Ole Stavad (S), 2000-11-16:
Det var lige før det her blev til en grænsehandelsdebat, og som man kan se af lovforslaget og lovforslagets bemærkninger, som blev citeret af hr. Thulesen Dahl, så har vi også været ganske optaget af den vinkel i Skatteministeriet. Jeg kan ikke mindes, om det er forekommet tidligere, men vi har i hvert fald været omhyggelige med ud fra vores bedste beregninger direkte at skrive ind i lovforslaget, hvad konsekvenserne er for grænsehandelen, sådan at vi har lagt oplysningerne så præcist og så åbent frem for Folketinget, som vi overhovedet har haft mulighed for.
Både fru Mariann Fischer Boel og hr. Flemming Hansen spurgte til grænsehandelsredegørelsen, og den er på trapperne.
Jeg kan sige, at det er faktisk et meget, meget, meget stort arbejde, og det vil man kunne se, når den endelig udkommer.
Det har været nogle af de samme folk, som vi har trukket på i andre sammenhænge, der har lavet den, så der har faktisk været flaskehalse i Skatteministeriet, selv om jeg har sat alle de ressourcer ind, som jeg kunne, for at få sagen fremmet.
Jeg er lidt ked af den måde, som hr. Flemming Hansen sagde det med, at jeg ikke havde gidet svare.
Men jeg håber også på en vis forståelse for, at der er - hvilket vi alle sammen er involveret i - ganske mange bolde i luften, og vi får ikke lige pludselig et meget stort mandskab stillet til rådighed. Jeg kan nemlig sige, at de folk ovre i Skatteministeriet, som betjener ikke kun mig, men også i mange sammenhænge Folketinget, faktisk knokler ganske meget og ofte har meget lange dage.
Det vil jeg i hvert fald godt nævne her, når der kan ligge en kritik, som jeg hørte det, fra hr. Flemming Hansen.
Det er jeg ked af, for vi gør os umage for at svare hurtigt.
Men vi vil ikke vente til jul med grænsehandelsrapporten, og jeg forventer, at i løbet af en 14-dages tid skulle den meget gerne være endeligt klar, ikke i trykt udgave, for det tager med den størrelse, den har, ganske lang tid.
Men lige så hurtigt, vi kan sige, vi har det endelige resultatet, så vil jeg meget, meget gerne delagtiggøre både Folketinget og offentligheden i de oplysninger, som vi kan udlede af rapporten.
Så tak for muligheden for lige at sige det her i Folketingen.
Jeg er enig med fru Mariann Fischer Boel i, at jeg tidligere har tilkendegivet, at vi tilstræbte at komme med grænsehandelsredegørelsen inden udgangen af oktober. Det er ikke, fordi vi sidder og gemmer den, eller fordi vi ikke er parate til at offentliggøre den lige så hurtigt, vi har den færdig, for det er vi.
Det er, fordi der har været et meget stærkt pres, ikke mindst på de medarbejdere, som på det her område også har skullet løse en række andre opgaver.
Så vil jeg selvfølgelig sige tak til det pæne flertal, der har støttet forslaget.
Tak til de partier, vi har aftaler med i forbindelse med finansloven: hr. Aage Frandsen, fru Sonja Albrink og hr. Frank Aaen, men bestemt da også en meget stor tak til hr. Flemming Kofod-Svendsen fra Kristeligt Folkeparti.
Jeg synes faktisk, det er flot, at Kristeligt Folkeparti, der ikke er deltager i aftalerne, siger: Vi går ind og støtter nogle forslag, som vi erkender koster nogle penge, og så føler vi os også forpligtet til at være med til at finde finansieringen.
Det må jeg altså sige er en holdning til at få tingene til at hænge sammen og en ansvarlighed i forhold til økonomien, som jeg i allerhøjeste grad tager hatten af for, og jeg synes, den er værd at kvittere for.
Jamen på sigt er, at vi har sat et arbejde i gang for at vurdere, om det er muligt, om det kan håndteres, for det er jo et spørgsmål om, hvor afgiften skal pålægges.
Er det i engrosleddet eller hos producenten eller ude hos detailleddet?
Hvor er det egentlig, at avancerne, som er en del af det problem, vi diskuterer her, pålægges?
Og jeg vil sige, at skulle man ud i detailhandelen, så ville jeg stærkt advare imod, at man laver det, for så skal vi ud og lave et stort indviklet system, som vi skal involvere en masse i.
Så det er disse undersøgelser, vi har sat i gang, og det er klart, at vi vil dele resultatet med de partier, vi har aftalt det her med, lige så snart vi har det.
Det bliver ikke i morgen eller i overmorgen, men vi fremskynder det mest muligt, og så vil vi selvfølgelig dele resultatet og vurdere
i fællesskab, om det giver et grundlag for en sådan omlægning, hvor vi har signaleret, at hvis det kan gøres, er vi parate til positivt at gå ind i en sådan overvejelse.
forhold til Cola og andre drikke af tilsvarende karakter
Lad mig sige, at jeg vil prøve at få en aftale med erhvervsministeren, om vi ikke kan få kigget lidt mere på de her konkurrenceforhold.
De prisforskelle, som hr. Flemming Hansen nævner,
hvor 1,5 l Cola koster 9 kr. lige syd for grænsen og koster 19 kr.
i Danmark, dér er det altså en meget, meget beskeden del af den prisforskel, der skyldes afgifter.
Og jeg spørger en gang imellem mig selv, om der måske er nogle ting, som ikke bare er noget, vi kan bede danske konkurrencemyndigheder om at se på, men måske noget, vi også kan bede EU om at se på.
Så vidt jeg har forstået diskussionen imellem Carlsberg og Cola, så betragter Carlsberg det åbenbart ikke som et voldsomt attraktivt område - det er ud fra de udmeldinger, de har givet offentligt.
Derfor spørger jeg mig selv, om der er noget med, at der er en licenshaver i Tyskland, der betaler en helt anden pris for licensen end licenshaveren, Carlsberg, i Danmark, og at der ikke er den konkurrence over landegrænsen.
Er det tilfældet, at man fra den store multinationale koncern med de mange milliarder kroner går ind og lægger nogle begrænsninger, ja, så har vi domme fra tidligere omhandlende andre grupper af varer og goder på, at det ikke er acceptabelt efter EU-reglerne.
Jeg ved det ikke.
Også når vi kommer til
grænsehandelsundersøgelsen
, tror jeg, vi får den samme diskussion, at der på en række varegrupper, som er nogle af dem, der grænsehandles mest, er nogle ekstremt høje avanceforskelle.
Derfor kunne jeg måske have det lidt fromme, men måske også urealistiske ønske om, at der var en lidt større og bredere enighed i Folketinget om at lægge et politisk pres på de virksomheder, også danske virksomheder, der er blevet nævnt i debatten her, som sælger langt billigere til forretningerne syd for grænsen, end de sælger til tilsvarende konkurrerende virksomheder i Danmark.
I hvert fald for en række varegruppers vedkommende handler det i langt større udstrækning om avanceforskelle.
Og det er efter min opfattelse ikke detailhandleren, der render med avancen.
Den ligger på et tidligere stade i fødekæden.