Svend Auken (S), 2001-01-11:
Er der noget, jeg virkelig er glad for som dansker, er det den energipolitik, vi fører hertillands, og som det jo ikke kun er skiftende energiministre, der fører, men som et bredt flertal i Folketinget står bag; ikke fru Aase D. Madsens parti, det indrømmer jeg, men alle de betydende borgerlige partier sammen med Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti står bag den energipolitik, og den har givet glimrende resultater.
Det er en bred kreds af partier, og alle vore forhandlinger har været ført i meget stor åbenhed og meget stor offentlighed, alle papirer er blevet lagt ud på nettet, samtidig med at de er blevet afleveret, og vi har sørget for orientering af Folketingets udvalg.
Så selv om f.eks. fru Aase D. Madsens parti ikke direkte er med i forhandlingerne, fordi hun har valgt at stå udenfor, ja, så får hun alligevel alle papirerne.
Så der er ikke tale om, at en minister i mulm og mørke sidder på et eller andet kontor og kan påføre befolkningen udgifter.
Tværtimod er der tale om en politik, der hviler på et bredt flertal, som har betydet i tusindvis af arbejdspladser, som giver et tocifret milliardbeløb i eksportindtægter til det danske samfund, og som har gjort, at Danmark nu er et pionerland, uden at omkostningerne for erhvervslivet er højere end i de lande, vi normalt sammenligner os med.
Så jeg er helt uenig i fru Aase D. Madsens nedrakning af Danmark og dansk energipolitik på det her område.
Men som svar på den forespørgsel, der er rejst, vil jeg gerne ganske kort til indledning præcisere, hvad der egentlig ligger i begrebet PSO, altså Public Service Obligation: Der findes en række områder af afgørende økonomisk betydning for samfundet som f.eks. elektricitet, gas, fjernvarme eller telesektoren, hvor der er en eller flere virksomheder, som sørger for, at infrastrukturen fungerer, og at samfundet får de ydelser stillet til rådighed, der er brug for i samfundet. Der er typisk tale om det, man kalder naturlige monopoler, hvor der ikke er samfundsøkonomisk ræson i at lave flere konkurrerende systemer, f.eks. flere elforsyningsnet til den samme forbruger. Samfundet har brug for at sikre, at de virksomheder, som driver disse anlæg, samtidig opfylder en række vigtige samfundsbehov og tager en række vigtige samfundshensyn.
F.eks. er det helt naturligt, at de elselskaber, som ejer og driver det offentlige elforsyningssystem, kan løse en række opgaver af energipolitisk betydning såsom at sikre forsyningssikkerheden, indpasning og afregning af miljøvenlig elektricitet, rådgivning af forbrugerne osv.
Samtidig er det naturligt, at det offentlige også får et ansvar med at sikre, at disse virksomheder udfører deres pålagte opgaver på en effektiv og ressourcebevidst måde.
I alle tre energilove, el, gas og varme, som er vedtaget, som jeg sagde det før, af et meget bredt flertal i Folketinget, er det nøje defineret, hvilke offentlige tjenesteydelser der kan pålægges de enkelte kollektive forsyningsvirksomheder.
Samtidig er det fastlagt, hvordan tjenesteydelserne kan indregnes i virksomhedens omkostninger og dermed selvfølgelig i priserne for forbrugerne.
Alle priser, tariffer og betingelser skal anmeldes til det uafhængige energitilsyn, som kontrollerer, godkender og offentliggør oplysningerne.
Det er her, vi har den største miljøbelastning, og det er ikke en selvfølgelighed for aktørerne i et markedsbaseret system at opfylde f.eks. forsyningssikkerheden.
i elsektoren.
Alle den systemansvarliges PSO-forpligtelser og betalingen for dem er nøje specificeret i de systemansvarlige virksomheders regnskaber og budgetter, der alle er offentligt tilgængelige.
De offentlige tjenesteydelser i elsektoren omhandler målt i kroner og øre fortrinsvis betaling for den miljøvenlige og prioriterede elektricitet, vindmøller og decentrale kraftvarmeanlæg.
Beregning af betaling til disse PSO'er er fastsat ved lov.
Betaling hertil udgør
henved 90 pct. af PSO-omkostningerne i elsektoren.
Den enkelte forbrugers betaling til den miljøvenlige elektricitet fremgår desuden af forbrugernes elregning.
Forbrugerne kan således i dag tydeligt se, i hvilket omfang de medvirker til at finansiere den miljøvenlige elektricitet og altså dermed langt størstedelen af PSO-omkostningerne.
Den resterende del af PSO-omkostningerne omfatter hovedsagelig betaling til varetagelse af forsyningssikkerheden samt til forskning og udvikling i miljøvenlige elproduktionsteknologier samt energispareaktiviteter.
Hovedparten af forskningsaktiviteterne har sit hjemsted hos de systemansvarlige virksomheder i elsektoren.
I begyndelsen af dette år vil der foreligge en bekendtgørelse om anvendelsen
af disse midler.
Før omkostningerne til forskning og udvikling kan pålægges forbrugerne, skal der foreligge en plan fra de systemansvarlige virksomheder for, hvilke projekter
selskaberne ønsker gennemført i en nærmere bestemt periode, og også denne plan skal godkendes af Energistyrelsen.
I tilknytning til godkendelsen har jeg til hensigt at forelægge planen for Det Energipolitiske Udvalg til orientering med en indstilling om, hvilke aktiviteter der vil blive igangsat.
Blandt PSO'erne er også de energispareaktiviteter i elforsyningsloven, som netvirksomhederne skal tilbyde deres forbrugere.
Der er fastsat regler, som skal sikre, at samfundet og de enkelte forbrugere får mest muligt for pengene.
Det er således en betingelse for at lave energispareaktiviteter, at de skal være miljømæssigt og samfundsøkonomisk fordelagtige.
Ligesom på elsiden vil der også blive indført PSO om energispareaktiviteter i naturgas og fjernvarmeselskaberne.
Det er også et led i aftalen fra marts 2000 om reformopfølgningen, hvor rammerne for den nye naturgasforsyningslov og varmeforsyningslov blev lagt fast.
Inden jeg går over til at besvare spørgsmål om Elsparefonden, vil jeg lige opsummere: Jeg er enig i, at omfanget af aktiviteterne og betalingen skal være så gennemsigtige som mulig.
Derfor er der også gjort meget ud af, at forpligtelserne skal være klart defineret i energiloven samt tilhørende bekendtgørelser.
Alle de PSO'er, som jeg har nævnt, er fastsat ved lov.
Vi kan også konstatere, at for så vidt angår langt den største del af PSO-omkostningerne, nemlig betalingen til den miljøvenlige elektricitet, er beregningen fastsat ved lov.
Størrelsen af omkostningerne til forsknings- og udviklingsaktiviteterne og energispareaktiviteterne er ikke fastsat i selve loven, men aktiviteterne bliver fastlagt i medfør af loven og bliver kontrolleret af uafhængige myndigheder, som jeg lige har beskrevet det før.
Dermed er der kontrol med omkostningerne til disse opgaver.
Det er min opfattelse, at der i de gældende regler er skabt gennemsigtighed om, hvilke forpligtelser der hviler på forsyningsvirksomhederne, og hvilke omkostninger der er forbundet hermed.
Med den nye lovgivning skabes der mere gennemsigtighed, end der var i den gamle lovgivning.
I modsætning til tidligere er opgaverne nemlig nu, altså helt i modstrid med, hvad fru Aase D. Madsen sagde før fra talerstolen, klart defineret i loven, og omkostningerne skal fremgå af de regninger, som sendes til forbrugerne.
Der er således ikke tale om en udskrivelse af en blankocheck, som Dansk Folkeparti har udtrykt det tidligere.
Jeg er enig i, at det selvfølgelig er vigtigt, at vi hele tiden er opmærksomme på udgifterne til PSO-foranstaltningerne, og at opgaverne løses så kosteffektivt som muligt.
Herefter vil jeg til sidst gå over til at tale om Elsparefonden.
I de senere år har der været betydelige rammereduktioner på de samlede bevillinger til bl.a. energibesparelser, og som led i en hensigtsmæssig udmøntning af disse reduktioner har det også været nødvendigt at gennemføre besparelser i Elsparefondens bevillinger.
Dette er netop sket som led i en samlet prioritering i forbindelse med de årlige finanslove.
Men jeg vil dog gerne med hensyn til Elsparefondens bevillinger understrege, at i intet af de forløbne år til og med 1999 har de bevilgede tilsagns- og udbetalingsrammer været fuldt udnyttet.
For 2000 foreligger der ikke et endeligt regnskab endnu.
Elsparefonden, og det er også vigtigt at få understreget, har til og med 2000, altså til dato, haft tilsagnsrammer af samme størrelsesorden som provenuet af det elsparebidrag, som bliver opkrævet som en del af elafgiften.
er på 280 mio. kr. Vi har altså i elsparebidrag opkrævet 280 mio. kr. Elsparefondens tilsagnsrammer, dvs. fondens bevillinger til at igangsætte elspareaktiviteter, har i perioden fra 1997 til 2000 været på i alt 321 mio. kr. Hvis man ser på de afgivne tilsagn, dvs. omfanget af de aktiviteter, som fonden har kunnet igangsætte, så fremgår det, at fonden fra 1997 og til og med udgangen af 2000 har igangsat aktiviteter svarende til i alt ca. 220 mio. kr. Fonden har altså således faktisk haft mulighed for at igangsætte aktiviteter for ca. 100 mio. kr. mere, end man faktisk har gjort.
De hidtil foretagne tilpasninger på ordningen er dels en følge af en generel dispositionsbegrænsning for 1998, dels en udmøntning af udmeldte sparekrav i forbindelse med de årlige finanslovforslag.
Dispositionsbegrænsningen for 1998 er optaget på forslaget til lov om tillægsbevilling for 1998, og de øvrige besparelser er i alle tilfælde beskrevet i de årlige finanslovforslag. Jeg vil derfor understrege, at der ikke er tale om, at bevillingerne fra Elsparefonden er disponeret til anden anvendelse, uden at Folketinget eller partierne bag loven om Elsparefonden er blevet fuldt informeret herom.
Jeg vil derfor understrege, at bevillingen til Elsparefonden ikke er blevet disponeret på nogen ikkelovmedholdelig måde. Som bekendt skulle der ske rammenedskæringer på ministerområdet i finanslovforslaget for 2001.
I betragtning af, at Elsparefonden af gode grunde ikke fuldt ud har kunnet bruge sine hidtidige bevillinger under hensyn til en hensigtsmæssig fordeling af samtlige de midler, der er stillet til rådighed for mit ministerområde, så har de nødvendige nedskæringer derfor også omfattet Elsparefondens midler, og dette blev bekræftet med aftalen om finansloven for 2001. Efterfølgende har partierne bag finanslovaftalen samt CD over for mig gjort gældende, at det er deres, altså partiernes politiske ønske, at der ikke sker en indskrænkning i Elsparefondens midler i forhold til provenuet fra elsparebidraget.
Det er altså, som det hele tiden har været,
nemlig at elsparebidraget også har svaret til de penge, man har haft til rådighed i Elsparefonden.
Vi har efterkommet det ønske.
Vi har tilsluttet os, og vi har derfor fremsendt et aktstykke i overensstemmelse hermed til Folketinget.
Uanset, at elsparebidraget juridisk opkræves som en almindelig skat, ønsker partierne at reservere provenuet til Elsparefonden.
Regeringen har tilsluttet sig dette synspunkt.
Til afslutning vil jeg godt minde om, at et bredt flertal i Folketinget er enigt om, at der er behov for at se nærmere på vores indsats på energispareområdet.
Jeg vil derfor opfordre til, at vi nu tager tager fat på forhandlingerne om en handlingsplan på energibesparelsesområdet.
Forhandling