Søren Søndergaard (EL), 2002-02-07:
Jeg kan bekræfte, at uenigheden selvfølgelig bunder i, at hr. Anders Samuelsen er socialliberal og jeg er socialist, og det er selvfølgelig også derfor, det ikke kan undre, at Enhedslisten er imod det forslag, der fremsættes her, nemlig om at afskaffe den servicejobordning, som vi synes er noget af det mest fornuftige, der overhovedet er sket i arbejdsmarkedspolitikken i de år, vi har siddet i Folketinget.
Det er en ordning, som giver ordinært arbejde vel at mærke til nogle af de mennesker, der ellers har svært ved at få det, og dermed tager man en ressource ind og bruger den i det danske samfund.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, som vi også har været inde på i diskussionen, når vi ser på efterspørgslen efter det såkaldte grå guld, at den er uhyggelig lav, når vi kommer væk fra skåltalerne og skal bevæge os over til ansættelsessamtalerne.
Samtidig er det her jo en ordning, der har eksisteret, som gør, at stat, kommuner og amter, selvejende institutioner kan bruges til at forbedre den offentlige service, forbedre ældreplejen, forbedre daginstitutioner, skoler osv.
Det er der mildest talt behov for.
Flere har været inde på, og det er rigtigt, at ordningen har været svær at trække i gang, så der det første år kun blev oprettet 700 servicejob.
En del af forklaringen var modvilje blandt de faglige organisationer på grund af den slående mangel ved ordningen, at man i servicejob ikke optjente retten til fornyede dagpenge.
Men da vi fik det på plads i forbindelse med finansloven 2001, kom der gang i servicejobbene, således at vi i løbet af 2001 er kommet op på ca. 3.500 af slagsen.
Dermed begynder det at ligne en succes både for dem, der er kommet i arbejde, og for dem, der kan nyde godt af en bedre offentlig service.
Men den slags succeser er åbenbart ikke noget, regeringen ønsker at lade køre videre.
Begrundelsen er i følge bemærkningerne til forslaget, at der er mangel på arbejdskraft.
Så er det jo, man må spørge, om det ikke er korrekt, at der blandt de 48-årige er en overarbejdsløshed, og at arbejdsløshedsprocenten blandt ældre på arbejdsmarkedet er over 6 pct.
Samtidig kan det undre, at man ud over de knap 150.000 officielt arbejdsløse har titusinder placeret i forskellige former for jobtræning.
Hvorfor får alle disse mennesker ikke tilbudt et ordinært arbejde, når der nu er mangel på arbejdskraft?
Jeg tror ikke på, at ministerens begrundelse holder.
Ministerens eget meget optimistiske skøn over, hvad der sker med de ældre arbejdsløse, der ikke får tilbudt et servicejob, er, det anslås i bemærkningerne, at halvdelen kommer i ordinært arbejde.
Hvad med den anden halvdel?
Det kunne være interessant at høre om.
De kunne have fået et fast job, hvor de bidrog til samfundet.
I stedet for kan de som konsekvens af den foreslåede ophævelse fortsat være arbejdsløse - passiv forsørgelse.
Endelig er der en ting, som undrer mig lidt i det foreliggende forslag.
Beregningen af de økonomiske konsekvenser angives i forslaget til at ende i et stort nul, og det er efter vores opfattelse i sig selv et udtryk for, at forslaget er dumt, fordi man holder en stor gruppe mennesker væk fra et stykke ordinært og samfundsnyttigt arbejde, og så sparer man ikke engang penge på det.
Men det er så også spørgsmålet, om det er rigtigt.
Hvis man ser på regeringens finanslovforslag, er der budgetteret med en besparelse på 1 mia. kr. på servicejobordningen.
Men jeg har ikke kunnet finde nogen bemærkninger til budgettering af udgifter til dagpenge, der modsvarer det beløb.
Det kan være, at ministeren kan forklare mig, hvordan det hænger sammen med bemærkningerne vedrørende de økonomiske konsekvenser for forslaget.
Men uanset hvordan det forholder sig med den del af det, mener vi, at forslaget er dårligt for de ældre arbejdsløse, som nu må finde sig i arbejdsløsheden uden at kunne få tilbudt ordinært arbejde gennem servicejobordningen, og det vil gøre det vanskeligere at forbedre den sociale service for os alle sammen - noget, der er enormt brug for.
Derfor stemmer Enhedslisten imod det her forslag.