runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-27:
To spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører:
Det første: Hvad er den socialdemokratiske ordførers
kommentar til, at de nye tal for arbejdsløshedsudviklingen viser, at ungeindsatsen har spillet fallit
Og det andet:
På SiD's hjemmeside har man kunnet læse følgende om en del af det, Socialdemokratiet er med til at gå ind for her, nemlig det såkaldte forklædetillæg.
Jeg citerer: »Forslaget om ægtefælletillæget rammer stort set kun kvinder med fremmed etnisk baggrund.
De får reduceret deres kontanthjælp til mellem en tredjedel og en fjerdedel, hvis kommunerne skønner, at de ikke ønsker eller i realiteten ikke er til rådighed for arbejdsmarkedet.«
Og så opfordrer SiD partierne bag forliget til at konsultere deres samvittighed, før de sender forslaget videre til anden behandling.
Jeg vil bare høre, hvad hr. Bjarne Laustsens kommentarer er til SiD i denne sammenhæng.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Ole Sohn i, at det er et interessant emne, og det var selvfølgelig derfor, jeg selv bragte det på bane.
Spørgsmål kan jo bruges til meget, dem kan man få igen.
Det, der er vigtigt for os, er, at i stedet for, at vi skal gå ind på, at folk skal honoreres efter indsatsen, drejer det sig først og fremmest om at få folk i ordinær beskæftigelse, og dér skal man have den største pris.
Det, der er for den enkelte aktør, er, at i stedet for at man får penge for at holde dem længst tid på kursusbænken, får man nu penge efter, hvilken aktivitet de kommer i.
Derfor er det interessant, hvordan det bliver strikket sammen.
Men det er helt klart, at det er ordinært arbejde, der skal honoreres bedst. Nu var hr. Søren Søndergaard ikke i salen lige fra starten, men det forhindrer jo ikke, at han følger med i ordførertalerne et andet sted i huset, men jeg er selvsagt lige så bekymret som hr. Søren Søndergaard over den stigende ledighed og de problemer, det giver, og det har jeg også gjort bemærkninger om over for regeringen. Jeg er ikke enig i, at ungeindsatsen, som Socialdemokratiet sammen med andre partier i sin tid gennemførte, har spillet fallit.
Det er faktisk meget, meget få mennesker, der er blevet omfattet af den.
Men alle de regler, vi lavede, blev lavet i opgangstider, hvor der var gode beskæftigelsesmuligheder, og mange af de unge mennesker kom enten i beskæftigelse eller i uddannelse.
I forhold til de tal, der var meldt ud om, at det var i tusindvis, er det reelt set ganske få, der bliver ramt af de satser.
Og så til spørgsmålet om forklædetillægget, men det er ikke sikkert, jeg kan nå at svare på det, for den røde lampe lyser.
Vi er meget opmærksomme på den problemstilling, og jeg gjorde også i mit ordførerindlæg rede for, at det er en af de sager, vi vil følge meget tæt, fordi kommunerne ikke skal udvikle en praksis, hvor de presser folk ud af arbejdsmarkedet.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Hvis man som rengøringsfirma i dag mangler arbejdskraft, ansætter man nogle folk.
Med den nye arbejdsmarkedsreform er der mulighed for, at man kan få nogle tilknyttet i op til ½ år, muligvis længere, i virksomhedspraktikordninger, dvs. uden løn, og det er jo ca. 22 uger mere, end det er muligt i dag.
Så skal den gevinst, en privat aktør har for at sætte folk i ordinært arbejde i forhold til at have dem i 22 uger i virksomhedspraktik,
være enormt høj.
Ellers vil det altid kunne betale sig for en virksomhed, hvis ISS bliver en anden aktør, at ansætte folk og lade dem gå længst muligt ulønnet, inden man ansætter dem.
Det er sådan set det, som arbejdsmarkedsreformen åbner op for, og det troede jeg faktisk ikke helt var socialdemokratisk politik.
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-27:
Det lyder godt, når den socialdemokratiske ordfører siger, at man vil kigge meget nøje på det med forklædetillægget, men hvad betyder det, at man vil kigge på det?
Har man af regeringen fået tilsagn om, at det er noget, der kan ændres, hvis Socialdemokratiet ikke synes, at det går, ligesom Socialdemokratiet ønsker det skal gå, eller er det bare i al almindelighed, at man vil kigge på det uden nogen som helst mulighed for at lave det om, eller vil man måske bryde forliget?
Og så til spørgsmålet om ungeindsatsen: Kan den socialdemokratiske ordfører bekræfte, at fra juli 2001 til juli 2002 faldt arbejdsløsheden blandt 16-24-årige med 2,2 pct., mens den i samme periode faldt med 3,4 pct for gruppen ovenover?
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Jeg noterede mig, at hr. Bjarne Laustsen i sit indlæg bekymrede sig en del om beskæftigelsesudviklingen.
Vi har alle sammen noteret os, at der er en negativ udvikling i beskæftigelsen for tiden, som vi naturligvis skal følge meget nøje.
Jeg noterede mig også, at hr. Bjarne Laustsen på forhånd erkendte, at det jo ikke er regeringens skyld, at de internationale konjunkturer fører med sig, at der på det private arbejdsmarked er en vis stigning i ledigheden.
Men, siger hr. Bjarne Laustsen, så gør regeringen det jo værre, ved at man fyrer offentligt ansatte.
Er det ikke rigtigt, at antallet af offentligt ansatte i denne regerings periode faktisk har været stigende hele tiden?
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Jeg kan konstatere, at hr. Bjarne Laustsen ikke har fulgt med i de seneste ledighedstal, for tallet er nu langt over 20.000 med det, der er offentliggjort i dag.
Jeg tror faktisk, at det er 25.000, vi er oppe på.
Så det går hastigt den vej.
Regeringen har jo i udspillet sagt som baggrund for den her reform, at 70 pct. af samtlige arbejdsløse af sig selv finder job inden for det første år.
Derfor er det ikke nødvendigt med en tidlig indsats, og derfor skubber man den til efter 1 år. De 70 pct. har fået arbejde eller fundet arbejde af sig selv, det er jo beviseligt.
Sådan har det været, fordi der har været en opgangsperiode, og så finder de fleste job af sig selv.
Nu er vi altså i en situation, hvor det går ned ad bakke.
Og det er jo netop derfor, at det er i en nedgangsperiode, at et samfund skal bruge sine ressourcer på at efter- og videreuddanne arbejdskraften, sådan at den får de kvalifikationer, som er nødvendige, for at den kan træde ind på arbejdsmarkedet, når der forhåbentlig kommer et nyt opsving.
Og det er den mulighed, man misser med den her reform, som den er skruet sammen.
Kim Andersen (V), 2003-03-27:
Venstre kan støtte det forslag, der her er lagt frem af økonomi- og erhvervsministeren.
Det drejer sig om, at det skal være muligt at sikre elforsyningen til mindre øsamfund; det drejer sig om, at det skal kunne være muligt at bruge kød- og benmel som brændsel i kraftværkerne uden at følge reglerne for forbrænding af affald, og uden at der gives tilskud; det drejer sig om, at omkostninger i forbindelse med køb og salg af elvirksomheder og varmevirksomheder ikke skal kunne overføres til el- og varmeforbrugerne, og det er ganske fornuftigt og ganske rimeligt.
Hertil kommer så det, som er lovforslagets store klump,
spørgsmålet om en modregningsprocent ved salg af kommunale elforsyningsvirksomheder.
Her er forslaget efter mange og lange forhandlinger efter vores mening landet på et balancepunkt på 40 pct., som skal modregnes i de statslige bloktilskud over for kommunerne.
Hvis der er et provenu herudover, skal kommunerne kunne afdrage deres gæld, og hvis der herudover er et provenu, skal det kunne deponeres i 10 år og udbetales årligt med en tiendedel.
Den mindre udgift, som staten får over bloktilskuddet til kommunerne,
forudsættes samtidig anvendt i statsligt regi til statslig gældsnedbringelse.
Man kan sige, at der hermed er et bredt fordelingspolitisk element i forslaget til gavn for alle danske borgere.
Stort set alle danskere er jo forbrugere af el og af varme, men vi er også alle sammen borgere i en kommune, og vi er alle sammen borgere i dette land, så derfor er der ret og rimelighed i det forslag, som økonomi- og erhvervsministeren her lægger frem. Vi har været gennem et langt og, vil jeg også gerne sige, synes jeg sejt forhandlingsforløb.
Jeg havde set frem til, at vi i dag kunne have præsenteret en pakkeaftale med en lang række andre elementer om midler til øget forskning og udvikling af en udbygning af nogle VE-muligheder, som kunne bidrage til vores opfyldelse af Kyotomålsætningen og en fortsat liberalisering af energimarkederne til gavn og glæde for konkurrencen og dermed forbrugerne, men det er til dette øjeblik ikke lykkedes.
Vi er en del af et bredt energipolitisk forlig, og vi har ønsket at opnå disse resultater i bred enighed.
Men jeg vil gerne sige i dag heroppefra, at jeg synes ikke, der fra alle sider har været udvist tilstrækkelig fleksibilitet til, at denne brede enighed har kunnet opnås.
Der vil naturligvis være nogle, der siger mig og det synspunkt imod, men det er nu engang Venstres statement. Det forslag, der foreligger her, bakker vi fuldt og helt op.
Vi går stadig efter en bred løsning, men kan denne brede løsning ikke opnås, må vi søge det, der ligger i forslaget, gennemført, og så er for vores vedkommende tiden også ved at nærme sig, hvor vi vil bede om, at tavlen viskes ren, og at vi for vores vedkommende igen kan stå frit i forhandlingerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Jeg vil godt spørge hr. Kim Andersen om noget, for der er jo mange uløste problemer, som regeringen ikke har kunnet præsentere os for en forsvarlig løsning på.
Det ene er det forhold, at hvis man laver en lov med kun 40 pct.s beskatning af udbyttet ved salg, vil f.eks. Gentofte Kommune, hvis salget indbringer 10 mia. kr., altså kunne stikke de 6 mia. kr. i lommen til sig selv, og det er jo ikke rimeligt.
Det er en forskelsbehandling af forbrugerne, og et flertal i Folketinget var ellers enige om, at der ikke skulle være den forskelsbehandling.
Det andet problem er, at distributionsnettene bliver solgt og bliver et monopol over for forbrugerne, hvilket kan føre til alvorlige prisstigninger for el- og varmekunderne. Er hr. Kim Andersen indstillet på, at det problem skal løses?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Dansk Folkeparti vil altså stemme for dette lovforslag, men så vil jeg godt spørge fru Aase D. Madsen: Hvordan vil Dansk Folkeparti indfri det løfte, partiet gav forbrugerne i forbindelse med behandlingen af beslutningsforslaget?
Dengang gav Dansk Folkeparti forbrugerne det løfte, at der ikke måtte ske en forskelsbehandling af de forbrugere, der bor i Gentofte, og alle de andre forbrugere, der har været med til at skabe værdierne, men som altså bliver snydt for deres andel, hvis Dansk Folkeparti stemmer for regeringens forslag.
Fru Aase D. Madsen er oven i købet indstillet på at nedsætte beskatningsprocenten fra 40 og til et lavere tal. Det vil sige, at den del, vi dog får i fællesskab i samfundet, nemlig den del, der går til at nedbringe statens gæld, vil fru Aase D. Madsen have yderligere nedsat, så forskelsbehandlingen af forbrugerne derved bliver endnu større.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti står nøgent og afklædt tilbage set i lyset af den debat, vi havde.
Det, der var det vigtigste for Dansk Folkeparti, er lige nøjagtig det, Dansk Folkeparti overhovedet ikke har opnået.
Aase D. Madsen (DF), 2003-03-27:
Jeg må desværre sige, at hr. Keld Albrechtsen taler mod bedre vidende.
Hr. Keld Albrechtsen har været med sammen med os andre gennem hele processen.
Hr. Keld Albrechtsen ved, at der ligger over 60 notater, og hr. Keld Albrechtsen kan gå tilbage og se notat 42.
Hr. Keld Albrechtsen ved selv, hvordan jeg har kæmpet på alle mulige måder for at se, om vi kunne få udbredt dette til alle forbrugere, sådan set også dem, der ligger uden for forsyningsområdet.
Jeg skal lige citere fra det sidste bilag, der ligger her: »Det er ikke muligt at sikre en fuldstændig ligestilling mellem forbrugerkreds og ejerkreds i de kommunaltejede selskaber.
Den eneste måde, hvorpå en sådan omfordeling vil kunne ske, er via statskassen ved en særbeskatning af værdierne i elforsyningsselskaberne, hvorefter særskatten tilbageføres til forbrugerne.
En sådan særskat kan rejse problemer i relation til grundlovens § 73 ...«.
Det er den paragraf, som vedrører den private ejendomsret, og jeg ved godt, det er svært for et socialistisk-kommunistisk parti at forstå, at der er noget, der hedder den private ejendomsret.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Jeg må forstå fru Aase D. Madsens oplæsning af det fortrolige bilag sådan, at nu har ministeren offentliggjort bilagsmaterialet, og det vil jeg gerne sige ministeren tak for.
KL. 10.25 Så vil jeg godt spørge fru Aase D. Madsen, hvordan det kan være, hun ser bort fra den fuldstændig enkle løsning på problemet med forskelsbehandling af forbrugerne
, som overhovedet ikke ville rejse problemer med grundloven, nemlig at opkræve 95 pct. af gevinsten til staten, bruge den til at nedbringe statens gæld og dermed sikre, at alle forbrugere også fik deres andel af gevinsten.
Det er jo den enkle løsning, og den strider ikke mod grundloven.
Vi skal bare op på en procent på 95, så er det problem løst, og så bliver der ingen forskelsbehandling af forbrugerne.
Fru Aase D. Madsen har overhovedet ikke ret i, at problemet ikke kan løses, og at der er et grundlovsproblem.
Hun vil bare ikke bruge den løsning, der ligger lige for, åbenbart fordi det med forskelsbehandling af forbrugerne alligevel ikke bekymrer Dansk Folkeparti helt så meget, som man kunne tro af de krokodilletårer, man udgød, da vi sidst drøftede spørgsmålet i Folketingssalen.
Aase D. Madsen (DF), 2003-03-27:
Til hr. Keld Albrechtsen: Der er jo bare den lille hage ved at opkræve 95 pct. af salgssummen, at så er der ikke ét eneste selskab i Danmark, der bliver solgt, og ergo ville der heller ikke være noget provenu.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Jamen så er vi jo inde ved sagens kerne.
Det, Dansk Folkeparti ønsker, er en privatisering af elsektoren, ligesom man ønsker, at togdriften og bornholmstrafikken og alt muligt andet skal køres i sænk.
Det er et politisk valg, men det træffer man bare på bekostning af de forbrugere, der har været med til at opbygge formuen, og som nu mister deres formue.
Sådan er det.
Men så synes jeg bare, man ikke skulle have stået og givet løfter, man nu ikke kan indfri, til forbrugerne.
Det er det, jeg kritiserer.
At man har et politisk projekt, som går ud på, at alt, hvad der er offentligt, skal bortsælges med prisstigninger og alt muligt, som man ikke kan overskue på nuværende tidspunkt og ikke har nogen som helst sikkerhed for, er jo en ærlig sag, for det er et politisk standpunkt.
Men det, jeg ikke synes er en ærlig sag, er, at man samtidig forsøger at give forbrugerne nogle løfter, som man overhovedet ikke kan indfri.
Aase D. Madsen (DF), 2003-03-27:
Nu kan jeg altså ikke lade være med at komme med en sidste bemærkning, selv om jeg havde lovet mig selv at lade være, fordi jeg syntes, at nu var vi kørt ud. Hr. Keld Albrechtsens nærer bekymring for forbrugerne.
Hvor ligger den, når hr. Keld Albrechtsen har været med til at lave grønne afgifter og kæmpestore elprisstigninger på grund af al den vedvarende energi, hr. Keld Albrechtsen har været med til?
Vi har overhovedet ikke noget styr på, hvor meget den har kostet - jo, den har kostet ca. 7 mia. kr. om året allerede på nuværende tidspunkt, og dertil kommer alle Koyoto-omkostningerne.
Så lad være med at komme herop og græde tørre tårer over, at hr. Keld Albrechtsen har en så stor bekymring for forbrugerne.
Den kan ligge på et meget lille sted.
Helle Sjelle (KF), 2003-03-27:
En sikker og konstant energiforsyning vil altid være en grundpille i et civiliseret samfund.
Rådighed over en tilstrækkelig energimængde er en forudsætning for stort set enhver aktivitet i samfundet, og samtidig er prisen på energi en altafgørende konkurrenceparameter for både erhvervslivet og breddeøkonomien i de danske husstande.
Den politiske opgave i forbindelse med energisektoren er i grunden enkel at definere, sådan som vi ser det i Det Konservative Folkeparti.
Med dette lovforslag får vi først og fremmest fastsat de regler, som skal gælde, når kommuner frasælger elvirksomheder.
Det er vigtigt, at kommunerne så tidligt som muligt ved, hvad de har at holde sig til i forbindelse med de store udfordringer, de står over for på energiområdet i disse år, og det vigtigt, at de potentielle købere kan lægge forretningsplaner ud fra kendte og nøje definerede bestemmelser.
Dernæst er det os meget magtpåliggende, at forbrugerne ikke bliver taberne på det nye energimarked gennem øgede priser på grund af køb eller salg.
Dette krav tilgodeses også i lovforslaget, og det er et altafgørende element, som vi helhjertet går ind for i Det Konservative Folkeparti.
Ydermere skaber det fremsatte lovforslag
Det er slet ikke unaturligt, at produkter fra landbruget, som ikke må eller ikke kan indgå i fremstilling af fødevarer til dyr eller mennesker, til gengæld kan gøre gavn i energiproduktionen.
Også denne del af forslaget kan vi give vores fulde støtte.
Endelig støtter vi ganske klart de bestemmelser, som vil give bedre muligheder for at sikre energiforsyningen til de mindre øer.
Som det vil være tydeligt efter de her bemærkninger, støtter vi det fremsatte lovforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Jeg stillede to spørgsmål til Venstres ordfører, men han afstod fra at tage ordet.
Han ville ikke svare, formentlig fordi han er ude af stand til at besvare spørgsmålene.
Men jeg vil så godt forsøge at få fru Helle Sjelle til at besvare i hvert fald et af dem.
Når man nu vil sælge distributionsnettene, således at et selskab får monopol på at levere strøm eller varme til en kreds af forbrugere, skaber man altså en monopolvirksomhed.
Hvordan i alverden vil man så sikre sig imod prisstigninger, for det er jo en velkendt sag, at monopolvirksomheder har det med at sætte priserne op?
Hr. Svend Auken nævnte Tele Danmark-eksemplet.
Det er jo velkendt, at monopol fører til prisstigninger.
Hvordan i alverden har Det Konservative Folkeparti tænkt sig at løse det problem?
For mig at se med det materiale, vi har kendskab til på nuværende tidspunkt,
er problemet fuldstændig uløst.
Helle Sjelle (KF), 2003-03-27:
For os er det jo netop vigtigt, at monopolselskaberne ikke kommer til at dominere markederne.
Men man må også bare sige, at det er muligt for staten at gå ind og sætte nogle rammer for salg af eventuelle net.
Derfor vil det også være muligt at gå ind og sikre forbrugerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Vil fru Helle Sjelle så være med til at udskille nettene i almene ikkeprofitselskaber, som kommer til at hvile i sig selv?
Fru Helle Sjelle må vel erkende, at hvis det samme selskab kan eje både kraftværket og distributionsnettet, så kan man, selv om staten siger, at man ikke må sætte prisen op i distributionsnettet, bare sætte prisen op på det strøm, der laves i kraftværket.
Det kan jo manipuleres fuldstændig uendeligt, så der er jo ingen sikkerhed for noget som helst.
Det har vi ikke fået noget svar på.
Men svaret kunne selvfølgelig være, at man udskiller distributionsnettene i almennyttige selskaber. Er det det, man vil?
Helle Sjelle (KF), 2003-03-27:
Jeg vil ikke på nuværende tidspunkt lægge mig fast på, hvilken en model der er den helt rigtige, hvad angår selve nettene.
Men det, der må være det vigtige, er, at vi sikrer forbrugerne i denne sammenhæng; at vi skaber nogle gode muligheder for forbrugerne og samtidig sørger for, at det ikke bliver fuldstændig umuligt at have net i Danmark.
Det skal være de to ting, der skal til, altså både sikre forbrugerne og selvfølgelig også sikre, at det i det hele taget er muligt at have nogle net på danske hænder.
Det må være det, der er det primære mål.
Hvordan og hvorledes vi så får skabt de bedste rammer for det, må vi se hen ad vejen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Jeg synes jo ikke, at svaret er krystalklart.
Men jeg vil gerne anerkende, at den konservative ordfører har en langt mere seriøs tilgang til tingene end Venstres ordfører, der bare melder sig ud af debatten.
Så vil jeg spørge: Kunne man forestille sig en løsning, hvor man sagde, at hvis et selskab ikke vil udskille netdelen i en almennyttig selvbærende virksomhed, hvor der ikke kan spekuleres i prisstigninger, skal de betale de 95 pct. i afgift?
Så har man jo styr på tingene, og det er, så vidt jeg kan se, den eneste måde, hvorved man kan få styr på tingene.
Hvis det er sådan noget, der ligger i den konservative ordførers udmelding, er det naturligvis værd at overveje.
Svend Auken (S), 2003-03-27:
Jeg vil gerne kvittere for et afbalanceret indlæg fra fru Helle Sjelles side og også for det sidste svar, hun gav til hr. Keld Albrechtsen, om at finde, om jeg så må sige, en balanceret løsning.
Det, vi nemlig er interesserede i, er at finde en løsning, hvor forbrugerne bliver beskyttet mod, for nu at bruge ministerens udtryk, at blive malket af monopolejerne, samtidig med at vi tilskynder til den størst mulige effektivitet i nettene.
Der tror jeg, at det vigtigste er at komme frem til en konstruktion, hvorefter man ikke kan tage penge ud af netselskaberne.
Der må gerne være alle tilskyndelser til effektivitet, men den effektivisering skal sikre en høj vedligeholdelsesstandard, skal sikre lave priser og skal sikre fornuftige investeringer i et forbedret net.
Jeg skal ikke påstå, at jeg har de vises sten og sådan noget, men jeg synes, at fru Helle Sjelle tegnede banen meget fornuftigt op.
Helle Sjelle (KF), 2003-03-27:
Jeg skal blot endnu en gang gentage både til hr. Keld Albrechtsen og til hr. Svend Auken, at vi ikke fra Det Konservative Folkeparti på nuværende tidspunkt vil lægge os fast på den eksakte model i denne sag. Det, det må handle om, er selvfølgelig først og fremmest at beskytte forbrugerne, men samtidig sørge for, at vi selvfølgelig får nogle ordentlige net her i Danmark.
Det må være det, der ligesom er sagens kerne.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Da vi lavede aftalen om flere i arbejde, var vi meget opmærksomme på det forhold, som nogle arbejdsgivere kunne finde på, hvor de udnytter de arbejdsløse som billig arbejdskraft.
Det tager vi stærkt afstand fra.
Det er meget vigtigt, at det er i en afgrænset periode, og at der i hver eneste virksomhed er en politik på det område.
Vi har faktisk på vores foranledning fået skrevet
ind i aftalen, at på hver eneste virksomhed i dette land bør der være en politik for, hvordan man forholder sig til, at folk kommer ind i virksomheden på særlige vilkår. Der kan ske det, at de eksisterende medarbejdere ikke vil gå ind i sådan et forhold, og så kommer der ingen ind.
Vi har stort behov for, som jeg også har været inde på i min ordførertale, at arbejdsmarkedet åbner op og giver plads for folk, der måske ikke har hundrede procents erhvervsevne.
Det er meget, meget vigtigt her, at det er en aftale, og vi skal selvfølgelig også under udvalgsarbejdet kigge på netop det spørgsmål, som hr. Ole Sohn stillede.
Så spørger hr. Søren Søndergaard, om jeg kan bekræfte de ledighedstal.
Dem har jeg ikke med mig, så det kan jeg ikke, men jeg kan sige, at ledigheden er steget, og at den er steget over en bred kam.
Der vil selvfølgelig være nogle områder, der er mere ramt end andre.
Noget af det, der er hovedproblemet for de unge, er jo, at arbejdsmarkedet ikke efterspørger dem. Vi har 12.000 unge mennesker, der går i skolepraktik, og vi oplever, at arbejdsgiverne heller ikke vil have mange af dem efterfølgende, for de siger: De har jo fået en dårlig uddannelse; de har kun fået den næstbedste uddannelse.
De skulle faktisk have været ude hos arbejdsgiverne, og det skal vi se om vi kan løse i anden sammenhæng.
Så skal jeg sige til hr. Lars Barfoed, at den offentlige beskæftigelse rent faktisk er faldet.
Vi kan nu se, at der er et fald i den samlede offentlige beskæftigelse.
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-27:
Hr. Bjarne Laustsen glemte lige at få forklaret, hvad det var for nogle garantier, som Socialdemokratiet havde fået fra regeringen om, at det med forklædetillægget bare kunne blive lavet om, hvis det virkede uhensigtsmæssigt.
Eller er det sådan, at man ikke har fået nogen garantier, og derfor er det, man nu siger om, at man vil se på det, i virkeligheden bare tomme ord.
Man kan kigge lige så tosset, man vil, det ændrer ikke noget på det.
Det er jo det bedste eksempel på, at den model, man har valgt, hvor man tror, at bare man giver folk tilstrækkelig meget pisk, bare man giver dem tilstrækkelig små ydelser, kommer de i arbejde, ikke har virket.
Det er nu den, man vil overføre til en række andre punkter på arbejdsmarkedet.
Vi synes ikke, det er nogen god idé.