Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-10:
Dansk Folkeparti har stillet det meget udmærkede spørgsmål
til justitsministeren: »Hvad kan regeringen oplyse om voldskriminaliteten, og hvilke initiativer agter regeringen at iværksætte for at få volden ud af Danmark og skabe større tryghed i samfundet?« Jeg synes, at justitsministeren i sin svartale gjorde meget udmærket rede for alt det, der er foretaget allerede på nuværende tidspunkt gennem de to voldspakker, der er vedtaget i Folketinget i 1994 og 1997.
Jeg synes også, det fremgik meget klart, at uanset hvordan man fortolker statistikken, er der brug for et meget bredt spektrum af initiativer, der går på det retspolitiske, der går på det politimæssige, der går på det forebyggende, der går på aktiviteter både fra myndighedernes side og fra de involveredes pårørende, deres naboer, lokalsamfundet, frivillige kræfter, foreningslivet, med andre ord en meget, meget bred vifte af initiativer. Problemet med at skabe større tryghed er måske i virkeligheden nok det allersværeste.
Hvem er det, der er mest udsat for vold?
Ja, det er, som al statistik viser, unge mænd, der går på værtshus, og som kommer hjem sent om natten og måske har drukket for meget.
Og så er det de kvinder, der har voldelige mænd i ægteskabet, og dér er vi tilbage i statistikken igen.
Når voldsdommene stiger, er det så, fordi opklaringsprocenten er blevet større, eller er det, fordi kriminaliteten er blevet større?
Statistik er et meget vanskeligt instrument at håndtere, og vi kan næsten alle sammen finde tal i statistikken, som passer i vores eget kram.
Jeg skal derfor undlade at gå ind
og fortolke statistikken.
Det er der flere der har gjort før mig.
Men faktum er i hvert fald, at de grupper, jeg har nævnt her, de unge mænd, som går på værtshus, og kvinder i voldelige ægteskaber, er dem, der er mest udsat for vold i vores samfund.
Det, der er gjort, er som sagt, at der er taget en meget bred vifte af forskellige initiativer både af den ene og den anden slags.
Men det er naturligvis sådan, at hvert eneste voldstilfælde, der registreres i Danmark, og såmænd også dem, der ikke registreres, er for meget - alt er for meget - men jeg tror ikke, at Dansk Folkeparti, som er forespørgerne i den her debat, kan give opskriften på, hvordan vi fjerner hvert eneste enkelte voldstilfælde i Danmark.
Det er altså ikke noget, vi kan håbe at få som mål.
Det er ikke realistisk.
Vold har eksisteret i samfundet til alle tider, og den vil fortsat eksistere.
Der er grænser for, hvad vi kan forhindre med initiativer fra det offentliges side.
Men vi er fra radikal side meget indstillet på at fortsætte ad den vej, som justitsministeren allerede har beskrevet: med at opmuntre også de frivillige initiativer som f.eks. fædregrupper og andre i lokalsamfundet, som er med til at forebygge bandekriminalitet og til at forhindre, at unge mennesker kommer ud i en kriminel og voldelig løbebane.
Det næste spørgsmål er så, hvad Dansk Folkeparti gør for f.eks. at skabe større tryghed i samfundet.
Da må jeg sige, at Dansk Folkeparti tager prisen som den mest hykleriske forsamling mennesker, jeg kender.
Det er en sammenblanding af løgn, fejlcitater og manipulation, når Dansk Folkeparti i deres antivoldskampagne bruger gamle lovovertrædelser og rykker dem ind i annoncerne, som om det var forbrydelser, der var sket i går.
F.eks. er der i Ekstra Bladet den 30. oktober 1998 i en annonce beskrevet en reportage, som beskriver en voldsepisode i et københavnsk sydvestkvarter.
Artiklen konstaterer, at gerningsmanden er på fri fod.
Det nævner Dansk Folkepartis annonce ikke noget om, og det vil sige, at annoncen er indrykket med det helt specifikke formål at skabe utryghed i lokalområdet.
Det blev også kraftigt pointeret af den politimand, som kommenterede annoncen og sagde: Det her er som skabt til at skabe utryghed i vores kvarter.
Folk tror, at manden ikke er blevet dømt og stadig væk er på fri fod, og det er jo lodret forkert.
Så jeg synes ærlig talt, Dansk Folkeparti har gjort deres til at skabe utryghed i befolkningen, og jeg har også en ganske særlig mistanke om, at det har været formålet lige fra starten.
Jamen - og det må jeg sige til hr. Peter Skaarup - det er jo forkert.
Det Radikale Venstre har været med og har stemt for samtlige stramninger, der er vedtaget i dette Folketing siden 1993, da den regering, vi har nu, første gang trådte til.
Vi har været med til at skaffe flere penge til politiet, vi har været med til flere politiforlig, og vi medvirker meget gerne til et nyt flerårigt politiforlig.
Vi har fra først til sidst været bag den politik, regeringen har ført, så det er løgn, når hr. Peter Skaarup siger, at vi ikke har villet være med til noget.
Jeg synes til gengæld, at det er nemt nok at komme herop og sige, at man bare skal have højere straffe, så hjælper det hele.
Vi ved jo udmærket godt, at det, der skal til i indsatsen mod volden, er en bred vifte af initiativer, der både går på det forebyggende og går på det rent kriminalpolitiske.
Det er for billigt bare at sige, at der skal
højere straffe til.
Erfaringerne fra Amerika viser jo tydeligt, at de høje straffe ikke i sig selv skaffer et voldsfrit samfund.