Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-11-19:
Sagen er, at Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag til behandling her i Folketinget, og hvad handler det beslutningsforslag om? Det handler i al sin enkelthed om, at hvis beslutningsforslaget bliver vedtaget, så bliver regeringen pålagt at forhandle med Amtsrådsforeningen og Hovedstadens Sygehusfællesskab med henblik på at undgå nedlæggelser af sygehuse.
De partier, som stemmer for det, går altså ind for, at der ikke skal lukkes små sygehuse, og de partier, som stemmer imod det, går altså ind for, at der fortsat skal kunne lukkes små sygehuse.
Så enkelt er det da, så hvorfor blande alle mulige andre ting ind i det?
Hvad ville der ske, hvis man nåede frem til
i den aftale, der skulle indgås med Amtsrådsforeningen og Hovedstadens Sygehusfællesskab, at det koster penge at opretholde den nuværende struktur?
Så ville regeringen jo være nødt til at gå tilbage til Folketinget og sige: Hvis vi skal overholde indholdet af det beslutningsforslag, I har pålagt os, så koster det x antal millioner kroner.
Så får vi jo en diskussion her i salen om at finde de penge, og hvordan vi vil gøre det.
Så det er jo udenomssnak, når Enhedslisten og andre siger, at fordi der ikke i det beslutningsforslag står øremærket en bestemt sum penge til det her formål, jamen så kan man ikke stemme for det.
Det ville jo være at skyde fuldstændig ud i det blå, og vi vil da ikke være med til for skatteydernes penge bare at skyde ud i det blå og sige, at så kan amterne bare få en pose penge, og vi aner ikke, om de går til formålet, eller noget som helst.
Så altså jeg håber, jeg med det har gjort det krystalklart, hvad det her drejer sig om, og med disse afklarende bemærkninger også har gjort det muligt for Enhedslisten og flere andre partier nu at stemme for beslutningsforslaget.
Det er jo herligt, som det går.
Så til hr. Villy Søvndal.
Altså helt ærligt, nu hørte vi for 1 måned eller 2 siden, at det, der vil ske næste år, er de største nedskæringer på det sociale område i 20 år.
Det tror jeg ikke på.
Man kan jo ikke sammenligne med et år, der
ikke er gået, med hensyn til hvad det faktiske forbrug er. Det ved vi ikke.
Vi har nogle sammenlignelige størrelser, hvor det ikke ser ud til, at der er nedskæringer.
Hvad holdt så?
Det får vi jo om 1 år eller 2 mulighed
for at afprøve i praksis
, længere er den jo ikke.
Så finder vi ud af det.
Det samme med antallet af ansatte.
Det er vores målsætning, det er det, vi arbejder for.
De 35.000, der frem til 2010 kan blive af flere offentligt ansatte, skal primært ansættes dér, hvor det virkelig kommer borgerne ved, dvs. i sundhedssektoren, i socialsektoren.
Det er dér, hvor vi prioriterer højt.
Og hvis jeg så bare lige må sige til hr. Ole Stavad til afslutning, for jeg skylder hr. Ole Stavad et svar: Det forslag til vedtagelse, som hr. Aage Frandsen har fremlagt på vegne af et antal partier og åbenbart har clearet og diskuteret med disse partier før denne her debat, havde man spurgt Dansk Folkeparti om støtte til, hvis hensigten var at skabe et flertal med Dansk Folkeparti uden om regeringen omkring noget med udligningsreform.
Selvfølgelig havde man da det.
Når man ikke kommer med det som forslagsstiller alene, men har clearet det med en række partier, så havde det jo været nemt også lige at lade det tilflyde os.
Det har man ikke gjort, og det er selvfølgelig for at drille.
Det er selvfølgelig for at prøve at komme med et eller andet forslag, hvor man kan sige her: Se, det ville vi, og det ville de ikke.
Mit svar er, at i Folketingets Kommunaludvalg har vi fået oplyst af regeringen, at de faktisk gør noget på det her område, og at meningen også er, at man laver en delvis udligningsreform med virkning fra 1. januar 2004. Vi presser fortsat på i den retning, for vi vil ikke underkende de vanskeligheder, en række kommuner og amter står i økonomisk.
Derfor presser vi fortsat på i den retning, så der sker noget fra 1. januar 2004.