Line Barfod (EL), 2004-05-05:
Det er måske lidt sigende, at ministeren ikke går op her til slut, så vi får mulighed for at stille spørgsmål til ministeren om regeringens holdning.
Vi har selvfølgelig haft mulighed for at stille spørgsmål til Venstre og De Konservative, men det havde nu været rart også at have haft muligheden for at stille spørgsmål til ministeren selv.
Det må vi jo så prøve på anden vis.
Jeg synes, det har været en god debat, vi har haft i dag.
Den har klart vist, at målet med hele denne strukturreform, regeringens »Det nye Danmark«, er, at man ønsker mere privatisering, som Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, også har udtalt.
De private firmaer glæder sig.
Vi kan se, at Falcks direktør allerede er ude at sige, at det bliver godt med nogle større kommuner, så man kan komme ind og byde på flere af velfærdsopgaverne.
Så er der jo nogle i debatten i dag, der har spurgt, hvad problemet er med privatisering, hvad der er galt ved det.
Problemet med privatisering er jo, at det ikke løser nogen af de store udfordringer, vi har i velfærdssamfundet i dag.
Tværtimod skaber privatisering nye problemer.
Det, vi har erfaret med privatisering både i Danmark og i andre lande, er, at det giver dårligere service, det giver dyrere service, og at det giver dårligere vilkår for de ansatte.
Nogle eksempler: Hvis vi tager rengøringen på sygehusene har vi oplevet, hvordan de ansatte skal løbe meget hurtigere, bliver hurtigere nedslidte, end de gjorde før, og hvordan rengøringen bliver dårligere.
Hvis man tager busserne, kan vi se, hvordan busserne er langt mere nedslidte, at der er mangel på dem, og at chaufførerne har fået langt dårligere vilkår.
Så har der været nogle velfærdsområder, hvor private har forsøgt at gå ind, plejehjem, børnehaver osv., og der har de måttet gå ud igen.
Det kunne ikke lykkes dem at tjene penge på de vilkår, der var.
Det offentlige var simpelt hen bedre til at løse opgaverne end de private.
Nu kommer regeringen dem så til hjælp.
Nu vil man indføre både større kommuner, profitbørnehaver osv. i håb om at få flere private ind.
Der har været mange områder inde i debatten i dag.
Hele beskæftigelsesområdet har vi ikke været så meget inde på, der har været lidt debat frem og tilbage om det enstrengede system.
Hvad er det, man klart kan se af erfaringerne med det, kommunerne har i dag af beskæftigelsesområdet, nemlig kontanthjælpsmodtagerne?
Det er, at man laver produktionshuse og sætter kontanthjælpsmodtagerne til som tvangsaktiverede f.eks. at pakke kaffekander for Bodum til en langt lavere pris end den, som virksomheder, hvor folk får en rigtig løn, kan gøre det for, hvorefter man både udkonkurrerer folk, der har rigtig løn, og lader de kontanthjælpsmodtagere, der er tvangsudskrevet, sidde og lave arbejdet til underbetaling, kun for kontanthjælpen.
Beskæftigelsesområdet er ét sted, der er et problem.
Et andet sted, der er kommet klart frem under debatten i dag, er hele det sociale område.
Det har været meget tydeligt af mangelen på svar, at
regeringen i udspillet »Det nye Danmark« ikke har tænkt sig, at det nye Danmark også skulle være for dem, der har mest brug for velfærdssamfundet.
Det viser sig tydeligt, at man ikke har gennemtænkt, hvad der skal ske med handicappede, med misbrugere, med de psykisk syge, med de anbragte børn.
Men hr. Knud Erik Kirkegaard svarede ikke på spørgsmålet: Hvis nu der står en eller to pladser tomme, det koster kommunen 1-2 mio. kr, den har ikke selv nogen borgere på institutionen, hvad skulle så gøre den kommune interesseret i at holde institutionen åben, når det koster den så mange penge, som den så skal tage fra andre områder, hvor den ellers kunne yde service til egne borgere?
Så har man talt meget om, at fremover vil der kun være ét sted at henvende sig, men det blev meget tydeligt i hr. Knud Erik Kirkegaards svar, at sådan bliver det ikke i virkelighedens verden.
Det var bare sådan rent billedlig talt, at der ville blive ét sted, reelt ville der stadig være masser af forskellige steder, man skulle henvende sig.
overhovedet taget højde for, at kommunerne skal ændre forvaltningen, hvis man fremover skulle have en mere enkel service for borgerne, Nej, borgerne kommer fremover lige så meget i klemme, som de gør i dag.
Så regeringens »Det nye Danmark« er stadig kun for de rigeste, dem, der skal tjene på privatiseringen, dem, der i forvejen kan klare sig selv.
Alle de mange hundredtusinder offentligt ansatte
får heller ikke den store tryghed ved det udspil, der ligger.
De får sikkerhed for, at når opgaverne bliver flyttet, så bliver de flyttet med, men derefter kan kommune og stat så fyre dem for at opnå de stordriftsfordele, der skal til for at finansiere hele omlægningen.
Samtidig ligger det også klart, at der bliver mange flere kommunale selskaber
, så det, der altså lægges op til her fra regeringen og fra Dansk Folkeparti, er, at vi skal have mange flere kasser, et meget mere uigennemskueligt system, mindre demokrati, der vil blive langt mere kassetænkning, langt mere kortsigtet økonomisk tænkning.
Hele udligningsreformen er også væk.
Det indgår slet ikke, at der skal være udligning mellem rige og fattige områder i Danmark.
Så det, der ligger her fra regeringens side,
vil klart være et stort tilbageskridt i forhold til i dag.
Derfor vil vi også holde Socialdemokratiet fast på, at hvis regeringen vælger at gennemføre sit udspil med Dansk Folkeparti, så skal det ændres efter næste valg.
Vi skal ikke have et samfund, der bygger på privatisering og markedsstyring, vi skal sikre, at vi igen får demokrati, hvis regeringen og Dansk Folkeparti vælger at afskaffe det med den reform, de overvejer at indføre. Danmark er et af de rigeste lande i verden.
Vi har 800.000, der står uden for arbejdsmarkedet, men vi har alle muligheder for at udvikle velfærden, hvis vi vælger at satse på det, hvis vi vælger at satse på at udbygge demokratiet, vælger at satse på at fjerne kassetænkningen, tænke i helheder og tænke i mennesker i stedet.
Så kunne vi skabe et helt utrolig rigt og godt samfund, men regeringen vælger altså at gå den modsatte vej.
Det synes vi er en helt forkert vej at gå, og det glæder os, at det med debatten i dag er blevet så klart, hvad forskellen er på, hvad regeringen vil, og hvad vi andre vil.