runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2002-10-09:
Kun for lige at præcisere så lyder spørgsmålet: »Er ministeren enig med forskningschef ved DMU, Bo Riemanns, udtalelser om det bekymrende i, at de øgede regnmængder fremover vil give landmændene lov til at tilføre mere kvælstof til markerne, og hvad agter ministeren at gøre ved det?
« Der er en sammenhæng mellem bl.a. udvaskning af kvælstof fra markerne og sandsynligheden for iltsvind især i fjorde og kystnære områder.
I forbindelse med diskussionerne om effekterne af klimaændringer viser nogle af de mulige scenarier - og jeg siger bevidst nogle af de mulige scenarier, for der er jo flere - at der vil komme mere nedbør.
Samtidig ved vi i dag, at øget nedbør alt andet lige betyder en øget afstrømning og øget kvælstofudvaskning.
Det er selvfølgelig foruroligende, at en mulig ændring af klimaet på lang sigt kan medføre øget kvælstofudvaskning og dermed øget risiko for iltsvind.
DMU har oplyst, at udtalelsen fra forskningschef Bo Riemann skal ses i denne sammenhæng og ikke i sammenhæng med det eksisterende regelsæt vedrørende kvælstofprognoser og korrektioner af normerne for den mængde gødning, de enkelte afgrøder kan tilføres.
Prognosen er baseret på, hvor meget kvælstof der er tilgængeligt i jorden.
Hvis det har regnet meget, er der lidt tilgængeligt, og hvis det har været tørt, er der meget tilgængeligt.
Det betyder, at i nogle år må landmændene tilføre mere end normen, i andre år må de så tilføre mindre. Set over en årrække er gennemsnittet af korrektionerne alt andet lige nul. Selv om man så vil spørge, om det nu går an, når sådan nogle folk regner det ud, så siger jeg kun, at det er den viden, som jeg i hvert fald kender heri, nemlig at landmændene tilfører mere i nogle år, mindre i andre år, og set over en årrække er gennemsnittet af korrektionen alt andet lige nul.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-09:
Og hvis man fastholder den nuværende måde at regulere det på, vil det så også betyde, at udvaskning stiger.
Hvis vi så, når udvaskning stiger, næste år bliver ved med at give landmændene tilladelse til at udlede mere kvælstof, vil det jo alt andet lige betyde en større og større udvaskning år for år.
Mener ministeren, at det vil være hensigtsmæssigt, og hvad vil ministeren i givet fald drage af konsekvenser?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-09:
I fortsættelse af fru Pernille Blachs bemærkninger vil jeg spørge ministeren, om ministeren synes, at det er hensigtsmæssigt, at der i dette spørgsmål kun tages hensyn til landmændene.
Ministeren gjorde opmærksom på, at man fastlagde nogle prognoser for, hvor meget kvælstof der var tilgængeligt i jorden, og hvor meget landmændene skulle anvende, og ud fra det gav man så mængden af kvælstof.
Men hvor var egentlig hensynet til naturen?
Hvor kom egentlig havene ind?
Hvor var egentlig udvaskningen blevet af?
Jeg hørte simpelt hen ikke ministeren sige ét ord om det i forbindelse med disse prognoser.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-10-09:
Nu er ministeren jo aldrig bekymret, når ministeren svarer på de spørgsmål, han bliver stillet.
Og indtil nu har det jo været de spørgsmål, der er blevet stillet, jeg har svaret på.
Det er også det, jeg gør her.
Der kommer mange synspunkter, som vi er nødt til at have ind i den debat, vi kommer ud i.
Man kan selvfølgelig være imod det og sige, at det skal man ikke tage med.
Jeg synes, at man skal tage det med.
Jeg er klart af den opfattelse, at når man har en diskussion på baggrund af det, som kommer frem fra DMU, er der to gode ting i det: Der vil selvfølgelig være en mulighed for at tage det op i de grupper, og bliver det ikke det, vil det være en mulighed, som jeg vil gøre brug af over for DMU.
Sådan er det.
Vi skal bare hele tiden huske på, at de ting, vi taler om her, og jeg skal bare sige det igen,
selvfølgelig er mulige scenarier.
Og diskussionen vil jo komme til at handle om, om man vil mene, at de mulige scenarier skal gælde, og hvis de skal, hvor meget de så skal gælde.
Og det må altså indgå i den samlede prioritering.
Det kan vi godt tage lang snak om nu.
Jeg ved ikke, om andre har den viden, men her har man det i hvert fald ikke, og hvis man skal have et beslutningsgrundlag - og det synes jeg man skal - må man altså også ordentligt ind i det, og hvis det er en forskning, der skal til, må man lave den, og man må lave de beregninger, der skal med.
Torben Hansen (S), 2002-10-09:
Jamen jeg synes da, det er positivt, at miljøministeren skriver til landene omkring Østersøen.
Men så vil jeg da lige henlede miljøministerens opmærksomhed på, at i forbindelse med finansloven for 2002 blev en del af miljøstøttemidlerne til Øst rent faktisk fjernet af regeringen, og bl.a. ingeniørfirmaet COWIconsult var jo inde og lave nogle klokkeklare beregninger på, hvad den indtil udgangen af 2001 danske støtte havde betydet af mindre udledninger, mindre udvaskninger i Østersøen af fosfor og kvælstof.
Betyder det så med ministerens udtalelser, at hele problematikken i forhold til udledningerne fra Øst igen er tilbage på regeringens dagsorden, og at man vil opprioritere det område, som man nedprioriterede for 6-7 måneder siden?
Jørn Jespersen (SF), 2002-10-09:
Grunden til, at der ikke kom en yderligere målsætning om at reducere kvælstofudledningen, var, at partiet Venstre meget bastant modsatte sig det, og at man derfor ikke inden for forligskredsen kunne komme videre på det pågældende tidspunkt.
Er det ikke en historisk kendsgerning?
Jeg ved, at miljøministeren kan bekræfte det, for han deltog selv i de samme forhandlinger.
Jeg noterer mig, at miljøministeren ikke har afvist min fremstilling af situationen, nemlig at det var Venstre, der for 2 år siden forhindrede en skærpet målsætning og dermed en større reduktion af kvælstofudledningen.
Det var Venstre, der dermed påtog sig ansvaret for, at vi ikke på det tidspunkt kom i gang med at gøre noget mere for at forhindre iltsvind, og det er dermed Venstres ansvar, at iltsvindet er blevet så stort, og at der ikke er sket det, der kunne være sket.
Tak for den i hvert fald indirekte indrømmelse.
Så et andet spørgsmål: Nu er der blevet henvist meget til, at det er den ekstreme vejrsituation, der også er skyld i det meget slemme iltsvind netop i år, men er det ikke rigtigt, at reglerne er skruet sådan sammen, at når det regner meget, og når der derfor bliver udvasket meget kvælstof, øges tilladelserne til at udbringe gødning og dermed kvælstof på markerne, altså jo mere udvaskning, jo større tilførsler?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-09:
Og er ministeren enig i, at hvis det er tilfældet, bliver vi nødt til at få lavet om på de måder, hvorpå man tager stilling til, om landmanden må få lov til at få større kvælstofmængder, sådan at vi ikke får de konsekvenser for havene, som vi har haft i år?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-09:
Jeg må indrømme, at jeg forstår ikke, hvorfor ministeren viger uden om mit spørgsmål.
Men så vil jeg gentage det.
Det er meget enkelt: Er ministeren enig i, at hvis vi skal være sikre på at kunne undgå, at den situation, vi har oplevet her i efteråret, sker til næste år, så skal der mindre gødning ud på markerne i den kommende dyrkningssæson?
Er ministeren enig i det?
Jeg vil bede ministeren svare konkret på det spørgsmål, der stilles, og det er et meget enkelt spørgsmål.
Hvis ministeren er enig i det, og det er jo, hvad al forskning siger, er det så ministerens agt at sørge for, at der kommer et forslag, der nedbringer gødningsmængden, således at vi ikke til næste år igen oplever det, som vi har oplevet hen over sommeren og efteråret i år?
Det er da meget enkelt.
Hvis svaret ikke kommer i dag, så har vi en forespørgselsdebat, som jeg har rejst, om det den 24., så vidt jeg husker, og der kan vi så gå længere ind i det. Men jeg synes, at det her meget enkle spørgsmål, om ministeren vil gøre noget for at hindre en gentagelse til næste år, må kunne besvares allerede i dag.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-10-09:
Jeg ved ikke, om hr. Keld Albrechtsen har stødt på nogen forskere, der siger, at de kan lige nøjagtig sige, at så kommer der ingen iltsvind næste år.
Jeg har ikke set det, men jeg vil gerne bibringes oplysninger om, hvis nogen skulle kunne styre det.
Jeg er sikker på, at man skal tage det her problem meget, meget alvorligt og lade være med at forklare befolkningen eller forsøge at forklare den, at det her kan ordnes med et snuptag, at det lige er et spørgsmål om, at man lige beslutter noget med lidt målsætning og lidt tidsramme, og så er den på plads.
Jeg tror faktisk ikke engang, man kan overbevise en befolkning om, at så enkelt er alting om iltsvind.
Jeg kan i hvert fald ærgre mig over, at man så ikke for længst har gjort det.
Når jeg tænker på, hvor mange år vi har oplevet iltsvind, hvor er det så ærgerligt, at man ikke for længst har gjort det, hvis det var så enkelt.
Så jeg vil advare kraftigt imod, at man forsøger at fremstille det her som noget, man bare lige gør sådan her, og så er det med iltsvind løst.
Hvorfor har vi problemet med iltsvind på den måde, som vi har i dag?
Ja, vi må jo bare sige, at det har regnet meget både vinter og sommer, og samtidig har hyppigheden af kraftig blæst været lav i forår og i sommer, og endelig har der været en meget varm august. Jeg vil altså bare sige, at jeg tror, det er godt for os alle sammen, hvis vi går ud og fortæller lidt om, at det er jo nogle ting, som vi ikke sådan har lige direkte adgang til at beslutte noget om.
Derfor vil jeg i hvert fald meget opfordre til, at det her nu ikke bliver til en forenklet diskussion om, at det er kun et spørgsmål om den gode vilje: Vil man stoppe iltsvindet, så gør man sådan, så er det stoppet, hvis man ikke vil, ja, så fortsætter det.
Derfor synes jeg i grunden, det er trist, at vi kommer til at høre om det nu på den måde.
Jeg kan bare bekræfte, at sidste forår aftalte vi i forligskredsen flere opstramninger, fjernelse af brødhvedetillæg, justeringer af kvælstofnormer, herunder afskaffelse af norm til 6 pct. efterafgrøder, og vi gjorde reglerne omkring vådområder mere fleksible.
Det var meget, meget vigtigt. Jeg vil sige, at den forstærkede indsats trækker også i den rigtige retning, nemlig lavere udvaskning og forhåbentlig mindre sårbarhed over for iltsvind.
Det er jo sådan nogle ting, der først kommer til at ses, og jeg synes, det er fint.
Jeg glæder mig til, at vi skal have den debat, hvor vi laver
en ny vandmiljøplan III, for det er jo det vigtige.
Jeg håber også på, at vi får nogle meldinger tilbage om de forhold, jeg allerede har nævnt her.
Lad os så se, hvad vi kan bruge det til, og hvordan vi kommer videre.
Men lad os bare ikke forsøge at forklare nogen, at det her er meget enkelt.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-09:
Man kan jo spørge sig selv, hvem det er, der mener, at det her er meget enkelt.
Det har jo været en yndet politik i regeringen at prøve at spørge, hvorfor der ikke blev gjort noget før.
Der er tale om, hvad der er blevet fremhævet adskillige gange i denne her situation, at det er det værste iltsvind i et kvart århundrede, og så er det eneste, ministeren har at sige, hvorfor der ikke blev gjort noget for 2 år siden, hvor ministeren i øvrigt selv som folketingsmedlem indgik i forhandlingerne og fik et spørgsmål fra hr. Jørn Jespersen om, hvad det egentlig var, Venstres rolle havde været netop i de forhandlinger, der altså kunne have gjort, at denne her situation var blevet mindre alvorlig, for man fik jo ligefrem indtryk af, at ministeren ikke mente, at der var en sammenhæng imellem iltsvindet og kvælstofudledningen.
Men det nægter jeg nu trods alt at tro på.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-09:
Vi har jo haft miljøministeren i samråd i Miljøudvalget også om denne her sag, og der oplyste ministeren, at landbruget tegner sig for 80 pct. af kvælstoffet i fjorde og kystnære områder.
Når man hører ministeren her i dag, får man jo den opfattelse, som fru Ritt Bjerregaard lige har sagt, nemlig at der måske ikke er den sammenhæng.
Derfor vil jeg gerne bede ministeren om at erklære sig enig eller uenig i følgende udsagn i »Ingeniøren« af forskningschef ved Danmarks Miljøundersøgelser, Bo Riemann: »Dansk landbrugs udledning af kvælstof er fortsat hovedkilden til iltsvindet i vores fjorde og kystnære farvande.«
Er ministeren enig i det?
Og hvilken konklusion vil ministeren så drage?
Torben Hansen (S), 2002-10-09:
I miljøministerens seneste svar blev der sagt, at en af årsagerne til iltsvindet var det våde forår, den varme og stille sommer og det varme og stille efterår.
Nu kan man altid diskutere, hvad der er årsag, og hvad der er virkning i den slags her, men mener miljøministeren, når det er det, der er årsagen, at vi så for eftertiden skal acceptere et iltsvind, hvis vi for eftertiden også får den samme slags somre?
Det synes jeg må være et meget relevant spørgsmål i det her, for årsagen ligger vel ikke i den varme sommer, men helt konkret i næringsstofudvaskningen.
Jørn Jespersen (SF), 2002-10-09:
Miljøministeren henviser til de yderligere tiltag, som blev besluttet i forligskredsen i forbindelse med midtvejsevalueringen.
Det er vi helt enige om.
Der blev vedtaget en række nye tiltag med henblik på overhovedet at nå den gamle målsætning om en samlet reduktion på 100.000 t.
Det var bare ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om ministeren kunne bekræfte, at der i den forbindelse var en diskussion i forligskredsen om yderligere at øge målsætningen for at reducere udvaskningen af kvælstof, fordi det allerede på daværende tidspunkt stod klart, at vi stadig væk udvaskede for meget kvælstof, selv hvis vi nåede målet i Vandmiljøplan II, og der derfor var brug for en yderligere reduktion for at undgå iltsvind.
Kan ministeren bekræfte, at den diskussion fandt sted, og kan ministeren bekræfte, at grunden til, at målsætningen ikke blev øget, var, at partiet Venstre kraftigt modsatte sig det og forlangte, at vi ikke gik videre i forliget, på trods af at al tilgængelig viden sagde, det var nødvendigt for at forhindre iltsvind?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-10-09:
Næh, hvad jeg forsøger at sige til fru Ritt Bjerregaard er såmænd bare, at man skal lade være med at fremstille sagen så enkelt, og jeg er meget glad for, hvis vi er enige om, at det vil vi ikke gøre. Nu får jeg et spørgsmål, der går på, om vi - hvis man gik ind og kiggede på kvælstofudvaskningen og satte nye målsætninger for den - så kunne regne med, at der aldrig mere ville opstå iltsvind.
Det er det, jeg siger, er en meget forenklet fremstilling.
Der er altså ting i naturen, som er svære at lovgive om, det vil jeg bare sige, og jeg vil i hvert fald ikke være den minister, der står her og siger, at hvis bare vi laver det, så opstår der aldrig mere iltsvind.
Jeg tror, man er nødt til at acceptere, at der vil opstå iltsvind engang imellem.
Jeg er meget optaget af, at vi får reduceret risikoen for iltsvind, men vi er nødt til at forstå alle sammen, at det er kompliceret.
Med hensyn til det med landbruget vil jeg gerne citere det igen, for fru Ritt Bjerregaard antydede, at sådan mente hun nu ikke, det kunne udlægges.
Men det tankevækkende er jo faktisk, at jeg er blevet citeret i pressen og mange andre steder for at have sagt: Målsætning, kvælstofafgift, kvoter, vi diskuterer det hele, fordi det skal med.
De grupper skal have fuldstændig frie hænder til at komme med deres forslag, men vi skal først se de forslag, inden vi kan beslutte os, og vi mangler dem.
Men debatten har faktisk vist, at der er stor enighed om vurderingen af landbrugets bidrag til kvælstofbelastningen af vandmiljøet.
Hvis man udelukkende ser på den del af Kattegat, som er længst fra land, så er det danske bidrag til kvælstofforureningen i størrelsesordenen 10-20 pct.
Allerede i Bælthavet er det danske bidrag væsentligt større. I vores fjorde, vige og andre kystvande, og det er det, jeg har sagt, udgør landbrugets bidrag omkring 80 pct. af den samlede tilførsel af kvælstof.
Mariager Fjord, Randers Fjord og Limfjorden er eksempler på fjorde, hvor landbrugets bidrag til kvælstofbelastningen er meget store.
DMU præsenterede første gang disse tal ved en såkaldt konsensuskonference i 1991.
Senere op igennem 1990'erne er DMU fremkommet det samme budskab, præsenteret i en række rapporter og på møder.
Så det er de tal, der kommer ud, og dem står jeg
selvfølgelig også ved.
Jeg beder bare om at få de faktuelle forhold, inden vi beslutter os for, hvad vi så skal gøre, for så stort er problemet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Torben Hansen (S), 2002-10-09:
Jeg vil starte med at give min anerkendelse af, at ministeren nu anerkender, at 80 pct. af kvælstoffet i fjorde og kystvande kommer fra landbruget.
Det betragter jeg så også som værende partiet Venstres holdning, og at ministeren dermed lægger afstand til bl.a. formanden for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg og medlem af Venstre, hr. Eyvind Vesselbos kommentarer i Jyllands-Posten i går, hvor han jo udtaler, at landbrugets udledning af kvælstof spiller en mindre rolle end hidtil antaget.
Jeg betragter dermed, at det er miljøministerens holdning, der er gældende.
Og jeg er da glad for, at ministeren på den måde underkender formanden for Miljø- og Planlægningsudvalget. Nu siger ministeren, at man skal acceptere iltsvind i nogle år endnu, og jeg kunne da godt tænke mig at vide: Hvilken målsætning og dermed hvilken handling havde ministeren tænkt sig at sætte op?
Hvor mange år vil ministeren sætte ind i sin målsætning, at vi skal acceptere løbende iltsvind?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-09:
»Hvilken nødplan agter regeringen at iværksætte på baggrund af det alvorlige iltsvind i de danske farvande?«
Skriftlig begrundelse
I Folketinget har et stort flertal stået bag Vandmiljøplanerne I og II, og regeringen har lagt op til, at dette skal fortsætte med plan III.
Men ingen af partierne har kunnet forudse den katastrofe, der har ramt havene på grund af iltsvindet.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-10-09:
Jeg er ikke bekendt med, om man har nogle nødplaner for betrængte fiskere som sådan, men jeg forholder mig til det, der står her: »Hvilken nødplan agter regeringen at iværksætte på baggrund af det alvorlige iltsvind ...«
- altså
Den diskussion mener jeg, vi har haft, og jeg henviser derfor til mit svar på spørgsmål nr. S 117.
Er der så yderligere spørgsmål, skal jeg gerne besvare dem, men vi har jo lige været inde omkring emnet.
Jørn Jespersen (SF), 2002-10-09:
Jeg synes, vi skal hæfte os ved det, vi er enige om, der er tilstrækkelig mange ting, vi er uenige om.
Jeg er glad for, at vi er enige om, at dansk landbrugs bidrag til kvælstofudledningen og dermed til iltsvind ligger fast og har gjort det i 10 år.
Ude i det yderste Kattegat, hvor der ikke er meget iltsvind, er bidraget relativt beskedent, men i bælter og fjorde, hvor iltsvindet hovedsagelig forekommer, er landbrugets bidrag altovervejende, det vil sige op i nærheden af 80 pct. Så er den diskussion ligesom lukket.
Jeg er enig med ministeren i den udlægning.
Der har ikke været grund til den forvirring, der har været i offentligheden.
Kan ministeren bekræfte, at vi for 2 år siden havde en diskussion om at øge målsætningen, og hvis det var blevet gjort, så havde iltsvindet i dag været mindre, end det ellers ville have været, og udsigterne til yderligere iltsvind i de kommende år havde været meget bedre, forstået på den måde, at så var der ikke kommet nær så meget.
Kan ministeren bekræfte det?
Ministeren deltog, ministeren må kunne huske det.
Bare for den historiske korrektheds skyld vil ministeren så ikke være venlig at bekræfte, at det forholder sig sådan.
Venstre modsatte sig en skærpet målsætning for reduktion af kvælstofudledningen.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-09:
Ja, jeg undrede mig meget over det svar, jeg fik fra ministeren, for det lød fuldstændig, som om ministeren ikke var klar over, at der var en sammenhæng mellem iltsvindet og den situation, som kystfiskeriet er bragt i.
Det forekommer så meget mere besynderligt, som at der, jeg tror i næsten alle medier og i billedmedierne, har været bragt billeder af fisk, som man simpelt hen har kunnet se har været døde på grund af den situation, der har været omkring havene.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål, nemlig:
Hvad agter ministeren at gøre i forhold til det kystnære fiskeri?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-09:
For at forsøge at undgå fremtidigt iltsvind, når vejret er godt, så foregår det på den måde i Folketinget, at man ofte opstiller målsætninger og så efterfølgende finder de midler og tekniske løsninger, der skal til for at nå derhen.
Derfor er hr. Jørn Jespersens spørgsmål jo meget interessant.
Jeg vil gerne for fjerde gang nu bede ministeren om at svare på, hvorvidt det er korrekt, at da Folketingets partier, eller i hvert fald et stort flertal af dem, for 2 år siden sad og forhandlede vandmiljøplan, var der en debat om at skærpe målsætningerne, nedsætte belastningen af kvælstof, men det modsatte partiet Venstre sig.
Havde man dengang truffet en beslutning om at nedsætte den belastning, så er det klart, at så havde udledningerne også sidste år været mindre, end det er tilfældet i år.
Er det korrekt, at partiet Venstre dengang var af den opfattelse, at målsætningerne ikke skulle strammes?
Det burde der kunne svares meget klart på, ja eller nej?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-10-09:
Her har vi stået og haft en lang debat omkring iltsvind. Synspunkter er kommet frem, og somme tider kan man være uenig, og somme tider synes man, at man har den rette vinkel på det, og man har det rette forslag.
Derfor er jeg selvfølgelig lidt overrasket over, at fru Ritt Bjerregaard efter at have hørt hele den debat alligevel vil bringe til torvs her i Folketingssalen, at det lyder, som om miljøministeren slet ikke ved, at der forekommer iltsvind.
Jeg synes, det er helt i orden, at man kan have forskellige holdninger til det, man kan have forskellige meninger, om det er det rigtige, man gør.
Men det er jo ikke unormalt, at man sørger
for at tilvejebringe en faglig viden, som vi ikke har i dag, og derfor kan det vel ikke overraske, at vi har nedsat arbejdsgrupper til at arbejde med det.
De kommer så med deres resultat, og så skal vi have den politiske debat, som vi netop har aftalt, hvor vi finder målsætninger osv. og også finder ud af, hvad vi synes, der politisk skal besluttes osv.
Så er det da underligt at komme og sige, at man ingenting gør.
Så må vi jo se, om der er nogle, der mener, at der skal iværksættes ting, som man mener kan afhjælpe det iltsvind, der sker lige nu, eller et iltsvind, der vil ske næste år, uden at vi har al den faktuelle viden.
Jeg tror det ikke.
Jeg kan også godt overraskes over, at man slet ikke noterer sig, at jeg netop har sagt, at jeg synes, man skal tage alle synspunkter med.
Jeg er da glad for, at der er nogle her i salen - jeg kunne endda sætte navn på - der har sagt til aviserne: Det er da rart at se, at man tager alle synspunkterne og alle mulighederne med.
Jeg ved, der var nogle, der ønskede målsætninger formuleret allerede på det tidspunkt.
Jeg ved også, det indgik i store debatter, vi havde omkring: Skulle vi nu ved en midtvejsevaluering begynde at sætte nye målsætninger, eller skulle vi fortsætte med de målsætninger, vi havde og så se, hvordan det kom til at virke, når vi nu lavede nogle ændringer.
Og det synes jeg måske er mindst lige så rimeligt at sige, men jeg kan ikke tage det ud af den sammenhæng.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-09:
Så siger ministeren: Ja, sådan kan vi jo godt debattere.
Hr. minister, nu er det tredje gang, jeg stiller spørgsmålet om sammenhængen imellem iltsvind og fiskeri.
Det er gået op for os alle sammen, at der er et iltsvind.
Det er gået op for mange af os, at der er en sammenhæng imellem iltsvind og fiskedød.
En overskrift fra en af aviserne: »Iltsvind koster tusinder af døde fisk. Døde fisk, så langt øjet rækker.
Det værste iltsvind, der nogen sinde er registreret i de indre danske farvande, kostede i går tusindvis af fisk livet.«
Var det ikke muligt at få ministeren til at svare bare én gang på det stillede spørgsmål?