runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2004-05-10:
Jeg er ikke i besiddelse af nye tal, men jeg tror, der er en lang række faktorer, der er afgørende for, hvor mange voldtægter der finder sted i Danmark på årsbasis.
Da vi gennemførte strafskærpelsespakken, lagde regeringen bestemt ikke skjul på, at en af de ting, vi vægtede højest, var hensynet til offeret og hensynet til samfundets retsfølelse.
Hvorvidt der er en præventiv effekt på lang sigt ved at gennemføre strafskærpelser, er noget, som man kan have meget delte meninger om, men der er jo en lang række andre momenter, der er afgørende for, hvordan kriminaliteten i Danmark udvikler sig, og det billede, man jo desværre har set, er et billede, hvor man i hvert fald på nogle områder ser, at den kriminalitet, der bliver begået, er af langt grovere karakter, er af langt strengere karakter, end hvad vi tidligere har set.
At man så kan sige, at der er tale om et faldende antal anmeldelser inden for nogle områder, er en ringe trøst, og jeg tror da på, at det er et bredt spekter, der skal til for at løse op for de problemer.
Men jeg kan ikke stå her og give fru Anne Baastrup nye dugfriske tal, og som sagt mener jeg heller ikke, at tal skal være måling på, om strafskærpelser er en god ting eller ej.
Der var meget andet, der talte for, at strafskærpelserne skulle gennemføres.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Nu tog jeg ordet for at høre, om der var kommet nye tal.
På et tidspunkt, jeg tror, det var i første kvartal, nej, i andet halvår af 2003 var der angivelig ved at være kommet et fald, men samtidig fortalte voldtægtscentrene jo, at det var præcis det samme antal, de fik ind, og at det formentlig skyldtes, at kvinderne ikke turde rejse sager, turde anmelde tilfældene.
Men antallet af mennesker, der blev voldtaget, var fuldstændig uændret, selv om vi havde fået strafskærpelserne.
Har ministeren ikke nogen nye tal?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Det var jo et klart svar.
Det er altså gennemslagskraften af de forhøjede strafferammer i domstolssystemet.
Jeg havde jo håbet på, at statistikken måske havde vist, at der var kommet færre voldtægter, at den højere straf virkede forebyggende eller virkede afskrækkende, men det kan justitsministeren formentlig ikke bevise, for så havde hun jo nok nævnt det.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Jeg synes lige, vi skal have bekræftet, at såfremt Socialdemokratiet får regeringsmagten, vil de indføre Automatisk Trafikkontrol på alle motorveje.
Nu kan man jo spørge, hvor langt ud i det danske trafiklandskab det egentlig vil kunne finde sted.
Gælder det også større landeveje, gælder det også mindre landeveje, eller hvor stopper det egentlig?
Lene Espersen (KF), 2004-05-10:
Det, jeg mente med det, var, at da vi gennemførte strafskærpelsespakken, der blev vedtaget i sommeren 2002, blev der fra flere sider, også fra politisk side, givet udtryk for en vis skepsis over for, hvorvidt de strafskærpelser, som et meget bredt flertal i Folketinget gennemførte, nu ville slå igennem i praksis.
Når jeg henviste til de gode resultater, så var det for at understrege, at de redegørelser, som foreligger fra Rigsadvokaten, jo klart viser, at på langt de fleste områder, hvor Folketinget vedtog strafskærpelser, er de slået igennem i praksis, så det er til at se.
Det synes jeg er udtryk for, at domstolene lytter til og læser den lovgivning, der bliver vedtaget herinde, og medtager den i den praksis, som foregår ved domstolene,
og jeg synes, det er meget glædeligt, at man ikke fortsætter den store diskussion, der har været mellem Folketinget på den ene side og domstolene på den anden side, om, hvem der lovgiver, og hvem der dømmer i dette land.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Jeg glæder mig til, at Dansk Folkeparti inden for de næste 14 dage vil støtte, stemme for vores beslutningsforslag om bedre hjælp til voldtægtsofre.
Det ser jeg frem til.
Så er det beklageligt, at Dansk Folkeparti hele tiden kommer med forslag, som er blevet diskuteret i Folketingets Retsudvalg, hvor vi har haft eksperthøringer om det, og hvor vi i øvrigt også har diskuteret med Center for Voldtægtsofre og andre, for Dansk Folkeparti deltager ikke i de ting, og så bliver det meget svært for os, at vi bagefter skal stå og diskutere, hvordan man nu kan komme til at følge det her.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Det vil altså sige, at det forslag, B 82, som jeg netop omtalte, og som udelukkende går på at forbedre ofrenes retsstilling i forbindelse med voldtægtssager, er Dansk Folkeparti fortsat imod.
Men betyder det på den anden side, at hvis vi tager det i forslaget, som kun har med erstatningsniveauet at gøre, tilbage, kan vi forvente at få Dansk Folkepartis tilslutning.
Er det rigtigt forstået?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
Jeg synes egentlig, det er ærgerligt, at Det Radikale Venstre ikke ser seriøst på de positive elementer, der er i det forslag, vi har fremsat.
Jeg kan f.eks. henvise til spørgsmålet om overfaldsvoldtægt set i forhold til det, fru Elisabeth Arnold kalder parvoldtægt eller kontaktvoldtægt.
Det er rigtigt, at par- og kontaktvoldtægt trækker antallet af måneder, der gives i straf, nedad, men det er stadig sådan, at i gennemsnit giver overfaldsvoldtægter kun 21 måneder ifølge de tal, vi har.
Man kan altså roligt diskutere, hvorvidt omkring 2 års straf for overfaldsvoldtægt er godt nok, eller om det er for lidt, og vores opfattelse er altså, at det er for lidt, og at man i de tilfælde er nødt til at overveje andre metoder, fordi man, også når det gælder overfaldsvoldtægt, tilsyneladende ligger i den lave ende af strafferammerne.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Jeg kan forstå på Dansk Folkeparti, at de har meget omsorg
for ofret - dels ofrets følelse af, at der er nogle, der hjælper vedkommende under retssagen, dels muligheden for at få en ordentlig erstatning. Jeg har forstået det sådan, at da Retsudvalget forleden afgav betænkning over B 82 - et forslag, som er fremsat af SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten, og som handler om forbedring af voldtægtsofrets retsstilling - sagde
Dansk Folkeparti nej.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
Det er klart, at det står vi ved.
Jeg spurgte hr. Morten Bødskov, om ikke hr. Morten Bødskov kunne blive lidt frustreret.
Vi anerkendte - det skal jeg lige sige - de forbedringer, den tidligere minister fik indført af erstatningerne, og vi stemte også for dem.
Men jeg spurgte, om ikke hr. Morten Bødskov kunne blive frustreret over, at vi kan læse, at i den ene ret klare sag efter den anden, hvor der er begået voldtægt eller endda gruppevoldtægt, ligger straffen i den meget lave ende skalaen.
Er det ikke frustrerende, at man i alle årene sådan set har talt om, at man gerne vil have strafniveauet til at stige, fordi det skaber mere respekt hos gerningsmændene, men kan se, at gennem 5 år har gennemsnitsstraffen ligget på de 18, 16, 15, 16, og 17 måneder, som jeg nævnte før?
Morten Bødskov (S), 2004-05-10:
Jeg håber ikke, hr. Peter Skaarup er på vej over i det, jeg vil titulere som det klassiske Dansk Folkeparti, nemlig at når man begynder at blive konkret, bliver der snakket udenom.
Men så kom hr. Peter Skaarup med et fuldstændig usandfærdigt angreb, oven i købet totalt uden grund.
Sandheden er jo den, at det var den socialdemokratisk-radikale regering, som valgte at forhøje erstatningsbeløbet til ofre for forbrydelser, så jeg tror, hr. Peter Skaarup må hjem og læse lidt mere på lektien, inden han bevæger sig ud i den slags ytringer.
Jeg vil bare understrege, at jeg er glad for den del af forslaget, som handler om psykologbehandling, sagsbehandlingstiden ved Erstatningsnævnet og beløbenes størrelse.
Det er noget, som Socialdemokratiet selvfølgelig prioriterer meget, og som vi vil tage fat på i det efterfølgende udvalgsarbejde, og vi håber, at Dansk Folkeparti denne gang står ved det meget klare ja, man har givet her fra Folketingets talerstol.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
Til alle fire spørgsmål kan jeg svare: Ja, det vil vi selvfølgelig være med til.
Vi synes, de områder bør undersøges nøje, og vi kunne da godt have ønsket os, at den socialdemokratisk ledede regering, der sad i meget lang tid, havde rettet op på de ting, for her havde Socialdemokraterne jo mulighed for at påvirke tingene.
Men vi ser meget gerne, at der bliver kigget på dem, så svaret er ja.
Men hvis hr. Morten Bødskov vil have ordet om lidt, vil
jeg gerne bede hr. Morten Bødskov tage stilling til, om ikke også hr. Morten Bødskov og Socialdemokraterne kan blive frustrerede over, at de entydige politiske signaler om, at domstolene godt kunne sætte strafniveauet i voldtægtssager op, har domstolene ikke lyttet til. Gør det ikke hr. Morten Bødskov frustreret, at der har siddet socialdemokratisk ledede regeringer, som ikke har fået rettet op på tingene?
Og gør det ikke, at man er nødt til at foretage nytænkning, f.eks. minimumsstraffe, som vi lægger frem i forslaget?
Morten Bødskov (S), 2004-05-10:
Blot for at debatten ikke skal efterlade nogen misforståelser: Jeg bemærkede, at hr. Peter Skaarup først kom herind ved afslutningen af mit ordførerindlæg, og det er nok at tage for store ord i sin mund, hvis man siger, at Socialdemokratiet har udtrykt støtte til forslaget.
Det er faktisk ikke tilfældet, tværtimod.
Den del af forslaget, som vi synes er nye og gode toner fra Dansk Folkeparti, vedrører spørgsmålet om erstatninger, altså sagsbehandlingen i Erstatningsnævnet, erstatningsbeløbene og den efterfølgende behandling af voldtægtsofre.
Derfor har jeg et par meget konkrete spørgsmål, som der kan svares ja eller nej til fra Dansk Folkepartis ordførers side: For det første: Vil Dansk Folkeparti være med til, at vi efterfølgende i Retsudvalget sætter os sammen og analyserer erstatningsniveauet og effekten af de behandlingstilbud, der findes i dag, med henblik på at skabe en forbedring af tilbuddene?
For det tredje: Vil man være med til at se på, om erstatningerne til ofre for vold, altså ikke bare voldtægtsforbrydelser, men vold generelt, skal øges?
Og for det fjerde: Vil Dansk Folkeparti være med til at se på, hvordan vi kan få en mere effektiv psykologisk behandling af voldtægtsofre, selvfølgelig især med henblik på at forbedre sammenhængen i de tilbud, der er i dag?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
Men vi har også den opfattelse i Dansk Folkeparti, at man kan se af strafniveauet, se af de domme, der er faldet, at dommerne ikke har dømt, som de fik signal fra politisk side om at dømme. SF har overvejet problemet og mener, at det vil medføre større problemer for domstolene i nogle spidsfindige sager, hvis man indfører minimumsstraf, siger fru Anne Baastrup.
Vi har vurderet, at de problemer, det eventuelt kunne medføre, er af ubetydeligt omfang set i forhold til, at set med Dansk Folkepartis øjne bliver retsbevidstheden virkelig krænket hver eneste dag i forbindelse med disse sager.
Skulle vi så ikke gå over i den anden side af vejen og sige: Nu har vi altså en situation, hvor vi virkelig ønsker handling, og så må retsbevidstheden altså stå over det eventuelle lille problem, en domstol måtte have i en enkelt sag?
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Som jeg sagde i min ordførertale, støttede vi rent faktisk den socialdemokratiske justitsminister i hans forsøg på at få strafferammen op på 10 år, så vi kan godt melde hus forbi.
Men det, der er hovedproblemet, er, når man rent faktisk står i en situation, hvor en kvinde anmelder en sag som voldtægt, og sagen bliver pådømt efter en anden bestemmelse, nemlig § 217, som har en langt lavere strafferamme, hvis der indføres minimumsbestemmelser.
Angående minimumsstraf, når det drejer sig om manddrab, har vi jo haft en ret bemærkelsesværdig sag, hvor to drenge slog deres far ihjel, efter at han havde pint og plaget familien gennem mange år.
Her havde domstolen et problem.
Man blev simpelt hen nødt til at dømme dem, men de slap for at afsone.
Der er nogle situationer, hvor domstolene slet ikke har noget spillerum, hvis der indføres minimumsstraffe, og vi har vel stadig alle sammen den opfattelse, at det er dommerne, der skal dømme i de konkrete sager?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
Det er klart, at det er kras kost for dem, der begår kriminalitet, dem, der begår voldtægt, og det skal det også være.
Tanken med forslaget er for en gangs skyld at gøre noget fra politisk side, som virkelig virker afskrækkende, og som virkelig får dem, der eventuelt kunne overveje at begå voldtægt eller kontaktvoldtægt - uanset hvilken form det har, det er jo krænkende, uanset hvilken form det har - til at tænke sig om en ekstra gang, inden de går i krig med det.
Det skal medføre nogle omkostninger, som gør, at man ikke gør det igen.
Vi tror, at strafniveauet har en vigtig signaleffekt.
Man kan selvfølgelig altid diskutere, om det lige skal være 1 år, eller om det skal være 2 år, eller om det skal være 5 år i visse situationer.
Men tanken bag forslaget står vi fast på: Forseelsen skal have en følgevirkning, og det har den ikke for nærværende.
Derfor kunne jeg godt efterlyse, at SF kom med et alternativ, som rent faktisk kom til at virke.
SF har jo støttet den regering, som sad indtil 2001, og som ikke formåede at rette op på tingene, så vi desværre fortsat har det meget lave strafniveau.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Jeg beklager meget, at jeg havde en meget kort taletid.
Jeg glemte at hilse fra Enhedslisten og sige, at ordføreren desværre ikke kunne være her på grund af sygdom, men at Enhedslisten heller ikke støtter forslaget.
Jeg synes, det kræver en replik, at Dansk Folkeparti med dette forslag kommer med nogle massive forøgelser af strafferammerne og kræver en minimumsstraf på 1 år, når det drejer sig om kontaktvoldtægt/voldtægt i ægteskabet.
Får det ikke hr. Peter Skaarup til at overveje, om det måske kunne være et problem: at man i stedet for at udvide muligheden for at sige nej som kvinde indskrænkede muligheden voldsomt med en minimumsstraf på 2 år, fordi man i virkeligheden kom til at binde domstolene ganske voldsomt?
Dertil kommer en straf for grov uagtsomhed på 5 år.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Jeg er ikke helt klar over, om hr. Peter Skaarup og jeg kan mødes på nogen måde.
Det er jo helt klart, at når flertal i Folketinget forhøjer strafferammerne, er det, fordi man synes, at de straffe, der er blevet idømt, er for lave.
Men det ændrer jo ikke ved de faktiske forhold ude på gadeplan.
Når der kommer en kvinde og anmelder en voldtægt
, skal den lokale retsinstans tage sig af sagens omstændigheder, sådan som de nu er, og det er en skærpende omstændighed, hvis det er flere
Så skal der falde hårdere straffe, end hvis det er en enkeltperson, der begår forbrydelsen, det er vi overhovedet ikke uenige om.
Problemet er, at når der kun bliver givet 21 måneder i gennemsnit, er det måske, fordi nogle af voldtægterne ligger i det, man kunne kalde den milde ende, eller i den ende, hvor der kan være tvivl om, hvorvidt der har været en forudgående kontakt eller en eller anden forudgående form for kommunikation mellem offer og gerningsmand, så det ikke er en ren overfaldsvoldtægt.
Det kan vi ikke vide herinde i Folketinget, for det er jo den enkelte retssag, der belyser begivenhedsforløbet, og derfor er det utrolig svært for os at sige, om det er den rigtige straf, der er givet i hver enkelt sag, eller ej.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
Man kan roligt sige, der er enormt megen plads op til maksimum fra de straffe, der gives.
Dansk Folkeparti er fremkommet med mange eksempler i forslaget, og vi ser dem også løbende i dagspressen, f.eks. at man kun får mellem 1 og 2 års fængsel for deltagelse i gruppevoldtægter.
Det er forfærdeligt, det er krænkende, og det er noget, der rammer de kvinder eller de børn, der udsættes for det, så hårdt, at de kan mærke det resten af deres liv. Derfor synes jeg, der er utrolig stor grund til, at også Det Radikale Venstre genovervejer sin stillingtagen i disse tilfælde.
Det har vist sig, også i de år, Det Radikale Venstre sad i regering, at der er givet for lave straffe for de voldtægter, og derfor bør man overveje, om der ikke skal introduceres mindstestraf eller noget andet, der kan betyde, at de mennesker får en følelig straf.
Det er krænkende for retsbevidstheden
, at ofre kan opleve, at noget, der rammer dem for resten af deres liv, kun giver en forholdsvis kort straf til den gerningsmand, der er tale om.
Morten Bødskov (S), 2004-05-10:
Nu har hr. Per Dalgaard og jeg været i clinch med hinanden hele formiddagen og godt ud på eftermiddagen, og det kan godt være, at det er træthed og manglende brillebrug, der gør, at hr. Per Dalgaard heller ikke har læst dette forslag; det var tilfældet med det forrige forslag.
Der står kun to linjer på forsiden af forslaget, og der står faktisk, at man vil indføre det på udvalgte motorvejsstrækninger.
Det er det, der er tilfældet, så der er altså ingen som helst grund til at føle sig nervøs eller føle, at man bærer ved til bålet med hensyn til, at det her vil blive installeret på alle motorvejsstrækninger.
Hvad SF mener om det her spørgsmål, er jo fremført af SF's ordfører, og hvad en trafikpolitisk ordfører i SF mener om det her og færdselssikkerhed generelt, får jo altså ikke nogen indflydelse på det her forslags behandling.
Som sagt er det et socialdemokratisk forslag, som vi selvfølgelig agter at have på dagsordenen når og hvis -
og jeg håber som sagt, at det snart sker - der kommer en ny regering i det her land.
Aage Frandsen (SF), 2004-05-10:
Jo, helt klart, for det er jo slående, hvordan man griber det an i USA.
Ligegyldigt hvilken præsident, der sidder, føler den lovgivende magt hele tiden, at den skal være nidkær med at hæge om den lovgivende magts kompetence - ikke kun som lovgiver, men også som kontrollerende faktor.
Derfor påhviler det også det danske Folketing, uanset om man kan lide en regering, eller man ikke kan lide en regering, hele tiden at være opmærksom på, at man som parlament har en forpligtelse i forholdet til den udøvende magt.
Det er noget, som vi i SF altid har været meget opmærksomme på, og jeg er helt overbevist om, at også tidligere regeringer, som vi støttede, en gang imellem syntes, vi var lidt trælse, fordi vi hægede om vores rolle som parlament og som kontrollerende faktor over for regeringen.
Uanset om regeringerne kunne lide det, var vi lidt strenge over for dem, for at sige det på jysk.
Det var vores forpligtelse, det mener jeg er vigtigt at understrege, og det bør påhvile enhver opposition - også den opposition, der i dag er støtteparti for regeringen.
Det er den vist ikke altid klar over.
Svend Auken (S), 2004-05-10:
Jeg er enig med hr. Aage Frandsen i overvejelserne om høringsinstitutioner, for kan man jo ikke blive andet end slået af det, der sker i verden omkring os.
Jeg tænker på det, der senest er sket i sagerne om de bestialske afhørings- og torturmetoder, som anvendes i Bagdad.
Her reagerer det krigsførende land, som er ansvarligt, altså USA, med omgående at tilkalde sin forsvarsminister, der under ansvar udtaler sig direkte, både i fjernsynet og til Senatets forsvarskommission, og dermed får man meget hurtigt en reaktion og en klargøring af, hvad der egentlig er sket, ligesom senatorerne får lejlighed til at stille en række kritiske spørgsmål.
I den slags sager skulle vi måske i virkeligheden lade os inspirere af det, der sker i andre lande, når det drejer sig om at handle hurtigt og give offentligheden lejlighed til at få undersøgt en sag med det samme, men på en politisk kompetent måde, om jeg så må sige.
Jeg ved ikke, om det måske kunne være med til at inspirere vore overvejelser.
Aage Frandsen (SF), 2004-05-10:
Men det er ofte også oppositionens middel, og hvis det tolkes sådan af en regering, er der i hvert fald risiko for, at så bliver alting mørklagt, så det i virkeligheden bliver regeringens middel til at beskytte sig mod den politiske kontrol, som Folketinget kan udøve, selv om det ikke har været tiltænkt.
Jeg synes, at helt uafhængigt af hvilken regering der sidder, og helt uafhængigt af hvem der er i opposition, har vi historisk set en særlig kvalitet i det politiske arbejde, så derfor er det vigtigt, at man tænker i nye former for kontrolsystemer, hvis kommissionsundersøgelsesmetoden bliver for tung, og hvis man undlader at sætte noget i gang
, fordi
det i virkeligheden blokerer for en politisk kontrol
Svend Auken (S), 2004-05-10:
Jeg er ganske enig i det, hr. Aage Frandsen har sagt, måske lige bortset fra det om hans og mine rødder.
Men det må vi lade hvile.
Det, der gør, at jeg gerne vil komme med en kort bemærkning, er det særlige problem, der ud over det lange tidsforbrug er knyttet til den meget omstændelige form, og som aktualiserer det, hr. Aage Frandsen nævnte, nemlig behovet for at se på andre metoder, som måske hurtigere kan skabe os overblik over, hvad der faktisk er sket i en sag.
Forholdet er, at i forbindelse med den seneste sag har den nuværende regering meddelt Folketinget, at så længe en sag er til undersøgelse, vil man ikke besvare spørgsmål om den pågældende sag.
Det vil sige, at hvis der som i Farumsagen først går 1 år eller 1½ med overhovedet at få den etableret, og der derefter går den tid, det tager at gennemføre selve sagen, kan enhver kritisk opmærksomhed om en sag faktisk fjernes i årevis som følge af, at justitsministeren har dette mandat, og det har jo aldrig været meningen.
Aage Frandsen (SF), 2004-05-10:
Vi kan også tilslutte os lovforslaget.
Det siger sig selv, at når man ikke har afprøvet kommissionens virke, og når man har tre undersøgelseskommissioner i gang, er det fornuftigt at afvente resultatet af disse kommissioners arbejde, selv om vi jo ved, at på det tidspunkt, hvor loven skal revideres, har alle kommissionerne formentlig ikke afsluttet deres arbejde.
Derfor kan vi ikke danne os et helt billede, men selvfølgelig kan vi danne os et delbillede.
I forlængelse af diskussionen mellem den socialdemokratiske ordfører, hr. Auken, og justitsministeren vil jeg sige, at jeg tror, det ville være godt, hvis vi i forbindelse med udvalgsarbejdet med lovforslaget - selv om
det selvfølgelig ikke direkte har noget med lovforslaget at gøre, men af hensyn til vores egen afklaring - får en oplistning af, hvordan forløbet har været.
Først træffes en beslutning - det kan tage sin tid - derefter udarbejdes et kommissorium, derefter skal man finde en formand, derefter skal man finde udspørgere, og derefter skal man finde to andre personer, som skal sidde i kommissionen.
Det siger sig selv, at når det er Folketinget, der beslutter det, tager det lige lidt længere tid.
Men jeg er heller ikke i tvivl om - det er også min generelle erfaring
Det er min erfaring.
Men jeg synes, vi skal have en kortlægning af det.
Jeg synes nok, det tog lang tid dengang, men mit jyske tålmod er nok kraftigere end hr. Aukens tålmod, fordi jeg har været mere i Jylland end hr. Auken, selv om vi har vores politiske rødder i det samme område.
Men jeg er ikke i tvivl om, at det må kunne gøres noget bedre, og også af hensyn til, at institutionen skal kunne bruges, er det så vigtigt, at det sker med en vis hurtighed at få den i gang. Når det drejer sig om landsretternes mulighed for at bidrage hertil, må det også kunne gøres hurtigere.
Vi ved jo, at der kan ske sådan noget indimellem, og derfor må der være en procedure for det. Hvis det viser sig, at der skal findes en person, der skal arbejde fuldtids som formand, må man have fundet ud af, hvordan man tackler det økonomiske problem, der kommer, fordi andre må afgive denne person.
Det andet er, at jeg tror, man med henblik på revisionen også skal tænke på, om det er den eneste metode, vi skal bruge i Folketinget.
Det er jo en fantastisk proces, der skal sættes i gang, og det politiske arbejde på et bestemt felt går delvis i stå, for når en minister er omfattet af en kommissionsundersøgelse, er der en række ting, som bliver blokeret.
Sådan skal det også være, fordi der skal være sikkerhed om undersøgelsen.
Hele spørgsmålet om høringsinstitutionen i Folketinget holdt op mod en række andre ting tror jeg virkelig vi er nødt til at se på.
Men der er en masse andre ting, som man godt kunne forstille sig kunne afklares via en høringsinstitution, som man kender i andre lande, eller via en anden model, som ikke nødvendigvis behøver at være den samme, som vi kender fra andre lande.
Men selvfølgelig støtter vi lovforslaget.