runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-11-23:
Jeg skal bare lige høre: Hvis ikke man sætter de kriminelle asylansøgere i Center Sandholm, hvorfor har man så oprettet det?
Jeg forstod nærmest ministerens besvarelse, som om det var sådan et almindeligt asylcenter, og dér kunne man ikke sådan rigtig frihedsberøve. Det havde man jo andre instanser til at gøre.
, var det sådan et, hvad skal man sige, forsøg på det, som ministeren lagde op til med en øde ø.
Dér skulle kriminelle asylansøgere placeres, men det kan jeg så forstå på ministeren ikke har noget på sig.
Så vil jeg da sige til ministeren, at jeg meget gerne vil bede om en redegørelse for, hvordan det egentlig forholder sig med overvågning, hvilken forholdsordre politiet egentlig har deroppe, hvad de kan foretage sig i forhold til det.
Og jeg vil godt rettes, hvis jeg fuldstændig har taget fejl.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-23:
Ingen er interesseret i kriminalitet.
Ingen er interesseret i vold.
Derfor er det vigtigt, at der gøres noget effektivt, når der begås kriminalitet, også blandt asylsøgere.
En af tingene er at få taget hånd om de problemer, der er, straks når de opstår, og det kan man jo ikke just påstå, at Indenrigsministeriet og Udlændingestyrelsen har gjort i denne sag.
Et centralt problem, som bl.a. beredskabscentret på Fyn og Røde Kors har gjort opmærksom på, har været den lange ventetid, der er i sagsbehandlingen.
Den gør asylansøgere uvirksomme, den gør dem frustrerede, den gør dem inaktive.
Det skaber konflikter og modsætninger mellem beboerne på centrene.
Konkret har ledelsen af asylcentret i Middelfart allerede sidste efterår forsøgt at råbe ministeriet op i denne situation, og først efter flere rykkere er det lykkedes at få bragt de relevante myndigheder og organisationer sammen i maj måned.
Resultatet kender vi.
Sandholmlejren er blevet udpeget til et særcenter.
Men hele denne sag viser efter vores opfattelse, hvordan udlændingepolitikken er blevet slagmarken i kampen om at sikre sig stemmer, og indenrigsministerens udtalelse om øde øer bidrager efter vores opfattelse ikke til en god diskussion om de reelle problemer.
Det er politisk pop, farlig pop, for den spiller direkte ind i fremmedhetzen, ikke det at tale om kriminalitet, naturligvis, men at komme med popsmarte forslag om at sende folk ud på øde øer.
I stedet for at føre slagordspolitik burde regeringen gøre noget ved problemerne, og når et af problemerne er at ventetiderne skaber forhold, der fremmer uro og konflikter på centrene, så var det dér, der burde sættes ind.
Og det bliver så meget mere uforståeligt, at det ikke sker, når asylmyndighederne netop har modtaget øgede ressourcer for at løse denne situation.
Det var dér, det ville have klædt ministeren og regeringen at sætte ind, da fagfolkene i marken gjorde opmærksom på problemerne, og ikke med at lave afledningsmanøvrer a la øde øer.
Selv om målet var at nedbringe ventetiden, så måtte ministeren under et samråd i Retsudvalget jo indrømme, at den faktisk var krøbet længere op her på det sidste fra 150 dage i gennemsnit i første halvår til 155 dage lidt senere.
Sidste år var den jo faktisk 105 dage efter vores oplysninger.
Så mens man har snakket, er ventetiderne og dermed noget af grundlaget for problemet faktisk steget.
Henrik Svane (RV), 2000-11-23:
De senere år har problemet med de kriminelle asylansøgere været stigende.
Det er utrolig alvorligt, og Det Radikale Venstre har fra starten ønsket at skride hårdt ind over for dette misbrug af gæstfriheden.
Der er, som ministeren har skitseret,
allerede taget en række initiativer.
Det drejer sig om en nedbringelse af sagsbehandlingstiden.
Vi skal benytte åbenbart grundløs-hasteproceduren i så vidt omfang som muligt, og i de resterende tilfælde skal sagsbehandlingstiden gerne nedbringes til omkring 1-2 måneder.
Det er jo afgørende for løsningen af problemerne ved kriminalitet blandt asylansøgerne, at asylansøgninger behandles så hurtigt som muligt.
Derudover er der sat ind med øget politiovervågning for at overvåge og for at stresse de mennesker, der udnytter systemet.
Vi forventer, at det vil have en snarlig og meget synlig effekt, og det er helt afgørende for at undgå, at asylansøgere over én kam bliver mistænkeliggjort og kriminaliseret.
Vi kan dog ikke forvente at komme problemet med kriminelle asylansøgere helt til livs.
Det er ligesom med kriminaliteten i samfundet i almindelighed.
John Vinther (KF), 2000-11-23:
Nu er det jo sådan næsten ved at udvikle sig til en boligpolitisk debat, det tror jeg vi skal afholde os fra, men blot komme med den ene kommentar om almene boliger.
Ja, jeg fastholder, at det er en del af det kommunale selvstyre at finde ud af, om man vil etablere flere almene boliger eller ej, og ja, det er rigtigt, at der er en række kommuner, der siger, at de ikke har boligerne.
Det har de heller ikke, og de har i øvrigt heller ikke byggegrundene til at opføre de mange almene boliger
, som en del af Folketinget meget gerne ser, at de opfører.
Hr. Knud Erik Hansen behøver ikke finde sit gamle forslag frem, jeg har det her, og i bemærkningerne til det, der står omkring det, nævnet skal, står: »Klagenævnet skal have mulighed for at tage generelle problemer med diskrimination op og komme med anbefalinger og henstillinger til relevante parter.«
Jeg synes ærlig talt ikke, der er ret meget kød på sådan et forslag.
Jeg kan ikke se, at et sådant klagenævn skulle kunne gøre en dyt i forhold til de regler, vi allerede har i dag.
Jeg tror altså, det ville være mere hensigtsmæssigt, om man fik de regler, vi har i dag, til at fungere, hvis det er tilfældet, at de ikke gør det.
Kristen Touborg (SF), 2000-11-23:
Forslaget lægger op til nedsættelse af en kommission, der kan kulegrave de kommunale bloktilskud og udligningsordninger.
Kommunaludvalget har haft besøg her inden for den sidste tid både af repræsentanter fra Det Skæve Danmark og for særlig vanskeligt stillede kommuner, der har fortalt os om deres problemer.
Specielt Det Skæve Danmark har påpeget det uhensigtsmæssige i den udligningsmodel, vi har i dag, idet ulighederne bliver større mellem yderkantsområderne og byområderne.
Regionsredegørelserne inden for de sidste år har da også vist, at det danske opsving har været størst i byområderne.
Udligningsordningerne er uhyre komplicerede, det skal ingen hemmelighed være, og det er nok også nødvendigt for at gøre dem så retfærdige som muligt.
Det kunne jo være rart, hvis de var gennemskuelige også, og det er de altså slet ikke på nuværende tidspunkt.
SF kan støtte, at der sker en kulegravning af ordningerne, men vi tror ikke, at vi ad den vej når den totale retfærdighed, hvad det så ellers er.
Vi vil jo også gerne bevare det kommunale selvstyre med den forskellighed, som det indebærer.
SF mener, at ændringerne i udligningsordningerne ikke alene vil kunne afhjælpe problemstillingerne.
Der skal også satses på en aktiv regionspolitik, der sætter udviklingen i hele Danmark i fokus.
Det vil sige, at der i langt højere grad skal tages regionskonsekvenser med i vort lovgivningsarbejde, at den nye teknologi skal medinddrages og udvikles, at der skal føres en målrettet erhvervspolitik osv., osv.
SF er positiv over for forslaget.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-11-23:
Integration er selvfølgelig vigtig for udlændinge, der har blivende ophold i Danmark.
Det er vigtigt for begge parter, men det kræver naturligvis, at en udlænding med anden etnisk baggrund, der kommer til Danmark, gør sig stor umage med at blive dansker.
Ord som nydanskere - jeg har hørt det her i dag, der var endda en, der også brugte udtrykket gammeldanskere -
tror jeg faktisk ikke fremmer forståelsen.
Integration er også et spørgsmål om antal af fremmede til Danmark.
Det er immervæk en nemmere proces, hvis integrationen foregår i en naturligere gangart, sådan som det igennem alle år har været tilfældet i et land som Danmark.
Det at lære dansk er naturligvis første prioritet, og jeg mener, der bør tages hårdere fat fra kommunernes side, hvis ikke det viser sig at være tilfældet, og naturligvis skal man ikke blive ved med at sørge for økonomisk at give forsørgelse til fremmede, der modarbejder det danske samfund.
Dansk Folkeparti er imod positiv særbehandling i forhold til eksempelvis at give økonomiske tilskud til arbejdsgivere, der vil ansætte udlændinge, fortrinsret til boliger, f.eks. at kommunerne ifølge integrationsloven skal opkøbe ejendomme.
Al snak, og den dukker op med jævne mellemrum, om fripladser i daginstitutioner bør forstumme, og modersmålsundervisning i den danske folkeskole skal stoppe.
Samtidig mener jeg selvfølgelig, at enhver, der har kvalifikationerne i orden, der er kvalificeret til et arbejde, bør komme i betragtning uanset navn eller hudfarve. Sådan mener jeg det har været i Danmark, før vi startede det her evindelige slagsmål, som vi har haft siden 1983, hvor udlændingeloven åbnede for, at et meget stort antal udlændinge kunne komme til Danmark.
Dansk Folkeparti har ikke spor imod, at der sker en integration.
Tværtimod er det en naturlig ting, at udlændinge, der bosætter sig i et andet samfund end det, de har været vant til, af den ene eller anden årsag og skal blive der, integreres i det land, som de stadig væk skal blive i.
Men det er en forkvaklet debat, når man snakker om positiv særbehandling på mange områder, og det synes jeg også er en del af denne debat.
Lone Saaby Johansen (RV), 2000-11-23:
Vi har her et forslag til folketingsbeslutning om nedsættelse af en kommission, der skal kulegrave de kommunale bloktilskud og udligningsordninger, og på den anden side har vi Indenrigsministeriets Finansieringsudvalg, som her i efteråret har iværksat et udvalgsarbejde om vurdering af det kommunale udligningssystem.
Begge lægger op til at se nærmere på det kommunale tilskuds- og udligningssystem, så vi kan få mere gennemskuelighed og mere enkelthed, og de lægger også op til at sikre kommunernes økonomiske fundament, så vi kan komme de trængte kommuner til hjælp.
Det er alt sammen god radikal politik, og det er noget, vi kan bakke op om.
Men umiddelbart kan det være svært at se forskel på forslaget og det udvalg, der er nedsat.
Det kan godt være, at ambitionsniveauet er forskelligt, men jeg kan i hvert fald ikke se det ud af selve teksten, så derfor skal der være nogle rigtig gode argumenter for at nedsætte en kommission ved siden af et udvalgsarbejde, som netop skal til at gå i gang.
Meldingen er altså, at som forslaget ligger her, kan Det Radikale Venstre ikke støtte det. Men vi vil da gerne melde os parat til at diskutere i det efterfølgende udvalgsarbejde, om der skal igangsættes noget analysearbejde, som hr. Knud Erik Kirkegaard forslog, eller om vi måske skal snakke lidt mere om, hvad det egentlig er for nogle eksperter, der tales om, og om Kristeligt Folkeparti måske kan præcisere det yderligere.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-23:
Svaret giver måske sig selv, for det er klart, at selvfølgelig er det et politisk ansvar.
Jeg mener ikke, og det tror jeg heller ikke er Kristeligt Folkepartis mening, at den kommission, der lægges op til her, skal tage politisk stilling i den forstand.
Den skal skaffe grundlaget, så vi i Folketinget kan tage det politiske ansvar for at lave modeller, der er mere holdbare, mindre komplicerede og rammer mindre tilfældigt.
Det er sådan set det, der ligger i det, sådan som jeg har forstået det. Men jeg vil gerne understrege, at det er klart, at det er Folketingets ansvar, det er et politisk ansvar at sy de modeller sammen, der skal bruges.
Vi har bare ikke grundlaget for at gøre det, og det er altså ikke nok at stille en række spørgsmål og få belyst nogle ting, for problemet er så sammensat.
Det er vigtigt at se præcis, hvordan det hele hænger sammen, og det er der altså ikke rigtig nogen der kan, selv ikke hr. Klaus Hækkerup.
Det vil jeg godt vædde en hel del på.
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Det er hr. Ebbe Kalnæs' påstand om, at embedsmændene bliver sendt af sted med bundet mandat, der kalder mig på talerstolen.
Jeg vil godt sige, som jeg også har sagt tidligere, at jeg synes, at meget af det her er et politisk ansvar.
Det er et politisk ansvar at tænke nogle modeller igennem, tænke nogle nye kriterier igennem og ende med at tage beslutning om: Hvor er det, vi vil hen?
Hvad er det for et udligningssystem, vi vil have?
Jeg vil sige, at jeg synes faktisk, man får
hurtige og præcise oplysninger, når man stiller spørgsmål.
På baggrund af de foretræder, vi har haft, og på baggrund af henvendelsen fra Det Skæve Danmark stillede jeg den 13. oktober tre spørgsmål til ministeriet, nemlig: Hvad er det for kommuner, der egentlig får gavn af selskabsskatten, og hvordan ville det se ud, hvis den ikke blev fordelt til kommunerne?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål var: Hvordan ville det se ud, hvis vi helt droppede udligningen efter udgiftsbehov - det er 1,2 mia. kr., og det er i det store spil relativt beskedent, for samlet er bloktilskuddene vel omkring 28 mia. kr. - hvordan ville tingene se ud?
Og det sidste spørgsmål var det, jeg nævnte tidligere: Hvad er det egentlig for nogle refusionsordninger, vi har? I løbet af en måned kom der svar fra ministeriet, så der er alle muligheder for de politikere i Folketinget og i Kommunaludvalget, der ønsker det, for at få belyst alle forholdene hurtigt og effektivt.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-11-23:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Dansk Folkeparti har megen forståelse for det her beslutningsforslag.
En nedsættelse af en kommission af uvildige eksperter og repræsentanter for kommunerne og staten, der skal kulegrave tilskuds- og udligningsordninger, er et godt forslag.
Det vil også udmøntes i, at gennemskueligheden bliver større.
Det Skæve Danmark, foreningen af mindre kommuners befolkning, havde ved sit foretræde for udvalget
megen interesse i bloktilskuddet.
Det kan være svært for en del kommuner, måske med mange ældre, eventuelt også fremmede, der er af en eller anden grund har taget ophold i Danmark, at få en skatteprocent, der ikke overstiger, hvad der er rimeligt.
Dansk Folkeparti har allerede anmeldt en forespørgsel
Det kan gå hen
Dansk Folkeparti kan støtte dette her forslag.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-23:
Da Enhedslisten ordfører, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg anføre følgende: Der er tydeligvis problemer i det kommunale tilskuds- og udligningssystem. Nakskovs problem er velkendt, ligesom der er fattige kommuner, der er kommet i klemme. Derfor er spørgsmålet også behandlet i aftalerne om finansloven for 2001, og vi er tilfredse med, at der nu kommer et udvalgsarbejde om fremtidige ændringer i det kommunale tilskuds- og udligningssystem.
Forslaget forekommer heller ikke at være helt stringent, når der i bemærkningerne står, at der er fattige og udsatte kommuner, der får for lidt, og det samtidig beklages, at en rig kommune som Hørsholm, der vel er en af landets rigeste overhovedet, bidrager med for meget.
er så stort.
Selv om vi er enige i, at der er problemer i omlægningen af finansieringen af førtidspensionen, som førte til et dramatisk fald i antallet af tildelte pensioner, og at der, som det også nævnes i bemærkningerne, er problemer med de ændrede betalingsregler for vidtgående specialundervisning, er det ikke det helt centrale.
Det afgørende problem for kommunernes økonomi er i virkeligheden i højere grad et andet end tilskuds- og udligningssystemet, nemlig den barske økonomiske ramme på maksimalt 1 pct.s realvækst om året, der er aftalt mellem kommunerne og staten.
Det er dét, der giver mange kommuner problemer med at få økonomien til at hænge sammen, fordi
udgifterne til bl.a. ældre- og børneområderne stiger meget mere end 1 pct. om året i langt de fleste kommuner.
Vi er altså enige i, at der er problemer i tilskuds- og udligningssystemet, og at der skal ses på dem, men vi er ikke sikre på, at dette beslutningsforslag er det bedste udgangspunkt for at gøre det.
Else Winther Andersen (V), 2000-11-23:
Her er et beslutningsforslag fra Kristeligt Folkeparti, som er fremsat allerede først i oktober,
om en ny udligningsordning og om at få lavet en analyse.
Det er jo et område, som kommunerne er meget optaget af.
Det kan vi både følge i dagspressen, og det kan vi følge gennem foretræde for Folketingets Kommunaludvalg.
Det er så først nu, beslutningsforslaget bliver behandlet, og det er jo så også tydeligt fremgået, at det er, fordi regeringen har haft travlt med at komme med deres eget kommissorium for Finansieringsudvalget og deres vurdering af tilskuds- og udligningssystemet.
Jeg vil overhovedet ikke lægge skjul på, at til det udligningssystem, som vi fik i 1975 - og det kom jo som en tyv om natten - sagde Venstre, at den her udligning ville komme til at ramme utrolig skævt, specielt i landkommunerne, hvor der kan være en lav beskatning.
Og de blev ramt meget hårdt.
Det har jo desværre vist sig at holde stik.
Det har givet tiltagende problemer år for år.
Det bliver værre og værre, og det bliver derudover værre og værre for hver gang, vi med regeringen i spidsen herinde i Folketinget vedtager love.
De skal så DUT'es, og det vil altid være sådan, at de kommuner med et lavt beskatningsgrundlag vil få mindst, selv om det koster lige meget at løse opgaverne.
Det er altså ikke nok med de evindelige puljer, som kommunerne kan søge for at få yderligere penge.
Kommunerne har brug for et sikkerhedsnet, når de udarbejder budgetter, så de ved, hvordan deres udgiftsgrundlag vil ligge.
Men det er ikke lige det, vi diskuterer mest i dag.
Det er beslutningsforslaget fra Kristeligt Folkeparti. Det her beslutningsforslag er fremsat med nogle meget klare principper, bl.a. et, der sikrer større gennemskuelighed og enkelhed, og det er da et princip, som alle kommuner godt kan ønske sig.
Det gælder også om de øvrige pinde, at der er mange positive elementer i dem, som Venstre gerne vil være med til at diskutere under udvalgsarbejdet.
Der er også en bemærkning i bemærkningerne, som Venstre hæfter sig ved, og det er, at Kristeligt Folkeparti skriver, at det her ikke er en diskussion om kommunenedlæggelser.
Og det er vi ganske enige i. Kommuneøkonomien er Venstre optaget af, så jeg kan sige, at Venstre vil gå aktivt ind i et udvalgsarbejde.
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Lad mig først sige til hr. Ole M. Nielsen, at jeg tror ikke på, at der kan opfindes det, som han kaldte et nyt system, fra bunden.
Alle de erfaringer, vi har internationalt,
siger, at det, man går ind og udligner på, er indkomstforskelle, og det er udgiftsforskelle, og det er også det, det danske system er bygget op på.
Det er en anden snak, og her er det måske lige så meget os, der skal ind i billedet.
Sådan helt grundlæggende vil jeg sige, at de to principper kommer også til at bære det udligningssystem, der kommer ud af det her.
Det er jeg helt overbevist om.
Svaret på det spørgsmål, som hr. Ole M. Nielsen formulerede,
er: Jo, jeg forventer bestemt også, at den redegørelse, som kommer fra Indenrigsministeriets Finansieringsudvalg, til fulde laver den beskrivelse, som vi har brug for - det synes jeg jeg kan læse ud af kommissoriet - for at kunne træffe de beslutninger og de for kommunerne meget vigtige beslutninger, vi skal tage fremover.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-23:
Hvis det her skal formuleres som et spørgsmål, så må det jo være på denne måde: Synes ordføreren ikke, at det er ret almindeligt, når der skal træffes sådan ret store og grundlæggende revolutionerende beslutninger, at vi så i Folketinget har nogle rapporter, noget kulegravning, noget ekspertbidrag at arbejde ud fra?
Jeg tror, at de fleste af os føler, at det er for vanskeligt, hvis vi som politikere skal kunne overskue alle de virkninger, som ligger i det system, vi har, og hvis vi prøver at få det ændret.
Klaus Hækkerup (S), 2000-11-23:
Jeg vil godt sige til hr. Ebbe Kalnæs, at jeg synes, vi har et meget præcist billede af de ændringer, der sker i udligningssystemet, bl.a. med de mange spørgsmål, jeg har stillet her for nylig, også i Kommunaludvalget, og som vi har fået svar på, plus det ene om refusionsordningerne, som vi mangler at få svar på, for - som Indenrigsministeriet har skrevet - de ville høre alle de andre ministerier om det.
Jeg fik svar et på tilsvarende spørgsmål for en 4-5 år siden, så jeg mener, vi har et udmærket billede, hvis man vil have det.
Men derfor kan man jo godt få en sammenskrivning og en samlet fremstilling af det.
Når hr. Kalnæs spørger, om vi skal lave noget i mellemtiden - som han siger - så forstår jeg, at det er frem til det tidspunkt, hvor en eller anden større reform af tilskuds- og udligningssystemet kan træde i kraft, vil jeg godt gøre opmærksom på, at det netop er aftalt i finansloven, at regeringen skal forhandle med de kommunale parter om at få øget den pulje, der er til særlig vanskeligt stillede kommuner, til næste år igen med henblik på at kunne afhjælpe de eventuelle svigt, der måtte være, når man gennemfører en førtidspensionsreform, og når man gennemfører en grundtakstmodel. Lad mig sige til hr. Ole M. Nielsen: Det er muligt, der er en ambitionsforskel.
Jeg har svært ved at se den.
Jeg har også svært ved at se, hvilke eksperter der skulle kunne komme ind og bidrage med noget her.
Jeg mener i virkeligheden, at de, der har forpligtigelsen til at overveje, hvordan det her system skal ændres, er os politikere, for i sidste ende er det jo os, der alligevel skal sidde og træffe afgørelser om, hvilket udligningsniveau vi vil have i Danmark.
Det er der jo ingen eksperter, der kan løse for os.
Det er os.
Skal det være 45 pct., skal det være 90 pct., skal det være 50 pct. eller 60 pct.
Det er os, der skal bestemme det.
Og derfor er den opgave, som jeg synes vi har, i virkeligheden at overveje meget nøje: Vil de løsningsmuligheder, vi kan se, virke retfærdige, eller vil de ikke virke retfærdige? Som jeg har sagt til hr. Ole M. Nielsen, så er vi parate til at se på det og tage en drøftelse, også en nærmere drøftelse i udvalget af det her, men jeg har svært ved at se ambitionsforskellen.
En kort bemærkning til hr. Knud Erik Kirkegaard, der på Det Konservative Folkepartis vegne siger, at vi kan tage en drøftelse af det her og overveje, hvordan vi skal komme videre.
Jeg vil godt bede hr. Knud Erik Kirkegaard bekræfte, at vi i Kommunaludvalget har drøftet, om vi på det her område skulle afholde en høring, nogle har endda nævnt en konference, men at vi har sagt, at det her er et spørgsmål, vi ville vende tilbage til på et senere tidspunkt med henblik på at vurdere, hvordan vi med hensyn til denne her problemstilling, som mange finder kompliceret, og som mange synes trænger til en yderligere uddybning og belysning, bedst fra Kommunaludvalgets side kunne få en lidt bredere debat, måske også med de mange kommuner, der er i Danmark.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-23:
Hr. Klaus Hækkerup er aldrig kommet så langt som til at besvare mine spørgsmål, og det er ikke, fordi han ikke vil, det er jeg helt klar over.
Det er, fordi tiden ikke rækker til det, og jeg føler ligesom, at jeg må stille det igen.
Mit spørgsmål er, om ikke ordføreren kan se ambitionsforskellen på det kommissorium, der ligger fra Finansieringsudvalget, og så det, vi antyder her, hvor vi sådan ligesom vil gå helt til bunds, have de udvalgte eksperter med ind og se på det med helt nye øjne, hvilket embedsmændene ikke altid kan.
Det føler jeg også at der var en imødekommenhed til fra den socialdemokratiske ordførers side, og mit væsentlige spørgsmål er så: Hvordan kan vi ligesom mødes?
Hvordan kan regeringen imødekomme os, så vi kan nå noget, og hvordan gør vi det rent teknisk i denne sag her?