runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-02-04:
Jeg vil gerne udtrykke det sådan, at i Kristeligt Folkeparti
er vi ikke direkte negative over for forslaget her, men vi havde hellere set, at det blev sendt til hjørnespark med det in mente, at regeringen jo på andre områder, når det gælder den kommunale struktur, sender tingene til hjørnespark.
Jeg skal citere et svar, som fru Tove Videbæk har fået,
ganske vist fra Socialministeriet, men det er alligevel noget, der omhandler den samme problematik med opgavefordelingen i amter og kommuner og i stat: »Socialministeriet skal henlede opmærksomheden på, at der i øjeblikket pågår et større arbejde i Strukturkommissionen.
Det vil derfor ikke være hensigtsmæssigt med en stillingtagen på nuværende tidspunkt.«
Det er altså regeringens Socialministerium, der udtrykker sig sådan, når det gælder opgavefordelingen i den kommunale struktur.
Det er også kendt for enhver, at der i denne tid pågår dannelse af nogle forskellige ulige netværk mellem kommunerne, og hvis en kommunal struktur skal gennemføres, så er sådan nogle netværk jo med til at knytte tingene sammen på en ulige måde.
Alene det synes jeg nok indicerer, at det burde være sådan et hjørnespark.
Der mangler også noget andet i forslaget, og det er den regionale konsekvensvurdering.
Hvad betyder det her for den regionale struktur?
Hvad betyder det for arbejdspladser?
Hvad betyder det for tilgængeligheden til den offentlige service?
Så kan det godt være, at det bliver mere effektivt, men betyder det også, at retssikkerheden bliver bedre?
forslag bliver dyrere for. Med hensyn til stordriften: Vi er jo indimellem så optaget af, at stordrift giver rationaliseringsgevinst og det giver besparelser, men for borgeren er det nu ikke altid lettere at klage til en stor enhed end til en lille enhed, som er tæt på.
Om hele problematikken med demokratiet, som også opstår i forbindelse med et sådan forslag: Er vi ikke netop i sådan et forslag her med til at opfordre til indirekte demokrati?
Hvem er det, der bestemmer?
Vi er i hvert fald nogle, der ligesom har signaleret, at vi gerne vil have åbenhed over for, at Strukturkommissionen skulle have lov til at arbejde, for at vi egentlig gennem kommissionens arbejde alle sammen gerne skulle blive klogere.
Jeg håber ikke, at der er nogen, der ved, hvor kommissionens arbejde ender, for så er det jo nyttesløst.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-02-04:
Jeg vil gerne takke for en meget positiv debat og en positiv tilkendegivelse fra repræsentanter for et flertal her i Tinget.
I virkeligheden var der jo kun et enkelt parti, som sagde, at det her ville de ikke være med til.
Ellers var der en række partier, som havde ønsker om at drøfte sagen nærmere i udvalget, få afklaret konkrete spørgsmål, og som Enhedslistens repræsentant siger det, er der mangt og meget, der skal undersøges, før vi kan tage endelig stilling, og det har jeg fuld, fuld respekt for.
Jeg vil gerne sige om forslaget, som ligger her, at det jo har været længe undervejs.
L 58 er jo en sag, som lå i den gamle regering, og vi har været presset af adskillige i skatteverdenen i årets løb for, hvornår det kom, hvad der skete osv.
Det gælder hele Køge Bugt-området, som er klar med en ny struktur.
110.000 mennesker i et samarbejde.
Det gælder Holbækområdet, et tilsvarende antal, måske lidt mindre.
Det gælder en række jyske områder, det gælder sønderjyske områder, ja, vi kunne nævne en stribe eksempler på, at man under forudsætning af dette lovforslags vedtagelse er parat.
Det er altså kommunernes ønsker.
Det er det, der sker ude i den virkelige verden.
Spørgsmålet om retssikkerhed er for mig
en meget vigtig ting.
Jeg tror, at man må sige, at der er bred enighed om, at hvis man kun behandler nogle ganske få sager i et skatteankenævn i løbet af et helt år, så er der et problem.
Jeg lagde mærke til, at Det Radikale Venstres ordfører ikke var til stede, men Socialdemokratiets ordfører meddelte på Det Radikale Venstres vegne, at de ville tage stilling ved anden behandling.
Jeg vil gerne sige, at Det Radikale Venstre jo var blandt dem, der først rejste denne debat og sagde: Vi kan ikke have et system baseret på i øjeblikket 224 ankenævn. Det kan vi simpelt hen ikke. Jeg vil gerne sige, at uanset de indvendinger fra SF, som jeg også har mærket mig, er der her tale om et forslag, der bringer det retssikkerhedsmæssige i hvert tilfælde et stykke fremad. Så er der spørgsmål om Øresundsligningen eller ligningscentre eller informationscentre, hvad vi nu skal kalde det.
Jeg tror, det var hr. Mikkel Dencker fra Dansk Folkeparti, der rejste det spørgsmål: Hvorfor ikke Sønderjylland?
Jeg vil gerne sige, at jeg ikke har modtaget ønsker fra det sønderjyske, men vil da gerne tilkendegive, at hvis man i det sønderjyske måtte have tilsvarende ønsker, så synes jeg
da, vi må se fordomsfrit på det.
Min fornemmelse er, at det går.
Der er ikke helt de samme problemer med de pendlere, som er i det sønderjyske område, som tilfældet er her.
Men det kan være, jeg tager fejl, og derfor synes jeg, vi skal være åbne over for at se på det spørgsmål.
Alt i alt vil jeg bare benytte lejligheden til at sige tak for en positiv debat.
Jeg ser frem til et udvalgsarbejde, som jeg håber kan blive konstruktivt, og som kan give svar på mange af spørgsmålene.
Jacob Buksti (S), 2003-02-04:
Der er jo ikke nogen, må jeg sige til skatteministeren, som heroppefra har sagt, at man synes, at det system, der nu er,
Der er ikke nogen, har jeg hørt, der har stået og forsvaret, at vi skulle have 224 skatteankenævn.
Det er jo simpelt hen noget pjat at sige.
Der er jo heller ikke nogen, der har stået og sagt, at vi ikke skal styrke retssikkerheden.
Det har vi faktisk også gjort.
Men det, der er det helt afgørende, er, at det her jo ikke er L 58, så det er også noget værre pjat at sige.
Jeg kan citere fra daværende skatteminister, Frode Sørensens, fremsættelsestale: »Efter lovforslaget skal kommunerne frit kunne lade skatteankenævn sekretariatsbetjene af ansatte i andre kommuner, men ikke af andre eksterne.«
Hele humlen her er jo, at ministeren flytter det over i Skatteministeriets regi, og derved kortslutter ministeren jo både den strukturdiskussion, der er, og den fremtidige indretning af et fornuftigt skatteankestystem, som må være det, vi alle sammen skal arbejde for.
Derfor kan jeg ikke forstå, at ministeren ikke mener, at strukturdiskussionen har relevans for det her, og jeg synes, det er et problem, at ministeren har det med at undervurdere opgaven og overvurdere de nuværende kommunale udgifter med det resultat, at der er en forskel på ikke mindre end 62 pct. - 62 pct., er det ikke noget, der gør indtryk på ministeren?
- på, hvad det her koster.
Morten Homann (SF), 2003-02-04:
For det første spørgsmålet om de økonomiske konsekvenser af det her.
Vil ministeren ikke medgive, at det selvfølgelig ikke er holdbart, hvis vi under udvalgsarbejdet når frem til, at det vil betyde kommunale besparelser i størrelsesordenen 40-50 mio. kr., som jo alt andet lige også må berøre velfærdsområderne? Vil ministeren ikke medgive, at det ikke er holdbart, hvis vi når frem til det i den videre afklaring, og at vi så skal finde en anden løsning?
For det andet: Er ministeren indstillet på at se på, kan vi sige, en tredje løsning på problemet omkring sekretariatsbetjeningen, hvor man både undgår at gå i den grøft, at man har selve den lignende myndighed til at lave sekretariatsbetjening og tilsynsmyndigheden til at lave sekretariatsbetjening?
Hvis vi i fællesskab kan finde en tredje løsning, hvor man har en bedre retssikkerhed, end man har i de to alternativer, kan vi så nå hinanden på det?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-02-04:
Kun et par bemærkninger, for jeg synes i virkeligheden, at mange af de her spørgsmål egner sig allerbedst til udvalgsbehandling.
Jeg vil godt sige til hr. Buksti: Jeg er da fuldt ud opmærksom på Strukturkommissionen, men det er jo ikke sådan, at alt skal gå i stå, fordi vi har en strukturkommission.
Styrkelsen af retssikkerheden er faktisk et ønske, som deles bredt her i Folketinget, og det forstod jeg også at hr. Buksti bekræftede.
Spørgsmålet om effektivisering af skatteforvaltningen er et bredt ønske her i Folketinget.
Det håber jeg også Socialdemokratiet vil være med til.
Spørgsmålet om at efterkomme kommunernes ønsker om etablering af samarbejder, som nu er manifesteret over en bred kam rundtomkring i landet, er vel også noget, som vi bør lytte til her i huset.
Så vil jeg bare tilsige SF's ordfører, at vi naturligvis er parat til at gå ind i en konstruktiv udvalgsbehandling.
Jacob Buksti (S), 2003-02-04:
Jeg vil da gerne sige til skatteministeren, at det er vi sådan set også, men jeg vil også gerne benytte lejligheden til at sige, at skatteministeren faktisk i den her sag har forsøgt sådan at føle sig frem.
Jeg vil gerne sige, at det synes jeg har været meget fornuftigt.
Men det er jo også derfor, vi har fået en fornemmelse
af, at skatteministeren måske står med en bunden opgave, som gør, at vi er lidt pessimistiske med hensyn til, hvor meget skatteministeren egentlig vil kunne flytte sig i forhold til de grundlæggende problemer, der måtte være, herunder i hvilken udstrækning besparelsen skal realiseres i kommunerne eller i staten.
Vi deltager gerne i det her, og jeg er sikker på, at skatteministeren nok skal blive udstyret med så tilpas mange spørgsmål fra vores side, at det i hvert fald kan holde ministeriet beskæftiget i ganske lang tid.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-04:
Til både hr. Martin Lidegaard og hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at det, vi henholder os til, er kontraktens betingelser.
Vi mener ikke, at man fra Folketingets talerstol - og det mener vi heller ikke er juridisk holdbart - skal begynde at sætte betingelser, der er anderledes end dem, der faktisk indgår i kontrakten.
Det mener vi ikke er den rette vej at gå, for vi har en juridisk kontrakt.
Jeg ved ikke, om det var bekræftelse nok til hr. Martin Lidegaard.
Med hensyn til udbudsbetingelserne og bevidstløs handling
vil jeg gerne sige til hr. Jacob Buksti: Det er overhovedet ikke det, jeg har sagt.
Det, jeg har sagt, er, at vi får, hvad vi bestiller, og rent faktisk er der i det her tilfælde valgt normalsituationen, og derudover er der jo altså tilkøbt yderligere ydelser, nemlig myldretidstogene, for omkring 10 mio. kr. Så vi har fået mere end det, som det ene sæt udbudsbetingelser faktisk bad om.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2003-02-04:
I Venstre mener vi ikke, at Folketinget skal behandle forslag med et sådan detaljeringsgrad, som der her er tale om.
At Enhedslisten vil tvinge Folketinget til at lægge togkøreplaner i Danmark er altså at gå for vidt, alt for vidt.
Dem afviser vi og henviser til operatøren, i dette eksempel DSB.
I hvert fald kan jeg ikke finde et forslag, der har været behandlet her i salen, om, at DSB skulle ændre sine køreplaner til nogle helt konkrete minutafgange.
Det ville også være fuldstændig vanvittigt, hvis 179 folketingsmedlemmer skulle sidde og stemme sig igennem hele DSB's og nu også Arrivas køreplan.
Der er altid stor sandsynlighed for, at der i en overgangsperiode, hvor der sker nyt og sker ændringer, vil være problemer med nøjagtig at tilpasse det tilbudte til behov, forventninger og efterspørgslen.
Med den balance, der skal findes, vil Folketinget være det dårligst tænkelige forum at virkeliggøre dette i.
Det må bero på den tætte kontakt og dialog, der må være mellem i dette tilfælde Arriva og de lokale togkunder.
Enhver fornuftig driftsherre vil naturligvis finde det niveau og den balance, der giver de fleste tilfredse kunder.
Vi skal samtidig tænke på, at enhver potentiel togpassager på en given strækning naturligvis ikke kan få tilgodeset det individuelle behov, vedkommende har.
Der må selvfølgelig som ved alle andre forhold her i samfundet, hvor service udbydes, vurderes, hvor flest mulige bliver tilgodeset. Denne vurdering må Arriva følgelig foretage med behørigt udgangspunkt i de henvendelser og signaler, som selskabet modtager fra den stedlige befolkning, der har behov for og ønske om at benytte toget som transportmiddel samt ud fra anden tilgængelig viden.
For at glæde Enhedslisten har jeg alligevel konkret været nede at se på køreplanen for at vurdere substansen i Enhedslistens beslutningsforslag.
Jeg kan da konstatere, at det, det hele drejer sig om, er, at Enhedslisten ønsker, at toget skal ankomme kl. 07.29 til Århus H frem for kl. 07.12,
For de pendlere, der skal møde i Århus kl. 07.30, er den nye togplan en klar forbedring.
Nu kan alle pendlere, der skal videre fra Århus H, og som har en transporttid på op til 48 minutter, nå at være fremme til tiden.
Altså flere pendlere, der har et mødetidspunkt kl. 08.00, kan nu nå at være fremme til tiden.
Jeg kan også konstatere, at hvor toget hidtil stoppede ved otte stationer fra og med Struer, inden det nåede Århus H, nu stopper ved 12 stationer fra og med Struer.
Med det her anførte må Venstre afvise beslutningsforslaget.
Morten Homann (SF), 2003-02-04:
Nu noterede jeg med stor glæde, at hr. Flemming Damgaard Larsen havde læst køreplaner forud for den her debat, og det er selvfølgelig glædeligt, at man kan få en kvalificeret debat på det grundlag.
Så må hr. Flemming Damgaard Larsen også kunne bekræfte, at der med Arrivas nye køreplan både kommer senere ankomsttid til Århus H og en længere transporttid, og at det samlet i hvert fald meget svært kan beskrives som en serviceforbedring.
Så hæfter jeg mig ved en anden ting i hr. Flemming
Damgaard Larsens indlæg, nemlig at det, vi skulle som trafikpolitikere, var, at vi skulle prioritere indsatsen dér, hvor der er flest mulige, der kunne få gavn af det - i dette tilfælde toget
Er det Venstres holdning?
For så er det klart, at konsekvensen af det må være, at så skal man ikke nødvendigvis overhovedet drive tog i yderdistrikterne.
Derfor kunne jeg meget godt tænke mig at høre hr. Flemming Damgaard Larsen uddybe, om det virkelig er Venstres holdning, at det udelukkende skal være antallet af passagerer, der afgører udbuddet af den kollektive trafik.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2003-02-04:
Jeg forstod ikke helt hr. Keld Albrechtsens bemærkninger
omkring de kraftige køreplanforringelser
, for jeg mener, at jeg påviste, at der rent faktisk med det pågældende tog, vi her har til debat, er sket forbedringer.
Det kunne jeg påvise med flere ting, bl.a. at man nu stopper ved 12 stationer
mellem Struer og Århus H, og ikke kun ved otte, som man gjorde i DSB-tiden.
Så til hr. Morten Homann: Det er klart, at der bliver en længere transporttid fra Struer til Århus H, når toget skal standse 12 gange frem for kun otte gange.
Det kan jeg kun bekræfte.
Det sidste, hr. Morten Homann var inde på, var, om vi fra Venstres side mener, at der kun skal være kollektiv trafik, det hvor der er rigtig mange kunder.
Det mener vi naturligvis ikke.
Men det er klart, at der, hvor der er mange kunder, er der en større, og skal der være en større intensitet.
Men selvfølgelig skal man også tilgodese de steder, hvor der er færre kunder.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-04:
Jeg synes, det er nyttigt, at vi får denne lille gennemgang.
Jeg sagde det kun, fordi vi fik at vide, at det skulle være en forbedring også med hensyn til at nå frem til arbejde
i Århus, og det er det jo altså ikke.
Jeg håber så, at hvis Venstres holdning har bygget på en misforståelse omkring de her ting, så kan Venstres holdning endnu nå at forandre sig.
Morten Homann (SF), 2003-02-04:
Når det er Venstres holdning, at man også skal betjene folk med kollektiv trafik i yderområder, hvor der ikke er
så mange passagerer,
må jeg tage det som udtryk for, at Venstres ordfører ikke er enig med trafikministeren, når han afviser forslaget med henvisning til passagerantallet på strækningen mellem Struer og Skive, hvor han nævner en syv-otte passagerer.
Jeg tror, det virkelig tal er en lille smule højere, men lade det ligge.
Til gengæld må jeg så bede Venstres ordfører om at opklare, om han er uenig med trafikministeren på det punkt.
Jeg skal samtidig også bede Venstres ordfører om at bekræfte, som det fremgår af et svar til Trafikudvalget, at det virkelige pasagertal på den ydre del af strækningen - altså hele vejen mellem Viborg og Struer - er væsentlig større end det, man kan hive ud på et lille stykke mellem Skive og Struer, og hvis man kigger på antallet af mennesker, så er det væsentlig større end de tal, som trafikministeren er kommet med.
Flemming Damgaard Larsen (V), 2003-02-04:
Jeg har ikke yderligere kommentarer til hr. Keld Albrechtsen, end det jeg var inde på før.
Til hr. Morten Homann kan jeg sige, at jeg er helt enig i de betragtninger ministeren kom med, at vi også på strækninger kan komme ned på så lille et antal passagerer, at man må se på, om det er betimeligt, at man kører den pågældende strækning.
Hvis der på en afgang kun er syv, allerhøjst otte passager, vil jeg godt være med til at stille mig tvivlende over for, om man skal køre.
Poul Andersen (S), 2003-02-04:
Man skal være ærlig og redelig, også over for hr. Keld Albrechtsen.
Det er bare dybt beklageligt, at man har ment, at det var den eneste måde, man kunne få fokuseret på det på og få rettet op på det.
Det skal jeg bare beklage.
Det burde være en naturlig ting, at man havde en fornuftig dialog.
Men lad det være sagt som indgang til det her, for det er også min egen oplevelse.
Jeg ved også, der har været dialog den vej rundt, og at man har forsøgt at finde nogle løsningsmodeller.
Men vi skal altså ikke lave køreplaner her i Folketinget, for det er ikke det, vi er valgt til.
Vi fastlægger serviceniveauet og sætter noget økonomi bagved.
Køreplanen fastlægges efter behov i samarbejde med lokale og regionale trafikoperatører, selvfølgelig med inddragelse af de pendlere og de brugere, der er derude.
Alt andet er jo fuldstændig galimatias.
Det er jo her, den er kørt galt, for det er jo det, Arriva ikke har formået at gøre godt nok.
I sidste ende drejer det sig om dialog mellem ministeriet og operatøren.
Jeg har selvfølgelig også fået henvendelser fra lokale og regionale trafikselskaber i forbindelse med køreplanstilrettelæggelsen og også fra pendlerne, der har henvendt sig.
Men jeg må sige, at det altså ikke er os, men ministeren, der skal holde både Arriva og DSB og de andre til aftalerne.
Derfor nej til det fremsatte forslag.
Poul Fischer (DF), 2003-02-04:
Al ære og respekt for Enhedslistens store engagement, men med dette beslutningsforslag mener vi nok, at det kammer over.
Vi skal som folketingsmedlemmer ikke udarbejde køreplaner, men sørge for, at der er gode rammebetingelser og minimumsbetjeninger til udførelse af den kollektive trafik.
Transportøren udarbejder herefter køreplaner, og det skal selvfølgelig ske i dialog med brugerne.
I øvrigt har Arriva en afgang, der tilnærmelsesvis matcher beslutningsforslaget.
Morten Homann (SF), 2003-02-04:
Der er flere ordførere, der har været inde på, at det er ganske usædvanligt at skulle behandle et beslutningsforslag i Folketinget om konkrete togafgange.
Men situationen i Midt- og Vestjylland er også ganske usædvanlig lige nu efter Arrivas overtagelse af togdriften. De forringelser, der er sket af togdriften, ikke bare de forringelser, som er sket på grund af aflysninger, men også forringelser som følge af køreplanen, omlægningerne og de reduktioner, der er sket i den forbindelse, er meget store for folk, som skal til uddannelse og til arbejde, og det ser jo ikke umiddelbart ud til, at man er indstillet på at finde en ordentlig løsning på problemet. Hvis ikke Trafikministeriet og de trafikudbydere, som man har entreret med, det være sig den ene eller den anden, er indstillet på at løse problemet, falder ansvaret jo i sidste ende tilbage på Folketinget.
Det skal sikre, at der er en trafikbetjening, som gør, at også udkantsområderne kan hænge sammen rent trafikalt.
Så selv om det er ganske utraditionelt og egentlig burde være ganske unødvendigt at have en behandling af et sådan forslag i Folketinget, så vil jeg sige, at det løser nogle konkrete problemer, der er blevet skabt efter de seneste omlægninger i det her område.
På den baggrund må vi sige, at vi også fra SF's side vil gå positivt ind i behandlingen af det her beslutningsforslag.
Vi synes, der kan være brug for at styrke den kollektive trafik, togtrafikken, med en ekstra afgang nu, hvor den er blevet svækket, så adskillige mennesker har svært ved at passe uddannelse og passe arbejde på grund af noget så simpelt og noget, der burde være så teknisk som en køreplanomlægning.
Men det får altså voldsomme konsekvenser i det virkelige liv.
Derfor kan SF støtte beslutningsforslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2003-02-04:
Det var unægtelig med en vis overraskelse, at vi i Det Radikale Venstre læste dette beslutningsforslag.
Endnu større var vores overraskelse, da det ikke blev fulgt op med tilsvarende beslutningsforslag for Kystbanen og Thybanen og alle de andre baner, for det er, som om det kun lige præcis er togforbindelsen mellem Struer og Århus, som fortsat skal sikres bevarelse.
Men o.k. Vi kan forstå, at der ligesom er ganske særlige ting, der gør sig gældende på denne strækning, hvorimod andre stakkels togpassagerers forbindelser i resten af landet ikke må forvente at få Folketingets opbakning til fortsat at eksistere.
Vi synes ikke helt, det er Folketingets opgave at gå ned
på dette niveau, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-04:
Formålet med beslutningsforslag nr. B 46 er af bevare et af de væsentligste pendlertog mellem Struer og Århus uændret, efter at Arriva Tog A/S begynder som operatør i området.
Man ønsker at bevare afgangen, fordi den passer godt for pendlere med mødetid kl. 8.00.
Imidlertid er det, så vidt vi kan vurdere, hverken realistisk eller særlig konstruktivt at opstille den slags meget detaljerede beslutningsforslag
Vi mener ikke, at vi her i Folketinget skal gå ind i at lave detaljerede togplaner. Men når det er sagt, er det helt klart, at vi forventer os meget af trafikministerens møde med Arrivas ledelse på torsdag.
Vi forventer, at ministeren banker i bordet og forlanger, at Arriva lever op til diverse ting i kontrakten, på alle måder og hurtigst muligt.
Men at lægge detaljerede togplaner, som Arriva skal rette sig efter, mener vi bestemt ikke vi skal her i Folketinget, og det vil Kristeligt Folkeparti ikke være med til.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-04:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Morten Homann og SF for støtten til forslaget.
Det har vi naturligvis ikke tænkt os.
Men på den anden side vil jeg sige, at der, som hr. Poul Andersen også var inde på, altså kan opstå en situation, hvor der ikke er den lydhørhed, der skal være til stede, og så er man som oppositionsparti jo henvist til at reagere.
Det er så det, vi har gjort. Det gav en ændring i første omgang, men det var ikke en ændring, der efter vores mening var tilstrækkelig stor.
Vi har set, at antallet af tog i myldretiden mellem Struer og Århus er skåret ned fra fem til tre, og blandt de fem var det ene af dem endda et intercitytog.
Det opleves ikke som en forbedring i området.
Så selv om jeg godt kan høre, at der umiddelbart er et flertal imod dette forslag, så håber jeg nu alligevel på, at den her lille provokation - også via at ministeren jo godt kan arbejde videre med den sag i sine drøftelser med Arriva - måske kunne have den virkning, at der blev rettet yderligere op på det.
Hvis det er tilfældet, skal jeg såmænd være glad og lykkelig over forløbet.
Men det er en opfordring til ministeren om, at det kan gå sådan.
Derfor vil jeg heller ikke - det skal så være et afsluttende svar også til hr. Martin Lidegaard - give det løfte, at der ikke på et senere tidspunkt ved en anden lejlighed kan komme et forslag om en bestemt afgang.
Som ministeren vel nok har i meget klar erindring også fra spørgetimen i dag, gælder det jo også et spørgsmål som for eksempel, hvor en bestemt færgeafgang skal have sin afslutning.