runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2005-11-03:
Ikke sorte for mig selv personligt, men for landet.
Nu er der heldigvis lys forude.
Men lad mig først sige, at under den seneste tids optrævling af en international terrorcelle i Danmark blev der blandt de unge muslimske formodede terrorister anholdt en ung mand med dansk statsborgerskab.
Der er tale om en ung mand, som Danmark har taget imod og skænket det kosteligste, vi kan give et menneske udefra, nemlig at blive dansk statsborger og folketingsvælger.
I ly heraf synes han at have planlagt enten herhjemme eller et andet sted i Europa at sprede død og ødelæggelse i Allahs navn med en selvmordsbombe.
Er det ikke med god grund, at man med en knugende følelse lader øjnene løbe ned over årets første indfødsretslov, over 117 sider med i alt 4.921, næsten 5.000 fremmede navne på nye statsborgere, og så tænker på, at den anholdte unge mand på et tidspunkt formentlig har stået i en tilsvarende bog med en tilsvarende indfødsretslov?
Det har jo vist sig, at de, der nu er anholdt og sigtet for terrorisme, ligesom de sigtede efter terrorbomberne i London er velfungerende, veltilpassede unge.
Det er ikke elendige stakler.
De er ikke, som indvandrerkonsulenter og radikale politikere plejer at forklare befolkningen, udstødte og stigmatiserede ofre for racisme.
De er, hvis sigtelsen holder, troende fanatikere, fyldt med hjertets rene ondskab og i stand til at bluffe hele omverdenen.
Og mod kynisk og bevidst forstillelse, løgnagtighed og illoyalitet kan vi ikke stille noget op, for vi hverken kan eller vil ransage statsborgerskabsansøgernes hjerte og nyrer.
Vi kan kræve løfte om loyalitet, andet og mere kan vi ikke og skal vi ikke, men vi kan da i det mindste sørge for, at der ikke på ny skal fremsættes et lovforslag i Folketinget med 5.000 navne på nye danske statsborgere, hvoraf en betragtelig del dårligt kan gøre sig forståeligt på dansk.
Det er mennesker, der fremover kan stemme ved danske folketingsvalg uden at være i stand til at læse en dansk avis med udbytte, endsige vide bare en smule om historien, kulturen og samfundsforholdene i det land, hvis skæbne de fremover skal være medbestemmende om.
Torturofre har brug for kærlig omsorg og pleje, men at være torturoffer kan dog aldrig nogen sinde være en særskilt kvalifikation til at få dansk indfødsret.
Der er faktisk lys for enden af den meget lange tunnel, vi har gennemvandret, og der er, vil jeg føje til, håb om, at Dansk Folkeparti vil kunne stemme for de fremtidige indfødsretslove.
Alt tyder på, at vi ikke igen skal se 5.000 nye statsborgere, hvoraf måske størsteparten ikke kan tale dansk, og at speciallægeerklæringer for psykiske lidelser nok skal udløse en god og kærlig behandling, men ikke mere gælde som kvalifikation til at kunne stemme ved valghandlinger, som man ikke forstår en lyd af.
Kort sagt tyder alt på, at vi ikke mere skal opbygge et potentielt vælgerkorps, der er til fals for den politiske charlatan eller slyngel, ja, måske til fals for en velbegavet og kynisk terroristtype, der ikke selv har nogen sprogproblemer.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-11-03:
Vores ærinde er ikke og bliver aldrig nogen sinde at forhindre folk, som er torturofre, i at få mulighed for at få dansk indfødsret, hvis det er det, man søger om.
Det er ikke vores mål med det her.
Vores mål er en retfærdig behandling af alle de ansøgninger, der måtte komme ind.
Nogle gange er der på baggrund af den praksis, der bliver ført, grund til at stramme op.
Der er grund til at præcisere nogle steder, så det bliver så retfærdigt som overhovedet muligt.
Det forstår jeg har været baggrunden for de ændringer, man har lavet hidtil.
Dem står vi fast på, ligesom vi også fremover meget gerne og løbende kigger på, om der er behov for justeringer.
Jesper Langballe (DF), 2005-11-03:
Jeg må sige, at indledningen med sådan et kort rids over, hvad det er, jeg mener, og hvad det er, jeg har givet udtryk for, synes jeg simpelt hen er så ubegavet, at jeg ikke kan forholde mig til den.
At jeg skulle mene, at flygtninge eller indvandrere aldrig skal have dansk statsborgerskab, er totalt meningsløst.
Men når hr. Arbo-Bæhr spørger, om jeg mener, at det er fremmende for integrationen, at man afslår en ansøgning om dansk statsborgerskab, så vil jeg sige: Spørgsmålet bygger på den forfærdelige misforståelse, som jeg synes man efterhånden dog har fået trængt noget tilbage, nemlig at det at tildele dansk indfødsret skulle være et integrationsmiddel.
Hvis det var tilfældet, skulle vi stå ved grænsen, eller hvor det nu er, fra dag et og udlevere dansk indfødsret: Værsgo, kære ven, ind i varmen, nu er du dansk folketingsvælger, og nu bliver du sikkert integreret, når du får det her stykke papir.
Indfødsret er noget, man skal have den dag, hvor man virkelig er blevet dansk, det er ikke et middel til at blive det.
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Det er jo interessant, hvordan hr. Ole Sohn mener, at den borgerlig-liberale regering blander sig i organisationernes måde at anvende deres penge på ved rent faktisk at give a-kasserne mulighed for selv at differentiere bidraget.
I dag er det jo sådan, at lovgivningen netop forhindrer a-kasserne i selv at beslutte, hvordan de stykker deres økonomi sammen.
Det fremgår af lovforslaget, at nu kan den ikkeerhvervsaktive, den ledige, efterlønneren og andre selv bestemme, i hvilken a-kasse man vil være.
Så det er jo lidt underligt at høre, at den borgerligliberale regering med dette lovforslag skulle lægge op til at blande sig i, hvor medlemmet er tilmeldt.
Så jeg skal bare høre, om hr. Ole Sohn er bekendt med, at det af lovforslaget fremgår, at a-kasserne ikke er tvunget til at differentiere forslaget.
Jytte Andersen (S), 2005-11-03:
Forslagspakken indeholder, som det blev sagt før, ti forslag, der set med vores øjne er en blanding af rent administrative forslag med det formål at forenkle a-kassernes arbejde og forslag, der er mere ideologisk betingede, og hvor regeringens modvilje – man kan blive i tvivl om, hvorvidt det kun er Venstres modvilje – mod fagligt funderede a-kasser kommer til udtryk.
Jeg vil først komme med nogle bemærkninger om de rent administrative forslag, som vi gerne vil støtte.
Forenkling af optagelsesregler og bortfald af dokumentationskrav er et udmærket forslag.
Forlængelse og ligestilling af referenceperiode med sygedagpengeperioden er også godt, og det samme gælder præcisering af reglerne om supplerende dagpenge, så man ikke permanent kan indrette sig på supplerende dagpenge; bortfald af forrentning af ydelser med tilbagebetalingskrav; udlægning af slettekompetencen til a-kasserne; reglerne om inddrivelse af statskrav på basis af a-kasse-afgørelser; bortfald af pligt til at holde årsmøder i a-kasserne; og nedlæggelse af faggrænseudvalget.
Disse otte forslag kan vi støtte, og vi synes oven i købet, at det er ganske gode forslag.
Til gengæld er de sidste to politisk-ideologiske forslag ikke så gode, at de glider ned ved samme lejlighed, selv om det er godt forsøgt.
Forslaget om, at de ledige skal have ret til at skifte til en tværfaglig a-kasse i ledighedsperioden, synes vi er en rigtig dårlig idé.
Dertil kommer, at der ikke er lagt op til en ligestilling mellem de tværfaglige a-kasser og fagligt afgrænsede kasser, når det drejer sig om de lediges valgmuligheder.
Vi synes, det er et dårligt forslag, der klart modvirker et velfungerende arbejdsmarked, hvor ledige og job skal matche så effektivt og hurtigt som muligt.
Forslaget om en mulighed for differentierede administrationsbidrag er direkte usolidarisk og dårligt.
En række a-kasser medvirker gennem ikkelovpligtige, opkvalificerende og jobformidlende aktiviteter til at nedbringe ledigheden og reducere flaskehalse.
Ved at gennemføre forskellige administrationsbidrag vil de dårligst stillede ledige, som er økonomisk pressede, blive de store tabere.
Et lavere bidrag uden ydelser er relativt ufarligt for den stærke ledige, som hurtigt kan komme i gang igen.
Han eller hun behøver ikke at betale det høje bidrag.
Den svage ledige derimod, der har brug for så meget vejledning og støtte som overhovedet muligt, vil altså komme til at betale for ydelserne, som selvsagt bliver dyrere, når færre bidrager.
Socialdemokratiet kan ikke medvirke til det her forslag, til trods for at de otte rent administrative forslag i og for sig er udmærkede.
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Ideologi dækker jo f.eks. over, hvilken holdning til, hvilken opfattelse man har af, hvordan samfundet har udviklet sig og kan udvikle sig, og det er en del af Venstres ideologi, at mennesket skal gå frem for systemet, og at man derfor skal have et frit valg mellem forskellige muligheder her i samfundet.
Det gælder i dette tilfælde a-kasser, det kan også være sygehuse og folkeskoler osv., og det er en del af Venstres arvegods.
Men det, der er væsentligt at holde fast i, er, at de opgaver, som hr. Ole Sohn peger på at regeringen – eller underforstået Folketinget – pålægger a-kasserne, jo er de ydelser, som ikke er omfattet af administrationsbidraget.
Men vi skal ikke være afvisende over for at følge udviklingen tæt, for det helt afgørende er jo, at forslaget medvirker til en forbedring for det enkelte menneskes situation under ledighed, for så vidt vedkommende ønsker at skifte a-kasse.
Der er ikke nogen, der skal skræmmes ud af en a-kasse.
Ole Sohn (SF), 2005-11-03:
Lad mig sige det lidt mere direkte: Efter det svar er jeg hundrede procent sikker på, at Venstre ikke har forstået, hvad der er ideen med a-kassernes opgaver.
Regeringen pålægger arbejdsløshedskasserne den ene opgave efter den anden med det formål at sikre den kortest mulige vej fra ledighed til job.
Men de opgaver koster penge, og de a-kasser, som vil leve op til regeringens målsætning om kortest mulig vej fra ledighed til job og laver en offensiv indsats, bliver nødvendigvis nødt til at tage et lidt højere administrationsbidrag.
Men så kommer Venstre, fordi det ideologiske spiller en større rolle end jobbene, og siger til folk: Nej, hvis I ikke vil betale for at komme i arbejde, så gem jer i en a-kasse, som har et lavt administrationsbidrag.
Det er elementer, som slet, slet ikke hænger sammen, og det tror jeg faktisk godt fru Tina Nedergaard kan forstå.
Men hvad vægter højest?
Er det at få effektive arbejdsløshedskasser?
Eller er det at holde den ideologiske fane højt på bekostning af jobskabelse?
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Jeg kunne forstå indlægget, hvis det var sådan, at vi nu indførte en brugerbetaling, som ikke havde været der tidligere.
Men det er jo ikke tilfældet.
Det er sådan, at der også i dag er administrationsbidrag, som betales af privatpersoner, men problemet er bare, at det er et standardiseret, ikkedifferentieret bidrag, medlemmet skal betale, og at det ledige medlem ikke kan komme væk fra den a-kasse, som har et generelt højt administrationsbidrag.
Man kan sige, at det er en tosidet strategi.
Vi giver adgang til differentiering af administrationsbidraget, men sikrer også omvendt, at den ledige eller den efterlønner, der finder, at administrationsbidraget i den pågældendes a-kasse er for højt, har mulighed for at sige: Her ønsker jeg ikke at være.
Ole Sohn (SF), 2005-11-03:
Når jeg hører de svar, man får på spørgsmålene, tror jeg, der en ting, Venstre har misforstået.
Det er et ideologisk inspireret forslag, et ønske om liberalisering, og det kan være meget godt, når man taler om produkter som vaskepulver og lignende, men det kan have en utilsigtet virkning, når man taler om mennesker.
Man vil nu lave en konkurrence mellem a-kasserne på prisen, så et medlem kan flytte fra en a-kasse, som har et relativt højt administrationsbidrag, til en, der har et lavere, og man tager udgangspunkt i den enkeltes pengepung.
Men a-kassens primære opgave er at servicere medlemmet, og de a-kasser, som har et højere administrationsbidrag, kunne jo tænkes også at have en mere effektiv form for jobvejledning, uddannelsesvejledning og i det hele taget en bedre servicering af medlemmerne, så der bliver kortere vej fra ledighed til job, netop fordi a-kassen er aktiv i modsætning til de a-kasser, der har et lavt administrationsbidrag og bare overholder lovens bestemmelser.
Det, Venstre er i gang med her, er at bruge den laveste fællesnævner, og dermed kommer man til at lave noget, der går stik imod det, beskæftigelsesministeren forsøger at føre igennem i reformen »Flere i arbejde«.
Kan Venstres ordfører ikke se det skisma, man er ude i?
Det er noget snavs, man er på vej ud i.
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Man skal jo huske, at det overordnede formål med lovforslaget netop er, at ledige også får mulighed for at skifte fra en a-kasse til en anden, hvilket gør, at der kommer konkurrence på dette område.
En ledig, der føler sig forfulgt af høje administrationsomkostninger ved at være i en a-kasse, vil kunne flytte til en anden, det er jo en del af lovforslaget.
Men jeg vil ikke være afvisende over for, at vi naturligvis skal være opmærksomme på, at forslaget ikke rammer på en sådan måde, at der er personer, der uhensigtsmæssigt ikke kan nyde godt af de ydelser, som a-kasserne stiller til rådighed.
Vi er meget optaget af i Venstre, at der faktisk bliver mere service til rådighed gennem a-kasserne og meget, meget gerne også øget konkurrence med henblik på at understøtte de ledige i at komme videre.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-03:
Nu lagde jeg såmænd ikke så meget mærke til, om ordføreren sagde grupper eller mennesker, for det er jo i og for sig ligegyldigt.
Det er altså dem, der er mest udsat på arbejdsmarkedet, som skal betale mest for at være medlem af den samme a-kasse, og er det rigtigt forstået, at det går Venstre ind for?
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Vi forstår altså lovforslaget således, at de ledige netop ikke bliver opdelt i grupper, men at der kommer differentierede administrationsbidrag, som er opdelt pr. individ, altså ikke i faggrupper.
Derfor kan der jo godt være en gruppe, som bliver omfattet af en differentieret og dermed måske forhøjet omkostning og har brug for assistance fra a-kassen, men det er jo også derfor, det er meget væsentligt for Venstre, at de lovpligtige ydelser ikke er omfattet af de differentierede administrationsbidrag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-03:
Det er meget kort.
Det undrede mig, at Venstres ordfører var så positiv over for muligheden for at kunne differentiere mellem bidragene til a-kassen fra de forskellige medlemsgrupper i den samme a-kasse.
Er ordføreren slet ikke bekymret for, at det vil betyde, at det er de ledige, der har sværest ved at komme tilbage på arbejdsmarkedet, som skal betale mest, mens de, der måske ikke har så svært ved det og derfor ikke har brug for den samme service fra a-kassen, kommer til at betale mindre?
Vi får lige pludselig opdelt de arbejdsløse i den samme a-kasse i grupper: De, som skal betale mere, fordi de tilhører den dårligst stillede gruppe, og de, der tilhører den bedst stillede gruppe, men som skal betale mindre.
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Det er jo sådan, at lovforslaget indeholder en række klare forbedringer for de ledige, men det kan jo godt være, at det får en uhensigtsmæssig effekt for en, to eller tre personer i en a-kasse.
Det er ikke noget, vi vil udelukke, men det er ikke noget, der bekymrer os i en sådan grad, at vi synes, det samlet set skader lovforslaget.
Det, der også er væsentligt, er, at når et medlem selv flytter fra en a-kasse til en anden, følger sagsmappen jo med.
Det vil sige, at den opfølgning, den første a-kasse har lavet over for den ledige, vil følge med over i den næste a-kasse, og generelt må vi antage, at a-kasserne er meget optaget af at få ledige i gang og sikre, at de regulært står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Nu er der jo det specielle i situationen her, at en a-kasse har henvendt sig til os med en bekymring om, at der måske blandt deres medlemmer skulle være enkelte, som kunne have lyst til at få lov til at gå ledige i nogle perioder, på trods af at der er mangel på sygeplejersker.
Der er virkelig en a-kasse, som simpelt hen er bekymret for, at den rent faktisk har nogle medlemmer, som ikke ønsker at stå til rådighed for arbejdsmarkedet, og derfor er jeg lidt overrasket over, at det ikke bekymrer ordføreren, at vi kan komme i en situation, hvor ledige vælger at shoppe ud af den aktive a-kasse og over i en a-kasse, som måske er mindre aktiv eller mindre opsøgende eller har lidt mindre forstand på det område af arbejdsmarkedet.
Er det virkelig korrekt forstået, at det altså ikke er en bekymring, man har hos Venstre?
Og hvad bygger man den opfattelse på?
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Jeg tror altså, at den a-kasse, som er meget aktiv og derfor kunne komme til at ånde et ledigt medlem lidt stærkt i nakken, typisk også vil vise sig at være en a-kasse, der er aktiv på en række andre områder, og derfor vil det ledige medlem måske netop i en sådan a-kasse kunne føle sig godt tilpas, fordi man får større støtte i arbejdet med at skaffe sig et nyt job.
Med hensyn til den problemstilling, at man i den pågældende a-kasse antager, at de ledige direkte spekulerer i at forblive ledige, vil jeg sige: Nej, jeg deler ikke den bekymring, det vil jeg tilkendegive.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
I går havde vi i Arbejdsmarkedsudvalget besøg af Danske Sundhedsorganisationers a-kasse, som kunne fortælle os, at de er lidt bekymrede over, at der er en ledighed på området på 0,4 pct.
Det vil sige, at der stort set ingen ledighed er blandt sygeplejersker.
Når dette lovforslag bliver vedtaget, vil vi komme i en situation, hvor en ledig sygeplejerske, som er medlem af Danske Sundhedsorganisationers a-kasse, vil føle sig åndet lidt for stærkt i nakken af en lidt for aktiv a-kasse, som rådighedsvurderer vedkommende lige lovlig tæt, og kan risikere at blive anvist arbejde dagen efter at have meldt sig ledig.
Den ledige vil nu, efter at lovforslaget er blevet vedtaget, kunne vælge at flytte til f.eks. en tværfaglig a-kasse med en mindre aggressiv holdning til, hvorvidt vedkommende skal ud i anvist arbejde eller ej, og måske med mindre kendskab til arbejdsmarkedet for sygeplejersker.
Bekymrer det ikke Venstre, at vi rent faktisk på den måde kan risikere at komme til at skade formidlingen af ledig arbejdskraft til ledige stillinger?
Tina Nedergaard (V), 2005-11-03:
Forslaget går ud på at give a-kasse-medlemmer uden erhvervsarbejde mulighed for at flytte fra den ene a-kasse til den anden.
Det vil sige, at f.eks. efterlønnere og ledige fremover vil få den ret, som i dag er forbeholdt beskæftigede.
Derfor hilser vi nærværende forslag velkommen.
Samtidig fremgår det af forslaget, at a-kasserne skal have rimelig tid til at varetage det praktiske arbejde i forbindelse med overflytningen, så lovforslaget holder også her en god balance.
Yderligere indeholder forslaget en klar forbedring for personer, som er så uheldige at være syge i perioder over 6 uger under beskæftigelse.
De vil med forslagets vedtagelse nemlig få forlænget referenceperioden på 6 år, som er afgørende for dagpengeretten.
Med andre ord vil en beskæftiget person med længerevarende sygdom ikke længere blive dårligere stillet end en person, som er syg under ledighed.
Det forekommer at være en klar forbedring for personer, der bliver ramt af længerevarende sygdom.
Endvidere får a-kasserne adgang til at differentiere administrationsbidraget for ikkelovpligtige ydelser under hensyntagen til de faktisk afholdte administrationsudgifter, og det er bestemt et fornuftigt forslag.
Det vil øge konkurrencen mellem a-kasserne, men det vil efter Venstres opfattelse også medføre, at a-kasserne motiveres til at kunne udbyde yderligere service over for medlemmerne.
Venstre støtter lovforslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-03:
Jeg er faktisk glad for det sidste, hr. Allan Niebuhr sagde, for det må så betyde, at der ikke kan stilles krav til, om man har arbejde eller ej, når det gælder, om man kan få dansk statsborgerskab.
Jeg spørger ikke til nogen forhandlinger, jeg spørger til den konservative ordførers holdning: Er det den konservative ordførers holdning, at bistandsklienter godt kan få dansk statsborgerskab, at førtidspensionister godt kan få dansk statsborgerskab, hvis de i øvrigt opfylder de krav, som der er på nuværende tidspunkt i lov om indfødsrets meddelelse?
Ole Sohn (SF), 2005-11-03:
Jeg vil bare spørge hr. Bent Bøgsted, som jeg kan forstå har nogle bekymringer for dele af lovforslaget, som også andre partier har givet udtryk for, om vi under udvalgsarbejdet måske kan arbejde os frem til et forslag fra Arbejdsmarkedsudvalget til ministeren om at opdele lovforslaget.
Ud af de ti forslag, der ligger i dette, er de otte jo mere eller mindre administrative forenklinger, som kan være meget fornuftige.
Vi kan sige, at dem kan man godt ekspedere, for det er sådan administration.
Så er der to mere ideologisk funderede forslag, som regeringen på baggrund af regeringsgrundlaget vil have igennem, og det er også fair, at de har de forslag.
Men man kunne dele det op, så man tager det, der er mere sagligt begrundet i ét lovforslag, og det, der er mere ideologisk begrundet i et andet, altså at vi rent teknisk laver den opdeling.
Er det noget, som Dansk Folkeparti vil være med til at overveje i Arbejdsmarkedsudvalget?
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Jeg vil ikke udelukke noget på nuværende tidspunkt.
Jeg vil vente og se, hvilke oplysninger der kommer frem under udvalgsarbejdet her, men jeg vil ikke udelukke noget.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Nu vil jeg håbe, at hr. Bent Bøgsted har ret, og at jeg ikke behøver at have den bekymring.
Jeg er helt opmærksom på, at det i princippet er frivilligt, men min bekymring er simpelt hen, at den almindelige markedssituation, den almindelige konkurrence på et lavere medlemskontingent vil medføre, at a-kasserne vil føle sig tvunget til at differentiere deres administrationsbidrag, og at vi så kommer i den situation, hvor vi ikke får tilgodeset de svagest stillede ledige.
Men jeg vil da se frem til det, hvis hr. Bent Bøgsted på den ene eller på den anden måde kan aflive den bekymring under udvalgsbehandlingen.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Jeg går ud fra, at fru Elisabeth Geday er bekendt med, at det jo ikke er nogen tvang, at a-kasserne skal lave differentiering.
Det er en mulighed, de har, at de kan lave differentiering.
Og det vil sige, at det jo ikke er os herinde, der bestemmer, at de skal gøre det, det er a-kassen selv, der afgør, om de vil lave en differentiering af administrationsgebyret.
Det er jo ikke noget med, at den ledige kan kræve, at der skal være et lavere administrationsgebyr.
Det er a-kassen, der suverænt afgør, om de vil bruge den differentieringsmulighed.
Derfor kan jeg ikke se, hvorfor der skulle være den helt store frygt for, at medlemmerne vil have et lavere gebyr.
De får ikke indflydelse på det, det er a-kassen selv, der afgør det.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Det kan ikke være hr. Bent Bøgsted ubekendt, at det forholder sig sådan, at langt de fleste a-kasse-medlemmer kun er medlem af en a-kasse, for at de kan få udbetalt dagpenge, hvis de skulle gå hen og blive ledige, og at de er ganske kapable til selv at skaffe sig et arbejde, hvis den situation skulle opstå.
Men der er altså også et antal ledige, som har brug for den ekstra service, som langt de fleste a-kasser tilbyder i form af jobformidling og i form af tilbud om opkvalificering.
Problemet er, at hvis ikke alle vil være med til at betale for den ekstra service, som man yder til de dårligst stillede i a-kasserne, bliver den simpelt hen ikke tilbudt.
Og det er min bekymring, at vi simpelt hen stiller de dårligst stillede ledige ringere med det forslag, som ministeren lægger op til.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Fru Elisabeth Geday udtrykker en bekymring for, hvordan det vil blive.
Er det dét, fru Elisabeth Geday er bange for?
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Det vil jeg med den allerstørste fornøjelse bekræfte.
Jeg vil i øvrigt sige, at mine kommentarer til a-kasserne jo ikke generelt går på en kritik af deres arbejde, tværtimod.
Man kan jo godt lave et godt stykke arbejde og have et højt omkostningsniveau, men det kan også godt være, at man kan lave et godt stykke arbejde og have et lidt lavere omkostningsniveau.
Og det var sådan set det, min bemærkning gik på; det var bestemt ikke en kritik af det arbejde, i øvrigt meget gode arbejde, som a-kasserne udfører.