obligatorisk øjenscreening og sårbehandling og efteruddannelse af de praktiserende læger, så de kan rådgive diabetikerne.
Det er også dokumenteret - det er fru Birthe Skaarup under ingen omstændigheder uvidende om, for hun har siddet i Sundhedsudvalget og har fået tallene forelagt, de er valide - at vi inden for et år klart vil få pengene igen, plus at vi, som fru Birthe Skaarup siger, vil forbedre livsvilkårene for rigtig mange.
Derfor spørger jeg: Er fru Birthe Skaarups parti indstillet på at afsætte midler til at indføre obligatorisk sårbehandling og øjenscreening til forebyggelse af diabetesbehandlingen i Danmark?
Og jeg snakker ikke om 5 år, jeg snakker om inden for en tidstermin på i hvert fald højst et halvt til et helt år.
Birthe Skaarup (DF), 2002-10-31:
Selve øjenscreeningen er utrolig vigtig, for vi kan nå at redde rigtig mange fra at blive blinde i fremtiden.
Jeg ved, at man allerede har indført det i nogle amter.
Og da ministeren kom med det udsagn, at vi skulle have en pengestrømsanalyse for at se på, om pengene, vi har afsat til forebyggelse, bliver brugt godt nok, så vil vi i Dansk Folkeparti tilslutte os det.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Det er blot et spørgsmål til fru Birthe Skaarup.
Forstod jeg det sådan, at fru Birthe Skaarups parti klart ville støtte, hvis der kom et forslag, hvor vi hurtigst muligt fik afsat midler til at få indført øjenscreening og lavet sårbehandling for diabetikere som et led i en national forebyggelsesplan?
Preben Rudiengaard (V), 2002-10-31:
Jamen jeg vil sige igen, at jeg tror, der er et forståelsesproblem hos fru Sophie Hæstorp Andersen.
Angående kiropraktikken har jeg ikke noget imod, at man får det enkelte knæk i ryggen hos kiropraktoren og så får løst sit akutte problem.
Men vi skal altså have mere fysisk aktivitet, for det er den måde, man forebygger på.
Hvis det kun er symptombehandling, vil jeg ikke være med, for at sige det lige ud, og jeg synes, opfattelsesevnen har snurret lidt for meget rundt i karrusellen på det område.
Så må jeg sige om kosten, at i gamle dage, da jeg gik i skole, fik vi fattigmad, som det hed.
Der kom en madpakke ind, den så forfærdelig ud, der var ingen, der ville spise den, og den blev smidt hen i hjørnet.
Det er ikke den måde, vi skal gøre detpå.
Næ, vi skal have en dialog, hvor vi giver en ordentlig rådgivning.
Det er den vej, vi skal, og det er en del af regeringens forebyggelsesprogram »Sund hele livet«.
Jeg ser rimelig sund ud, og jeg fik ikke nogen madpakke som barn.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Tertiær profylakse - det er et godt, dansk udtryk, som alle folk kender!
Med hensyn til at tage ansvaret fra folk og tage den store diskussion synes jeg dels, det er interessant, at når vi rent faktisk har noget, nemlig kiropraktik, der veldokumenteret hjælper med til at nedsætte antallet af sygedage for mennesker, der allerede har fået at vide, at de har en sygdom, som betyder, at bevægeapparatet eller noget andet giver problemer, siger man: Nej, det vil vi ikke, for det er ikke rigtig forebyggelse. Med hensyn til børnekostpuljen og sund mad til børnene gik Socialdemokratiet allerede i starten af 1900-tallet ind for, at der skulle være sund mad i skolerne.
Hvis vi dengang havde sagt: Det eneste, der skal til, er, at regeringen laver et rådgivende udvalg, der rejser rundt mellem landsbyskolerne og rådgiver om, hvordan de fattige bønders børn og børnene inde i byerne kan få bedre mad, og så går det hele nok af sig selv - ja, så havde vi jo nok ikke siddet her i dag og været så sunde, som vi nu engang er.
Preben Rudiengaard (V), 2002-10-31:
Men jeg må så også sige, at hvis hr. Kamal Qureshi kan huske diskussionen om kolesterolsænkende midler, hvor vi var hunderædde for, at den ville skride ud, bad vi om, at der blev lavet referenceprogrammer.
Det viste sig, at lægerne kunne holde det faglige niveau, og det er det, jeg mener: vi kan ikke lave det, uden at vi også ansvarliggør de aktører, der skal være med.
Hvis fru Sophie Hæstorp Andersen havde hørt efter, havde hun hørt, at jeg sagde, at det jo netop er folkesygdomme, som er det nye moment i forebyggelsen - netop de folkesygdomme, som vi kun kan behandle ved en sekundær og en tertiær profylakse.
Det sagde jeg, så jeg ved altså ikke, hvordan hørelsen har været i den sammenhæng.
Med hensyn til bedre kost og det rejseteam er det fint, at vi har det, for det er nemlig rådgivende og vejledende og skal sætte inspiration i gang uden at overtage ansvaret.
Det er det, vi gerne vil.
Denne kostpulje mener jeg er en ansvarsforflygtigelse; det er min holdning.
Man giver bare maden, men man får ikke dialogen i gang, uden at man har rejseteamet som rådgiver og igangsætter af processen derude.
Og lad så være med det formynderi, at det er os, der skal smøre madpakken og også fortælle, hvad der skal ind i munden.
Det er rejseteamet, der skal gøre det , og vi skal bruge pædagogerne til at snakke med forældrene.
Det er den måde, udviklingen sker på, ikke med den pakken ind i vat, som vi har oplevet i årevis.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Jeg synes, det er lige frækt nok, at Venstres ordfører nu står og siger, at vi ikke skal udvide forebyggelsesdebatten til at diskutere, hvordan man kan lave konkrete tiltag, der forebygger, at sygdomme, man en gang har fået, ikke udvikler sig og bliver noget, der bliver et endnu større problem fremover. Det var rent faktisk det, sundhedsministeren sagde, da han kom med sine redegørelser til Folketinget: forebyggelse er ikke kun at forebygge, at sygdomme opstår, det er netop også at forebygge, at sygdomme udvikler sig til at blive et så alvorligt problem for det enkelte menneske, at de måske rent faktisk bliver livstruende eller ødelægger den overordnede livskvalitet for den pågældende.
En anden diskussion, der også går i ring, er den om kosten til børnene.
bedre kost, men vi skal ikke gøre noget ved det; det må man gøre ude i amterne.
Men hvorfor tager regeringen så ikke konsekvensen og nedlægger det rejseteam, der lige nu drager rundt og rådgiver om bedre kost ude i daginstitutionerne?
Det burde da være den logiske konsekvens.
Det vil vi, fordi det er en stor succes, men der mangler nogle penge.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-31:
Jeg bliver ligesom nødt til at få hold på tingene.
Altså Venstres ordfører går jeg ud fra er her som Venstres ordfører.
Det betyder, at hvis det er, at Venstres ordfører mener, at Venstre i det næste års amtsaftaler skal bede amterne om at lægge vægt på uddannelse, så mener jeg, at så skal det siges.
Så er det vel ikke et eller andet spørgsmål om, at Venstres ordfører skal sige, at nu ved han
ikke, hvad sundhedsministeren har tænkt sig at sige.
Det, vi efterlyser i øjeblikket, er jo lidt regeringsintentioner på det her område, og så går jeg altså ud fra, at vi ikke står her og diskuterer, hvad Dansk selskab for almen medicin skal gøre.
Det nytter altså ikke, at vi siger, at Dansk selskab for almen medicin og lægerne skulle gå sammen og opprioritere deres uddannelse.
Vi er her for at diskutere, hvad vi som politikere på Christiansborg har af opgaver, og hvad det er, at vi skal gøre herinde. Hvad andre skal gøre udeomkring i amterne, kan vi sagtens have en mening om, men det er vel ikke det, vi skal diskutere her.
Vi bliver altså nødt til at være lidt mere konkrete: Hvad har regeringen tænkt sig at gøre, når det er, Venstres ordfører siger, at Venstre gerne vil have daginstitutionerne til at snakke om de her ting?
Hvad kan man gøre?
Hvad vil man gøre med de praktiserende læger?
Konkret!
Preben Rudiengaard (V), 2002-10-31:
Til hr. Kamal Qureshi vil jeg sige, at vi jo begge er enige om, at et af de største problemer i sundhedsvæsenet er, at læge og patient en gang imellem taler forbi hinanden.
Derfor får vi også så mange klager.
Hvordan får vi gjort det bedre?
Efteruddannelse af lægerne?
Jamen det kan da godt være, at sundhedsministeren over for amterne i næste overenskomstforhandling skulle prikke amterne på skuldrene og sige: I skulle tage nogle ting ind i de overenskomstforhandlinger med de praktiserende læger. Jeg skal ikke blande mig i overenskomsten, men det er en mulighed.
Noget, der ikke koster penge, er eksempelvis, at lægernes eget videnskabelige selskab, Dansk selskab for almen medicin, begyndte at lave referenceprogrammer, hvor man ligesom kunne sige, at det er den vej, vi skal køre.
Så der er mange muligheder.
Med hensyn til daginstitutioner: Jamen institutionslederne sammen med vore sundhedsplejersker ude i kommunerne kan begynde at lave de der ting sammen med forældrebestyrelsen for at øge forældreansvaret.
Jeg vil ikke være med til den holdning, at det er systemet, der skal fortælle, hvordan børnene skal spise. Til fru Lone Møller vil jeg sige, og det er jo næsten det samme, som jeg svarede hr. Kamal Qureshi på, om den der med MTV og kiropraktisk behandling, at i dag snakker vi forebyggelse.
Den kiropraktiske behandling er også en symptombehandling af noget, der er opstået.
Derfor vil jeg hellere, at vi i dag diskuterer forebyggelse og de strategiplaner, vi skal have på det forebyggende område, i stedet for, at vi skal lave MTV og beslutningsforslag på enkeltsager.
Nu skal vi jo ikke forfalde til at udvande forebyggelsesdebatten, vil jeg sige til fru Lone Møller.
Til hr. Naser Khader vil jeg sige, at jeg vil gerne tage det her videre med til de idrætspolitiske folk, jeg kender, for det kunne måske være en frugtbar dialog, vi kunne få sammen.
Jeg har ikke noget indtryk af, hvad det kan koste i penge.
Det har andre mere forstand på, end jeg har.
Naser Khader (RV), 2002-10-31:
Jeg er da glad for, at Venstres ordfører støtter en statslig, overordnet idrætspolitik.
Støtter Venstres ordfører en fortsættelse af Idrætspolitisk Idéprogram, eller er der andre initiativer på området?
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Jeg vil også gerne bore lidt i det der.
Forstod jeg det rigtigt, at hr. Preben Rudiengaard var villig til, at regeringen afsatte midler til en obligatorisk efteruddannelse - jeg hørte, hr. Preben Rudiengaard sagde uddannelse, uddannelse og uddannelse af lægerne - i forbindelse med at rådgive om diabetesbehandling?
Hvis det er tilfældet laver jeg et beslutningsforslag i næste uge, og så vil jeg gerne se regeringen støtte det.
Ellers er det jo bare at udsætte problemet at sige, at vi skal have undersøgt i en MTV-rapport, om det hjælper på diabetesområdet, og når den så kommer, vil man bare sige: Haha, vi vil ikke have noget at gøre med det alligevel, selv om den ligger der.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-31:
Jeg går ud fra, at når vi diskuterer herinde, er det vel ikke, fordi vi skal drage land og rige rundt som vækkelsesprædikanter og fortælle folk, hvordan de skal ændre deres liv.
Så er det vel, fordi vi gerne vil iværksætte nogle konkrete tiltag.
Derfor spurgte jeg tidligere Venstres ordfører: Når nu Venstres ordfører mener, at vi skal få de praktiserende læger til at blive bedre til at snakke forebyggelse med deres patienter, hvordan vil regeringen så gøre det helt konkret? Hvilke tiltag vil regeringen iværksætte for at sikre, at de praktiserende læger bliver bedre til at gøre det? Vil man gøre det i forbindelse med amtsaftalerne, vil man gøre det på andre måder, eller vil man bare sige, at nu synes man altså, at de praktiserende læger skal blive bedre og være søde og rare over for deres patienter?
Jeg håber ikke, det er det, regeringen lægger op til.
Det samme gælder, når Venstres ordfører snakker om, at de i daginstitutioner skal blive bedre til snakke om forebyggelse og kost og andet.
Hvordan skal det konkret gøres?
Er det Venstres hensigt, at man i forbindelse med nogle aftaler vil lægge op til, at der bliver afsat midler til, at de medarbejdere, der er ansat, bruger tid på det?
Vil man have, at kommunerne skal sende nogle folk ud til at gøre det?
Hvordan vil man helt konkret sætte de tanker i værk.
Preben Rudiengaard (V), 2002-10-31:
Under alle omstændigheder må jeg sige, at øjenscreening er en del af det program, men jeg vil ikke være med til, at vi begynder at sætte store skibe i søen, uden at de er ordentligt MTV-vurderet og også, at de økonomiske effekter er vurderet, ellers kunne vi lige så godt have siddet i Sundhedsudvalget og vendt og drejet det.
Det er vigtigt, at vi har det vurderet, inden vi sætter skibet i søen.
Så er jeg enig i efteruddannelse, efteruddannelse, efteruddannelse, ikke kun af læger, også af sygeplejersker og alle mulige andre.
Til hr. Naser Khader vil jeg sige, at jeg er da meget interesseret i, at vi kan få en overordnet, struktureret idrætspolitik, som kan smitte af derude, så det kan vi måske godt snakke om, fordi for mig at se er det vigtigt at få de frivillige organisationer meget med på banen.
Til fru Pernille Falcon om det her med fordelingen af sundhed igen, og nu er den reduceret: Man kan jo ikke direkte analogisere fra, at man måske ikke har så mange penge, og så til, at man får et hjertetilfælde.
Den argumentation har jeg diskuteret med Frank Aaen og andre i årevis, og det er den samme traver, der bliver slæbt frem her. Vi vil gerne øge forældreansvaret med en ordentlig dialog og også sammen med de medarbejdere, vi har ude i kommunerne, og det er den vej, vi skal, så vi kan ikke bare relatere de to ting til hinanden. Den traver har jeg diskuteret til bevidstløshed, og den synes jeg ikke jeg vil bruge så meget tid på mere.
Naser Khader (RV), 2002-10-31:
Jeg vil gerne tilbage til mit spørgsmål om fysisk aktivitet, som jo er meget centralt i denne her diskussion.
Mit spørgsmål til Venstres ordfører var ikke om Venstres ordførers kommunes sundhedspolitik og initiativer i forhold til fysisk aktivitet, men om en statslig idrætspolitik, der retter sig mod hele befolkningen.
Det kræver nemlig, at vi skaber initiativer, der kan gå på tværs, og det er det, der er meget centralt i Idrætspolitisk Idéprogram, der netop er et program, der støtter projekter, der skaber samarbejde mellem boligforeninger, spejderorganisationer, idrætsklubber, forældreforeninger osv., projekter, der har været i stand til at tiltrække grupper, der normalt ikke udfører de der fysiske aktiviteter.
Idrætspolitisk Idéprograms opgave har ikke været og skal ikke være at overtage kommunernes opgave i forhold til idræt.
Meningen har været at finde nogle nye veje, der senere kan overtages af kommunerne og de organiserede foreninger.
Preben Rudiengaard (V), 2002-10-31:
Hvis vi nu tager en kommune, hvor der er en stigning på op til 0,7 pct. i realvækst, hvordan kan det så være ensbetydende med, at man nedsætter et loft?
Her er en stigning.
Og jeg spørger bare, om denne her stigning er ensbetydende med, at man nedsætter loftet?
Det er det, jeg ikke kan få til at passe.
Jeg er dog immer væk matematisk student, men det kan godt være, jeg ikke har fået en ordentlig uddannelse på det her område.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-10-31:
Ja, står man over for en stor udfordring og et meget kompliceret problem, så er det helt sikkert, at der altid findes én løsning, og det er altid den forkerte.
Hele humlen er jo netop, at når man nu står over for en diskussion, hvor vi faktisk har udpeget otte store folkesygdomme, der skal gøres særlige indsatser over for med hensyn til forebyggelse og sikring af livskvalitet og det ene og det andet, ja, så er der jo ikke ét svar, men mange svar.
Derfor giver jeg ikke meget for den her evige maskine: Socialdemokratiet havde 9 år, hvorfor render alle danskere så ikke rundt og er livsglade osv., osv., og jeg tror heller ikke, at det er sådan ude hos vælgerne.
Jeg tror godt, de kan gennemskue, at det er ren retorik.
Men jeg synes stadig væk, det er interessant, om Dansk Folkeparti vil være med til at målrette midlerne mere, sådan at vi gør mere ud af at satse på de mennesker, hvor vi ser, at der er denne her sociale ulighed i sundhed.
Der synes jeg, det er interessant, at man jo valgte at bruge 70 mio. kr. til at give influenzavaccination til alle.
Man valgte ikke at målrette midlerne til nogle bestemte mennesker, der var mere udsatte end andre, nej, man valgte at give til alle.
Vi kan sammenligne det med et center for voldtægtsofre, som måske koster 8 mio. kr. om året.
Det er ikke noget, man prioriterer, og det er måske lidt følgen af det hele.
Og vi må godt sammenligne lidt.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Lad mig sige til hr. Thomas Adelskov
, at man skulle tro, det var noget helt nyt, at amterne og den til enhver tid siddende regering aftaler noget og mener, at aftalerne er det papir værd, de er skrevet på.
Men måske er forskellen, at nu mener man faktisk noget med de aftaler, og man mener faktisk også, de skal være det papir værd, det er skrevet på, og at aftalerne derfor skal holdes, også over for Vestsjællands Amt.
Tove Videbæk (KRF), 2002-10-31:
Nu har hr. Thomas Adelskov jo talt lidt om Vestsjællands Amt, men jeg vil gerne stille hr. Hans Andersen et spørgsmål
vedrørende hr. Hans Andersens eget amt, Frederiksborg Amt: Nu hører vi Dansk Folkeparti tale meget varmt for de små sygehuse osv., men er det ikke sådan, at Dansk Folkeparti i Frederiksborg Amt har stemt for lukning eller salg af sygehuse i Hørsholm og Helsingør?
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
På den ene side vil man nu bevare de små sygehuse, men på den anden side stemmer man jo for at nedlægge små sygehuse i Vestsjællands Amt, fordi skatteforhøjelsen bliver taget fra amtet, og man dermed straffer det og tvinger det ud i en lukning af i hvert fald nogle af de fire sygehuse, som i en længere periode har været lukningstruede.
Selv om hr. Hans Andersen før fik en lejlighed af regeringens automatiske støtteparti til at besvare mit spørgsmål, vil jeg sådan set godt prøve at gentage det: Er det ikke rigtigt, at når det er amterne, som skal drive de små sygehuse, bør de også have muligheden for at drive dem? En af de muligheder, lovgivningen har åbnet op for, er, at amterne suverænt udskriver og selv træffer beslutning om at udskrive skatten, og er det så ikke forkert, at man nu griber ind i det lokale selvstyre og sammen med Dansk Folkeparti tvinger Vestsjællands Amt til lukning af små sygehuse?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
Svaret var, at man ikke skal standse en udvikling, men jeg tror altså, at de borgere, der bor i de områder, hvor man nedlægger sygehuse, hører det sådan, at man ikke skal stoppe en afvikling.
Det er jo forskellen, og det er jo så fatalt, at man gør det, samtidig med at man siger, at Strukturkommissionen skal arbejde uden noget fast slutresultat.
Det vil sige, at muligheden kan være, at amterne skal nedlægges og slet ikke have sygehusopgaven længere.
Ja, det tror jeg da i allerhøjeste grad, hvis vel at mærke de partier, der påstår at gå ind for det, også vil støtte et forslag, der går ud på det samme.
Det er jo konsekvensen af, at man støtter beslutningsforslaget, som det ligger her.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Man kunne jo spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om en central sygehusstyrelse ville tage mere hensyn til lokale forhold.
Sygehusstrukturkommissionen kommer jo med sit bud, men indtil da mener jeg, at borgerne er tjent med, at der fortsat sker en udvikling i det danske sygehusvæsen, og jeg vil gerne medvirke til, at der er mulighed for det.
Lad mig sige til hr. Thomas Adelskov, at der er jo indgået en aftale, og det er sådan, at jeg mener, at aftaler skal overholdes.
Det er det udgangspunkt, jeg har i mit politiske virke, og derfor er det jo op til Vestsjællands Amt at få indrettet det således, at man også i Vestsjællands Amt opnår en balance mellem nærhed og kvalitet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-10-31:
Nu er det jo ikke mig, der skal svare på det spørgsmål, men en idé til besvarelsen kunne jo være, at man ude i Vestsjællands Amt i forbindelse med, at man hævede skatten med 0,4 pct., ikke engang kunne få nogen garanti for, at hvis man fik lov til at beholde pengene, kunne man også bevare sygehusstrukturen, som den er.
Men det, der var mit spørgsmål, var derimod det med tidssammenfaldet.
Selv om kommissoriet jo ganske rigtigt ikke betyder, at resultatet er givet på forhånd om amternes mulige nedlæggelse, vil det dog ikke være anderledes, end at hvis det bliver den politiske konklusion, som vi presser meget på for - og som jeg har forstået, at De Konservative også stadig presser meget på for og har gjort det historisk, og som der i Venstres rækker er større og større forståelse for - vil der altså kunne komme den situation, at man om 1 år reelt diskuterer amternes nedlæggelse, samtidig med at man i den samme periode og den efterfølgende periode, altså 2004, er i gang med at implementere nedlæggelse af små sygehuse. For den enkelte borger ude i de områder, hvor alt det her sker, virker det jo fuldstændig absurd, at man ikke siger: Jamen de, der nu skal forvalte sygehusopgaven, er også dem, der skal vurdere, hvad det er for en struktur, vi vil have.
Og hvis det, som vi ønsker det, i givet fald bliver en sygehusstyrelse med direkte ansvar over for Folketinget, er det jo her, man bl.a. diskuterer den slags.
Thomas Adelskov (S), 2002-10-31:
Jeg kan forstå, at det er amternes opgave at drive sygehusvæsen, og det er jeg sådan set meget enig i.
Men så vil jeg egentlig gerne have et svar på: Hvordan kan det så være, at man nu agter at straffe et af de amter, som har tænkt sig at hæve skatten med sølle 0,4 pct. - en lille brøkdel i forhold til, hvad man nu gør ude i Farum Kommune med regeringens billigelse efter at have festet og drukket i mange år?
I Vestsjællands Amt, hvor man ihærdigt forsøger at kæmpe for at bevare fire små sygehuse og psykiatriske sengepladser, må man åbenbart ikke have lov til at drive sygehusvæsen, som ellers skulle være amternes opgave, og hæve skatten med 0,4 pct.
Er der ikke lidt dobbeltmoral i det?
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Hr. Kristian Thulesen Dahl spørger til amternes fremtid og Strukturkommissionen, men når jeg læser Strukturkommissionens kommissorium, er facit jo ikke givet på forhånd.
Amterne har i øjeblikket nogle opgaver at varetage, bl.a. at drive sundhedsvæsenet i Danmark, og jeg mener ikke, at man skal låse udviklingen fast de næste op til 3 år, inden Strukturkommissionen kommer med sit bud på, hvordan de fremtidige opgaver skal løses.
Det er jo samtlige offentlige opgaver, der er omfattet af denne kommission, så jeg mener
ikke, man skal låse noget fast på nuværende tidspunkt.