Tove Videbæk (KRF), 2000-12-01:
Jeg vil gerne sige tak for den brede opbakning, og tak for at mange har forstået intentionen i vores forslag, nemlig netop
at sikre de ældres rettigheder og sikre, at de ældre får den hjælp, de er visiteret til og har brug for.
Det overordnede formål er netop at styrke hjemmehjælpsmodtageres rettigheder i forhold til kommunerne, og vi ønsker at give de ældre mere selvbestemmelse.
Mange hjemmehjælpsmodtagere oplever jo netop ofte, at den aftalte hjemmehjælp helt eller delvis bliver aflyst eller udsat på grund af personalemangel i hjemmeplejen, og hertil kommer, at der også mange steder er en stor udskiftning blandt plejepersonalet, og det øger simpelt hen utrygheden hos især ældre hjemmehjælpsmodtagere.
Der er kommuner, der har indgået aftaler med private firmaer om at udføre den visiterede praktiske og personlige hjælp, så borgerne frit kan vælge, om det skal være kommunen eller det private firma, der skal levere ydelsen.
Der er altså ingen tvang for de ældre, men en ekstra mulighed for den ældre til at vælge frit.
Det vil medføre, at kommunen får en sund konkurrence, og at borgerne får valgfrihed, der i sidste ende, mener vi, sikrer den bedste service og absolut en større tilfredshed med ydelserne.
For hvis de er tilfredse med de ydelser, de allerede får nu, jamen så er der jo ingen grund for dem til at vælge nyt.
I det tilfælde har de bare stadig væk en mulighed, som de ellers ikke ville have.
Vi mener, at muligheden for at vælge mellem forskellige leverandører medvirker til at sikre, at brugerne får den personlige og praktiske hjælp, de er tildelt, ligesom det bliver muligt for dem at skifte, hvis hjemmehjælpen ikke lever op til forventningerne.
Der er flere, der har nævnt, at formålet alene er at sikre private firmaer nogle indkomster, og at det er at lave udlicitering osv., men vi har igen og igen i vores forslag understreget, at formålet med vores forslag alene er at sikre hjemmehjælpsmodtagere imod, at kommunerne ikke opfylder deres forpligtelse til at levere den visiterede hjemmehjælp - også at det skal ske til tiden, altså samme dag, som det er aftalt.
Vi hører alt for mange historier ude omkring i landet om ældre, der ikke ved, hvad de skal gøre.
De føler sig hjælpeløse og magtesløse.
De siger: Jamen hjemmehjælpen kom jo og sagde til mig, at han ikke havde mere tid i dag, og hvad skal jeg så gøre, for nu kommer hjemmehjælpen først igen om 14 dage, og jeg har ikke fået ordnet mit gulv i badeværelset. Det vil sige, at der går 1 måned imellem, at et køkkengulv eller et badeværelsegulv bliver vasket.
Det er jo ikke historier, vi har fra medierne det her, men historier fra mennesker af kød og blod, som ringer og skriver til os, og som klager deres nød til os; mennesker, som vi kender.
Derfor ved vi, det er noget, der sker, og måske især i de store byer.
Der er kommuner, der i dag har fritvalgsordninger, og det er dokumenteret, at der er flere og flere kommuner, der får nogle fritvalgsordninger.
Der er flere og flere kommuner, som får aftaler med private firmaer.
Det giver jo netop den enkelte modtager af hjemmehjælp ret til at skifte.
Vi har sagt, at vi mener, at det er rimeligt, hvis man kan skifte inden for et tidsrum af 7 dage.
Det er der også erfaring for at bruge ude i de kommuner, som har fritvalgsordninger.
Man siger, at man kan skifte inden for 7 dage.
Det klippekort, som vi har nævnt, kan måske godt lyde
lidt underligt at bruge som betegnelse, men det er faktisk en betegnelse, vi har fundet i Socialministeriets egen vejledning vedrørende hjemmehjælp.
Det er simpelt hen et kort, et klippekort eller et servicekort, som vi ønsker skal ligge hos den ældre, så der på det kort står, hvilke ydelser
den ældre er visiteret til.
Så kan hjemmehjælperen tjekke af, hvad der er lavet, hvad der er gjort, og den ældre kan sige: Jamen du mangler lige det, der står dér.
Så kan det blive gjort.
Det er også dokumentation for, hvad der er gjort, hvis der senere kommer en klage.
Hvis nogle af de pårørende kommer og snakker med den ældre om det, så er der dokumentation for, hvad der er gjort, og hvad der mangler at blive gjort. Vi mener absolut, det er en ekstra retssikkerhed.
Det er en ekstra sikring af, at især de svage blandt de ældre får den hjælp, de skal have.
Socialministeren var inde på, at der jo er kvalitetsstandarder, som kommunerne skal lave, og der vil jeg da sige, at der har været undersøgelser både i år og sidste år, som viser, at kommunerne ikke er alt for glade for at lave de her kvalitetsstandarder.
Det viser sig faktisk, at der er en række kommuner, der slet ikke har lyst til at lave dem, og nogle har modvilligt lavet dem i år, så der er flere, der har lavet dem, men det halter meget bagefter med de kvalitetsstandarder.
Jeg mener, at det da må være et minimum af rettighed, at de ældre i det mindste ved, hvilket niveau og hvilken standard man sætter i den kommune for, hvad man kan forvente.
Men alt i alt vil jeg sige tak for en god modtagelse af forslaget her.
Jeg ser frem til en god behandling af det i udvalget.