Poul Nødgaard (DF), 1999-12-10:
Man forstår jo godt, at regeringen er grebet af panik, efter at det har vist sig, hvordan 18-23-årige udlændinge kan sidde i landets fængsler og søge om dansk statsborgerskab gennem statsamterne.
I Dansk Folkeparti er vi ikke overrasket over noget som helst, når det gælder udlændingeområdet.
Her får alt tilsyneladende lov til mere eller mindre at dalre derudad, mens en undrende dansk befolkning blot må se, at landets magthavere forvalter landets interesser, som de gør.
Men tilsyneladende er Socialdemokratiet fuldstændig i armene på den radikale samarbejdspartner samt venstrefløjen, hvis fornemste opgave i dansk politik tilsyneladende er at føre så slap en udlændingepolitik som overhovedet muligt med henblik på at få så mange nationaliteter til landet som overhovedet muligt.
Når man læser aviserne - og det gør vi alle sammen herinde - er der tilsyneladende stor uenighed blandt de lærde
om, hvilken indflydelse det foreliggende lovforslag, som vi behandler her i dag, vil få f.eks. for den person, der netop har fået dansk statsborgerskab fra et fængsel, og som faktisk skulle have været udvist.
Justitsministeren mener tilsyneladende, at allerede udstedte statsborgerskaber kan annulleres, men knap så skråsikker er ministerens partifælle, fru Dorte Bennedsen, samt ministerens eget kontor på området.
Så er det
, jeg spørger: Hvor står vi egentlig henne?
Er det mon ikke forståeligt, at man er forvirret på et lidt højere niveau? Og så havde jeg jo en lille diskussion med justitsministeren tidligere under lovforslagets behandling, og jeg gjorde mig den ulejlighed at gå op på mit kontor og hente de avisudklip fra onsdag den 8.12.1999 fra to danske formiddagsblade, hvor der skrives - og det kan så være avisens antagelse, der er forkert - at ministeren er ude på tynd is, når han vil annullere statsborgerskabet.
Der står videre, at statsamtmanden på Fyn, Ninna Würtzen, siger: »Vi har fulgt reglerne, og sagen er afsluttet.
Det bekræfter man osv. i Indfødsretskontoret, og det viste med al ønskelig tydelighed, at der i hvert fald er noget, der halter.
Jeg kunne da godt tænke mig at stille et spørgsmål til justitsministeren: Statsamterne kan nu så fremover, når det her lovforslag vedtages, gå ind i Kriminalregistret ligesom vores Indfødsretskontor kan.
Men hvordan har de skullet kunne se, at sådan en ikke kunne få dansk statsborgerskab?
Der er jo ingen, der fortæller dem det, og de kan jo ikke sidde og læse alle landets aviser og møde op i alle verdens retssale.
Men jeg synes stadig væk, at der er stor juridisk usikkerhed.
Selv om det har vores sympati, at vedkommende ikke får statsborgerskab, så mener jeg stadig væk, at der er en hel masse juridisk usikkerhed i den her sag.
Lad det ligge.
Det kan så være, at ministeren kan svare lidt senere i debatten.
Jeg vil dog alligevel sige noget positivt til ministeren, og det er, at det her lovforslag er et skridt i den rigtige retning, men hvorfor dog ikke løse problemet fuldt og helt og så simpelt hen tage det hele i ét hug og så følge Dansk Folkepartis forslag, som jo netop bygger på, at alle 18-23-årige skal søge statsborgerskab,
nøjagtigt sådan som et flertal nu i dag har vedtaget, at de der ca. 5000 får dansk statsborgerskab
Hvad er egentlig visdommen, klogskaben eller hvad det nu hedder i, at fordi man er i en bestemt alderskategori, så skulle man bare kunne fare ind på statsamtet?
Netop i en tid, hvor vi har så meget kriminalitet osv., så var det da en meget, meget fin sag, synes jeg, at man søgte på helt, helt normal vis over politimestrene videre ind til Indfødsretskontoret osv.
Vi fører vores.
Vi synes nok, at hvis man skal se sådan ret på det, så er det sådan på tide, at Socialdemokratiet må til at overveje, i hvert fald tage sig lidt sammen.
Jeg så også her til morgen i morgen-tv, som jeg ser, når jeg går og gør mig klar til dagens begivenheder, at justitsministeren er af den opfattelse, at hvis ikke regeringen er i stand til at kunne løse de problemer, der er ude omkring i landet med de unge kriminelle, så vil Dansk Folkeparti ende med at få 40 pct. af stemmerne i Danmark.
Jeg vil da takke for den positive tilkendegivelse over for vores parti.
Nu er der jo det foreliggende lovforslag, men det har jeg udtrykt mig positivt om.
Men jeg synes, at vi mangler en kulegravning af hele udlændingeområdet, så alle de urimeligheder, som irriterer danskerne, og som de er fortørnede over, kommer frem i dagens lys.
Vi har faktisk folk beskæftiget udelukkende med at sidde og besvare disse breve, som vi gør utrolig meget ud af.
Men så længe justitsministeren ikke udviser nogen særlig interesse - ud over, at han nu laver den her lille lappeløsning her - for at løse problemerne på udlændingeområdet og de konflikter, det skaber i den danske befolkning i relation til udlændingepolitikken, så længe justitsministeren ikke er mere optaget af at få afklaret nogle af de ting, så længe vil der være dybe konfrontationer mellem befolkningen og den siddende regering.
Jeg tænker på i går, hvor jeg var utrolig skuffet over, at ministeren bare uden videre lod hånt om det spørgsmål, som jeg stillede.
Jeg vil gøre justitsministeren opmærksom på, at vi er valgt ind i dette Folketing med 13 mandater, og intet tyder på, vi får færre mandater.
Og justitsministeren skal vide, at befolkningen bakker mere og mere op om Dansk Folkeparti, fordi vi handler, som vi gør, og fordi vi er ambassadører for befolkningen, og noget lignende synes jeg, at Socialdemokratiet burde se at sætte sig for.
Med disse ord så vil vi stemme for lovforslaget, når det kommer til afstemning i Folketinget, men vi synes, det var bedre, at justitsministeren tog tyren ved hornene og så én gang for alle afskaffede det misfoster, det er, at man kan søge statsborgerskab via statsamt og borgerrepræsentation osv.
Disse var ordene.
Få, men velmente, sagt roligt og stille til landets justitsminister.