Anne Baastrup (SF), 1999-03-04:
Igennem de sidste par år er der, som tidligere ordførere har sagt, blevet taget en del initiativer vedrørende prostitution.
Udgangspunktet for de initiativer, der er taget, er en erkendelse af, at prostitution er en fornedrelse af de prostituerede.
Prostitution er ikke et erhverv, man vælger, hvis man har andre valgmuligheder.
SF er da godt klar over, at der kan findes prostituerede, som formår at holde på egen værdighed og fastholde selvrespekten, men det er langtfra det almindelige. De forskellige sluseprojekter har blandt andet vist, at 75 pct. af de prostituerede, som fik muligheden for det, gerne ville ud af deres prostitutionsfælde.
Vi skal derfor i debatten holde fast i, at det er forfærdelig vigtigt at sikre reel forebyggelse, så vi forhindrer nytilgang til prostitution.
Men det forudsætter, at vi ved, hvem det er, der lokkes til denne tilværelse, og hvordan vi kan forhindre det.
Den nye ændring af straffeloven, som vi netop har vedtaget, som kriminaliserer kunder, der benytter unge under 18, kan måske være en metode, men der er næppe tvivl om, at vores viden på området er ganske ringe.
Undersøgelser har vist, interviews har vist, at hvis man først én gang har prøvet det, så ligger det altid i baghovedet som en mulighed, hvis man har økonomiske problemer eller på anden måde har et problem.
Et andet problem, som gang på gang dukker op i debatten om prostitution, er, hvordan vi sikrer, at socialforvaltningerne er rustet til at vejlede mennesker, som ønsker at forlade prostitution.
Sluseprojekterne har jo vist, at socialrådgiverne, sagsbehandlerne i socialforvaltningen har en ubevidst afvisning af at se tegnene på, at den pågældende, der ønsker hjælp, er prostitueret.
Det handler om opkvalificering af personalet, det handler om vidensopsamling, og det handler om, at socialrådgiverne og sagsbehandlerne i højere grad skal have et snævert samarbejde med de forskellige frivillige organisationer, der arbejder ude i felten.
Et andet problem for de prostituerede, når de overvejer at gå til socialforvaltningen, er angsten for, hvad der kommer til at ske, angsten for at få en anmeldelse for socialt bedrageri: Får jeg en stor skattegæld, fjerner de mine børn?
Angsten betyder meget ofte, at folk ikke tør gå til de offentlige myndigheder.
Det projekt er stort.
En af måderne, man kan løse det på, er at genetablere, revitalisere, det gamle cirkulære, som ligger begravet et eller andet sted i Socialministeriet, om, at man kan få frit lejde, hvis man møder op og fortæller sagsbehandleren, at man har et prostitutionsproblem.
Et tilsyneladende voksende problem er illegal import af udenlandske kvinder.
Hvis man optæller Ekstra Bladets annoncer for 10 år siden og sammenligner med i dag, kan vi se, at der er en voldsom stigning i udenlandske kvinders tilbud om prostitution.
Fra SF's side ser vi med tilfredshed på, at politiet nu tilsyneladende har skiftet politik og vil gå aktivt ind i afdækningen af denne handel og den udnyttelse af kvinderne, der ligger her.
Det har været chokerende at høre politifolk afvise at anvende ressourcer på dette.
Men det gøres ikke alene ved at afdække vejene til at komme ind i landet.
Det handler også om, at vi skal have nogle virkemidler til at få de pågældende prostituerede til at medvirke.
Det gør de ikke, medmindre vi giver dem tilbud om, at de kan opholde sig her i landet i en periode af en vis varighed, samt giver dem arbejdstilladelse i denne periode.
Herefter kan de så i ro og værdighed vende tilbage til deres hjemland, efter at retssagen er overstået, og gerne en god tid efter, således at deres dækhistorie kan fastholdes over for familien derhjemme. Jeg vil derfor høre, om der fra regeringens side er velvilje til at arbejde videre med dette projekt.