Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-04-28:
Jeg vil gerne begynde med at takke SF, fordi SF har rejst denne forespørgselsdebat.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi her i Folketinget får en drøftelse af, hvordan vi tager initiativ til at hjælpe de svageste i vort samfund.
Jeg vil også takke de tre ministre, som har givet besvarelser på forespørgslen.
Jeg synes, alle tre ministre har lagt nogle svar frem, som vidner om, at man, sådan hørte jeg det, er engageret i at gøre en indsats og ønsker at videreføre indsatsen.
Så vil jeg selv knytte nogle bemærkninger til debatten.
Det vigtigste tror jeg er en forebyggende indsats, og her vil jeg begynde med betydningen af, at vi fører en politik, så vi styrker familiens mulighed for at fungere som familie, og så forældrene har tid og tager sig tid til samvær med børnene.
Jeg tror, at det, at der er mange forældre, som har svigtet, måske fordi de har prioriteret karrieren for højt i forhold til samværet med børnene, er den første årsag til, at det for nogle er endt med en social deroute og deraf følgende problemer.
Så er der blevet sagt en del om arbejdsmarkedet, hvor det også er blevet understreget, at man nu, efter at vi har fået mange i arbejde, fokuserer målrettet på at tage særlige initiativer over for dem, der har vanskeligt ved at få en varig tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det er vigtigt, at man er sig bevidst, at der er mennesker, som vil kunne løse opgaver på arbejdsmarkedet, hvis de får mulighed for det, ved hjælp af skånejob og andre initiativer, som også blev nævnt.
Så tror jeg også, vi skal være opmærksomme på den teknologiske udvikling, der jo gør, at mennesker, som i mange år har løst en vigtig opgave på arbejdsmarkedet, pludselig ser deres job rationaliseret væk og står uden den identitet, de har i kraft af deres arbejde, da de arbejdsopgaver, som de har løst, ikke længere skal løses.
Maskiner eller andre mennesker har overtaget det.
Her tror jeg, det er vigtigt, at man satser på og er bevidst om at styre den teknologiske udvikling og ikke fremme den på en sådan måde, at det kaster mennesker ud i ledighed og påfølgende menneskelige problemer.
Jeg vil gerne høre, om arbejdsministeren har planer om yderligere initiativer til her i et højteknologisk samfund at fange de mennesker op, som bliver tilovers, fordi den teknologiske udvikling overflødiggør dem, og hvilke initiativer der kan tages.
Det kan være en 50-årig eller en 52-årig, som har ydet en vigtig indsats, men nu er der ikke længere behov for vedkommende, og hvordan satser man på en værdig omskoling?
Nu ser jeg, at min taletid er ved at løbe ud, men jeg vil også gerne sige, at den aktive socialpolitik vil understrege betydningen af bofællesskaber, hvor vi ikke bare satser på mursten, men også på det menneskelige engagement.
Jeg er meget enig i det, som bolig- og byministeren var inde på.
Så vil jeg til sidst sige noget om betydningen af de frivillige organisationer.
Jeg tror, at vi i 1960'erne, 1970'erne og 1980'erne for ensidigt satsede på, at det nu handlede om, at staten skulle blive stærkere, kommunerne skulle blive stærkere, og at vi skulle regulere mere, men man glemte den indre velfærd, og man glemte det store engagement, som er udfoldet af mange fra de frivillige organisationer.
Her er jeg glad for at kunne konstatere, at der er en stigende forståelse for, at de frivillige organisationer har en indsats at yde, og at vi magter at give dem muligheder for virkelig at udfolde sig, for her tror jeg, vi har den vigtigste ressource til at hjælpe dem, der virkelig har brug for hjælp.
Så en lille slutbemærkning til hr. Kim Behnke.
Jeg vil da gerne sige, at han er meget velkommen til at besøge Birkerød Kirke mellem kl. 8 og kl. 16. Kirken er åben hver eneste dag, også om søndagen, hvis hr. Behnke skulle have interesse i det.