runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carina Christensen (KF), 2003-04-03:
Først til hr. Peder Sass: Jeg har ikke noget imod, at vi går ind og kigger på ledelses- og styrelsesprocedurerne.
Jeg må sige, at jeg ikke kender omfanget af det; jeg ved ikke, om det er et alvorligt problem.
Jeg kunne godt forestille mig, at det ville gælde for nogle teatre, ligesom det også gælder for nogle virksomheder.
Men om vi over én kam kan sige, at der er dårlige ledelsesstrukturer på samtlige teatre i Danmark, har jeg meget svært ved at sige.
Men jeg synes da, at vi skal få det belyst.
Lad os se på omfanget af det, og lad os se, om der er behov for, at vi kigger på strukturerne ledelsesmæssigt.
Udnævnelsesmæssigt har jeg nemlig også en mistanke om, at vi godt kunne bruge nogle bedre udnævnelsesmetoder, så der er vi faktisk også interesseret i, at vi får set på det.
Det er ikke vores holdning, vi synes stadig væk, at alle teatre skal have lov at være med i ordningen, og så vil vi gerne give lidt mere frihed til, hvordan man bruger pengene på de enkelte teatre.
Ester Larsen (V), 2003-04-03:
Ja, det er nu ikke min agt, at vi skal køre debatten igennem en gang til.
Men når jeg bliver tillagt nogle synspunkter, så er jeg næsten nødt til at korrigere dem.
Fru Jytte Andersen siger på en og samme gang, at støtten kun skal gå til det, der på forhånd er succesområder, og bagefter bliver jeg bebrejdet, at jeg kun vil støtte det, der ikke kan klare sig på markedsvilkår.
Vi har to former for støtte.
Vi har en abonnementsordning, og vi har produktionsstøtte.
Når det drejer sig om abonnementsordningen, så er det meget vigtigt for os, at det er publikumspenge, og at det er publikum, der selv vælger. Det, jeg advarer mod, er, at teaterdirektørerne vælger og siger: Vi vil ikke give abonnementsrabat til de stykker, som vi regner med går.
Vi samler alle rabatterne til det, vi tvivler på.
Det er den mulighed, jeg vil udelukke.
Når man byder stykker ud i abonnementsrabat, så er det alle stykker, og så er det publikum, der vælger.
Og så har jeg et par gange refereret til produktionsstøtten til musicals, hvor jeg synes, det er betænkeligt, at en musical kan sættes op med 4 mio. kr. i støtte på det ene teater, mens den kører fuldstændig uden produktionsstøtte på et andet teater.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-04-03:
Af hensyn til referatet og sagt med et smil: Jeg er jo ikke forpligtet til at fortælle, hvad der sker på gruppemøderne, men det er også, fordi jeg ikke kan huske det.
Jeg mener faktisk ikke, at vi har haft denne her diskussion i forbindelse med det her forslag, vi har haft den ved andre lejligheder, og der distancerer jeg mig i hvert fald fra folketingsgruppen.
Jeg kan altså ikke sige andet end lad os tage det med, men jeg synes nok, at det kan blive noget uoverskueligt, hvis det er den situation, vi skal blande ind i det her, for vi skaber jo ikke en ny situation med det her lovforslag, vi er i en situation, hvor der er en form for regulering, som ikke er via lovgivning.
Det er det, der er vores bundne opgave, og vi har netop i opposition været med til at bede om et lovforslag, og det vedstår vi.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-03:
Jeg tror også, det er godt at få afdækket nogle af de spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet, og derfor vil jeg godt spørge til en anden måde at gribe denne her problemstilling an på, og hvorvidt den har været drøftet i Venstres gruppe.
Man kunne jo også sige, at en del af de her flerfoldige graviditeter opstår i forbindelse med kunstig befrugtning og insemination, og kunne man i virkeligheden ikke bedre regulere det her område - igen for så vidt et lidt forfærdeligt udtryk at bruge om sådan noget som at skabe liv - ved i forbindelse med kunstig befrugtning at stille krav om, at der kun opsættes et befrugtet æg, så man undgår nogle af de flerfoldige graviditeter, som så fører til en problemstilling omkring fosterreduktion.
Det er jo en anden måde at tage stilling til det her spørgsmål på, som også i virkeligheden lægger op til en lovregulering.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-04-03:
Jeg vil gerne sammen med hr. Jann Sjursen være med til at stille ministeren nogle spørgsmål, der afdækker det her, for det er jo en anden situation end abort, hvor det netop er en frasortering.
Men her er det jo andet end en frasortering, fordi, som det fremgår af bemærkningerne, sådan som jeg har forstået det, men lad os få det afdækket lidt mere medicinsk, forøger denne reduktion, som er et forfærdeligt ord, jo også levechancerne for det tilbageblevne.
Det er jo det, der gør, at det er en anden form for dilemma end det, vi er i, hvis det er en ren abort.
Og det synes jeg at vi godt kan se lidt grundigere på i udvalget.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-03:
Jeg respekterer fuldt ud fru Birthe Rønn Hornbechs holdninger, og jeg kender også hendes personlige holdning til det her spørgsmål.
Men uanset at fru Birthe Rønn Hornbech mener, at vi er i en tvangsmæssig situation, så er det dog ikke mere tvangsmæssigt, end at det er Folketinget, der forestår lovgivningen.
Det tror jeg fru Birthe Rønn Hornbech vil give mig ret i.
Derfor mener jeg også, at det er Folketingets pligt at søge den bedst mulige regulering i overensstemmelse med de etiske principper eller hvilke andre principper, man måtte have for det her område.
Og der synes jeg dog alt andet lige, at det er en diskussion værd, at når vi har mulighed for f.eks. at sige, at vi ikke vil være med til at frasortere fostre på baggrund af misdannelser som f.eks. Downs syndrom og Turners syndrom, så sætter vi en grænse der.
Det står dog faktisk i Folketingets magt.
Jeg bemærkede, at fru Birthe Rønn Hornbech i sin tale gjorde meget ud af, at der jo ikke var tale om almindelig svangerskabsafbrydelse i denne her sammenhæng.
Så meget desto mere påhviler der vel Folketinget en forpligtelse til så at gå ind og se specifikt på denne her problemstilling og så for første gang, som det jo i virkeligheden er, også lovregulere det.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-04-03:
Ja, muligvis med en enkelt eller to undtagelser støtter vi forslaget, som det ligger.
Nu er taletiden jo ikke så lang, og jeg er heller ikke læge, så det var et meget bredt og måske lidt overfladisk udtryk, jeg brugte dér, men det var netop for at pointere, at reglerne altså er strammere end de almindelige abortregler, og der er mange også i Venstres folketingsgruppe, der af etiske grunde mener, at det er rigtigt, at reglerne er stramme.
Men det er rigtigt, at det er fremhævet, at hvis der er fare for alvorlig misdannelse, så er der også mulighed for denne fosterreduktion.
Hr. Jann Sjursen kender godt mine synspunkter.
Vi er jo, som forfatteren Kundera har sagt engang, fanget i en fælde på grund af al den teknik.
Og jeg er altså personlig - og flere med mig, der plejer at være meget skeptiske i det her område og meget kritiske - nået til, at vi altså nu er i den situation, at vi har disse flerfoldssvangerskaber, og de er ikke retligt reguleret, men der har udviklet sig en praksis, som nu bliver kodificeret. Det er lidt en tvangssituation.
Jeg må indrømme, at jeg synes, det ville være lidt hyklerisk at være imod det lovforslag.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-03:
Jeg noterede mig, at Venstres ordfører sagde, at man fra Venstres side fandt, at det var vigtigt, at der var tale om en medicinsk begrundelse i forhold til spørgsmålet omkring fosterreduktion.
Her synes jeg, at vi i virkeligheden er ved et af kernespørgsmålene i det her lovforslag, nemlig at det åbner op for, at der er andre end den medicinske indikation for, at man kan få foretaget fosterreduktion.
Der kan være tale om, at man også kan få foretaget fosterreduktion, hvis der er tale om et foster, som ikke vil være levedygtigt eller vil få en alvorlig legemlig eller sjælelig lidelse, altså at der i virkeligheden kan foretages fosterreduktion på baggrund af f.eks. Downs syndrom, og hvis der er tale om en Turner-pige.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan Venstres folketingsgruppe stiler sig til den del af problemstillingen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-04-03:
Det er som sagt ændringer til lov om svangerskabsafbrydelse med undertitlen fosterreduktion.
Det lyder jo meget uskyldigt, begrebet fosterreduktion.
Men det, der altså er tale om, er afbrydelse af liv.
Teknikken har jo medført, hvad mange betragter som fremskridt.
Det var måske heller ikke meningen, og så opstår der et ønske om at afbryde flere af disse svangerskaber, så man kan nøjes med et eller to fostre.
Der er altså ikke tale om abort, men der er tale om, at man ønsker at reducere antallet af svangerskaber - deraf udtrykket fosterreduktion.
Det er naturligvis i høj grad et etisk spørgsmål, og derfor kan der også i Venstres folketingsgruppe være forskellige opfattelser, dog er der et meget stort flertal, der kan støtte dette forslag.
Vi har i Venstre sammen med andre partier, da vi var i opposition, været med til at pålægge justitsministeren at komme med et lovforslag, for disse spørgsmål, som altså er af etisk karakter, har jo været behandlet uden en egentlig retlig regulering, uden om Folketinget.
Det er derfor i sig selv et retssikkerhedsmæssigt fremskridt, at der nu foreligger et lovforslag, som den tidligere justitsminister blev pålagt at komme med.
Vi er meget enige i Venstre om, at det her kun bør kunne finde sted, når det er medicinsk begrundet, og at der altså dermed stilles strammere betingelser, end der gør i abortlovgivningen. Vi synes, det er rigtigt, at det kræver en medicinsk begrundelse, og i modsætning til så mange andre områder inden for det lægevidenskabelige og det lægeetiske kan vi her konstatere, at vi ikke med disse regler er på en glidebane.
Det er sådan set
tværtimod, for som det fremgår af bemærkningerne, er det jo sådan, at det vil være vanskeligere og vanskeligere at få fosterreduktion, jo mere lægevidenskaben gør fremskridt, og jo mindre de lægelige problemer bliver med at gennemføre flere svangerskaber.
Så vi støtter altså den del af forslaget, og vi er for flertallets vedkommende fuldkommen enige i, at man, selv om der altså er forskel på fosterreduktion og abort, sætter disse regler ind i lov om svangerskabsafbrydelse.
Men vi er selvfølgelig opmærksomme på, at Det Etiske Råd har en anden opfattelse. Lovforslaget betyder så også, at der bliver mulighed for svangerskabsafbrydelse på privathospitaler, og jeg skal sige, at den del af forslaget kan vi også støtte.
Jytte Andersen (S), 2003-04-03:
Til fru Louise Frevert, som gerne vil være tryg: Nu er jeg jo ikke sat i verden for at gøre fru Louise Frevert tryg, vil jeg godt sige, tværtimod.
Det mener jeg sådan set slet ikke at vi som politikere er rustet til at forholde os til.
Hvis vi var det, var vi jo sådan set smagsdommere, og jeg mener ikke, vi skal være smagsdommere.
Jeg mener, vi skal stille nogle krav om alsidighed, udbud og en kunstnerisk kvalitet.
Og den kan for mig at se godt betyde, at man på et teater spiller musical. Der er jeg sådan set slet ikke uenig med fru Ester Larsen i spørgsmålet om, hvorvidt en musical kan spille den ene sæson på den ene type teater og den anden sæson på det andet.
Det kan da godt virke ejendommeligt.
Det vil vi da godt snakke om.
Det er i hvert fald ikke det, der er kardinalpunktet, eller som for mig at se er uoverskueligt.
Men igen: Vi har sådan set selv i forslaget gjort meget ud af at lade være med at være smagsdommere.
Er der udbud?
Er der valgmuligheder?
Spiller de for ensartede forestillinger, eller hvad gør de?
Vi vil gerne have, de spiller mange forskellige forestillinger.
Og så vil jeg godt sige til sidst til fru Bodil Kornbek, at med hensyn til de frie scener kunne man bare som eksempel se, at når de to scener på Folketeatret ikke har spillet i denne her sæson, så kunne man jo godt have ladet noget eksperimenterende komme ind, noget nyt, for at kunne prøve noget af.
Det er bare som eksempel.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-04-03:
Når jeg taler om at lukke teatre, så er det ikke et udtryk for, at vi nu skal have mange færre scener.
Men det var et udtryk for, at der nogle gange er noget, der skal afvikles, for at noget kan udvikles. Det, jeg så hører på fru Jytte Andersen, er, at man ikke er så glad for at bruge udtrykket, at noget skal lukkes, men man vil gerne reorganisere nogle ting. Men jeg tror på, at hvis man vil styrke et vækstlag, hvis man gerne vil have noget eksperimenterende, en udvikling, så skal man ikke tro, at man altid kan få det inden for nogle meget fastlåste rammer.
Og derfor mener jeg, det er vigtigt, at noget må lukkes ned, for at der kan komme noget nyt og dermed også den udvikling, som jeg gerne ser, og som også Socialdemokraterne giver udtryk for, at de ser.
Så vi kunne måske få en anden fælles forståelsesramme på det her område og så lege lidt med begreberne.
Louise Frevert (DF), 2003-04-03:
Ja, teater er jo ikke en stationær genstand.
Det er en genstand i konstant bevægelse, og den tager bestik af strømninger og tendenser og nye toner.
Derfor skal der også lige præcis tages højde for, at teatret ikke er stationært, i en ny teaterlov.
Det er nemlig fuldstændig rigtigt.
Jeg tror bare, vi gør det ud fra forskellige forudsætninger og forskellige intentioner.
Men vi er i hvert
tilfælde enige om noget, og det er, at der skal en ny revidering til, der skal en ny teaterlov til, og der skal også ses på abonnementsordningen. Men for at jeg kan være tryg i min videre færd frem i udvalgsarbejdet, vil jeg gerne spørge fru Jytte Andersen helt konkret om, hvad fru Jytte Andersen egentlig mener med hensyn til den kommercielle del af det og den mere såkaldt seriøse del af det.
Hvis vi nu tager en genre som lystspil, så kunne vi f.eks. tage »Min kone spøger« på Privatteatret og det kunne være Holberg på Det Kongelige Teater, altså begge i lystspilgenren, hvor den ene del af det er hundrede procent statsstøttet og den anden del er hundrede procent ikkestatsstøttet.
Sådan vil man kunne finde mange eksempler.
Så spørger jeg bare: Hvordan skal man kunne opstille kriterierne for de her genreopdelinger?
En af de mest vigtige dele i denne diskussion er, hvor man sætter grænserne for de her genrer.
Det var bare ét eksempel.
Jeg skal ikke komme med flere.
Og så har ...
Bodil Kornbek (KRF), 2003-04-03:
Hvis jeg havde en færdig opskrift på disse ting, var jeg sandelig også kommet med et beslutningsforslag eller to.
Men forslagsstillerne er selv lidt inde på det, hvor de siger: En tydeligere profil med ny dansk dramatik er nogle, som tager sig af den her genre, eller nogle, der tager sig af børneteater osv.
Altså at man har en meget mere klar og tydelig profil, så også publikum er meget mere bevidst om: Hvad er det egentlig, vi får her?
At de går efter nogle ting.
At man ikke bare køber en pakke, og så ved man ikke helt, hvad den indeholder, men at teatret har en klarere profil.
Det er også det, jeg læser i forslaget her.
Så jeg er glad for, vil jeg sige, at man også i Socialdemokratiet gerne vil sikre vækstlaget, og at der er fokus på det.
Jeg kunne så ikke helt læse det ud af forslaget.
Men om det skal være på den ene måde eller på den anden måde, det er jeg helt åben over for.
Peder Sass (S), 2003-04-03:
Nu har vi også brugt lidt tid på det efterhånden, så nu skal
vi vist til at slutte.
Derfor skal min bemærkning bare være, at jeg vil gøre opmærksom på, at når vi taler om frie midler til at få et bredere udbud, så taler vi jo om, at vi gerne ser, at man kan opdele tilskud til administration og til kunst.
Det er for, at vi ad den vej kan skabe en større rummelighed ved, at der dermed er ressourcer, der er givet til kunsten og til udviklingen i forbindelse med teatret.
Det er der, vi mener, at vi også skal give plads til de nye vækstlag.
Jeg kan godt se, at der kan være friheder i det ved at lade det være samlet, men det er for at give den mulighed
Det, som jeg så vil spørge om, er egentlig: Hvad mener
fru Bodil Kornbek med udtrykket mere markant teater?
Kan vi få en lille opskrift på, hvad der menes med mere markant teater?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-04-03:
Jeg vil sige, at diskussionen om belægningsprocenter er kun foregået på de teatre, som ikke bliver støttet af Teaterrådet og Det Rejsende Børneteater.
Jeg vil gerne spørge hr. Peder Sass: Vil hr. Peder Sass fra Socialdemokratiet godt være med til at diskutere belægningsprocenter også på teatre, der er støttet af Teaterrådet og Det Rejsende Børneteater?
Her kan vi jo se, hvordan indtægterne afspejles i forhold til de tilskud, der er, og de ligger jo meget, meget lavt også set i forhold til de andre teatre. Så vil jeg også gerne spørge hr. Peder Sass: Vil det, at teatre er i konkurrence med hinanden, nødvendigvis altid føre til en dårlig udvikling for dansk teaterkunst?
Louise Frevert (DF), 2003-04-03:
Også jeg vil takke for debatten, selv om jeg på et tidspunkt var lige ved at synes, at den begyndte at køre i tomgang.
Men så var der nogle af deltagerne, der var ved at komme op på mærkerne igen.
Det er jo dejligt, at man ikke sidder og falder i søvn i denne debat, som jeg nu synes har kørt over flere omgange.
Jeg synes egentlig ikke, at der er nogen grund
til andet end at sige tak for den.
Vi er alle sammen, vil jeg sige til fru Mette Frederiksen, interesserede i at få et TV 2, som skal være lødigt, og som skal være ordentligt og underholdende for alle.
I virkeligheden havde jeg ikke meldt mig som ordfører.
Det var en misforståelse heroppefra.
Jeg havde faktisk meldt mig til en kort bemærkning til hr. Naser Khader, og den vil jeg så hermed aflevere.
Hr. Naser Khader spurgte om, hvorfor Dansk Folkeparti ikke kunne stemme for oppositionens forslag.
Det vil jeg hermed begrunde.
Det er, fordi vi synes, at vi meget fint har fået dækket vores ønsker ind i det her udarbejdede materiale.
I udkastet til public service-kontrakterne står der, og jeg vil til forskel fra andre her, der ikke har haft mulighed for at citere og konkretisere deres indlæg og begrunde dem, citere fra dem: »I udsendelsesvirksomheden skal der lægges særlig vægt på dansk sprog og dansk kultur. TV 2/DANMARK skal gennem en aktiv sprogpolitik medvirke til at bevare og udvikle det danske sprog, så seere møder og oplever et korrekt og forståeligt dansk.
TV 2/DANMARK skal lægge særlig vægt på sin rolle som initiativtager til og formidler af dansk kunst og kultur, herunder den danske kulturarv.
Jeg synes næsten ikke, at man kan få det bedre.
Og med hr. Naser Khaders passion for det danske sprog og forslag om sprogpolitik osv. er det faktisk meget uforståeligt, at hr. Naser Khader ikke er med i det her medieforlig.
Lige netop når vi har fået udarbejdet en så fantastisk god tekst, som må være i hr. Naser Khaders favør, kan jeg ikke forstå det.
Det er altså begrundelsen for, at Dansk Folkeparti ikke kan stemme for forslaget til vedtagelse.
Ester Larsen (V), 2003-04-03:
Det har i en undersøgelse vist sig, at af den del af befolkningen, som ikke går i teatret, som oplyser, at de aldrig har været der, er der en overvægt af 15-24-årige.
Når man tager i betragtning, at der har været en meget massiv indsats på børneteaterområdet, vil jeg gerne spørge, om det har udløst nogen overvejelser hos Socialdemokratiet.
Er man indstillet på en nytænkning og en omlægning omkring børneteatret, når den opdragende rolle, at det skulle føre til, at børn blev teatergængere, åbenbart ikke fungerer?
Louise Frevert (DF), 2003-04-03:
Det, der kaldte mig herop, var, at jeg bare godt vil være helt sikker på, at jeg ikke har misforstået ministeren.
Jeg hørte det sådan, at ministeren rent faktisk tilkendegav heroppe fra talerstolen, at ministeren partout mener og på forhånd har besluttet, at der skal være et bredt forlig i forbindelse med en ny teaterlov, og det gør mig da lidt betænkelig, at man tænker på bredden af forlig i stedet for indholdet.
Så jeg vil bare blot have tilkendegivet, hvad det er for nogle parametre, ministeren bruger til at skulle udarbejde et eventuelt bredt eller smalt forlig.
Jytte Andersen (S), 2003-04-03:
Så kom vi så langt.
Der er sådan set god grund til at glæde sig over, at der i hvert fald er sket nogle kovendinger hos kulturministeren fra som nyslået minister at sige: Nu kommer der snart en teaterlovsrevision.
Og så et års tid efter at sige: Nej, der var alligevel ikke rigtig noget om det.
Og så står vi her godt og vel en måned efter, at vi har stillet et forslag, og nu sker der alligevel noget.
Det er der grund til at glæde sig over, og det vil jeg gerne gøre her indledningsvis i debatten.
Men jeg er nødt til - og det er derfor, jeg har bedt om ordet i denne her omgang - at rette en misforståelse.
Først og fremmest har vi ikke på nogen måde anfægtet, at der er meget kvalitet, der er meget talent, der er mange visionære personer inden for teaterområdet, og der er i øvrigt også meget publikum.
Vores indfaldsvinkel har egentlig ikke været den der tunge, mørke krise, men et billede af, at teaterlivet nu har brug for politisk opmærksomhed, brug for, at der bliver skærpet nogle krav i den lovgivning, der er.
Hvor store ændringerne skal være, vil tiden jo så vise; det er jeg sådan set meget enig i.
Men misforståelsen fra kulturministerens side var, at vores forslag ville betyde en indskrænkning af den kunstneriske frihed.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Vi siger, at der skal være et skærpet krav om kunstnerisk kvalitet, udbud og alsidighed, og at der skal være en bestyrelse, over for hvem teaterlederen har et ansvar - har et ansvar!
Og så siger vi også, at der fra politisk hold - her fra Folketinget - selvfølgelig skal være
en sikkerhed for, at vi får kunst og kultur ud af vores penge.
Men jeg vil godt spørge ministeren, når vi nu har rost teatret, om der ikke er en fare i, at belægningsprocentmodellen betyder, at for mange teatre lægger sig på den sikre midterbane, og at vi ikke får den kunstneriske udvikling, som både ministeren og regeringen gerne vil have, og som Socialdemokratiet gerne vil have.
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Det er ikke for at forlænge debatten, men jeg synes, at jeg er nødt til at give nogle svar på de ting, der kommer.
Vi skal jo nok lige slå fast, at ingen har vel en større interesse i, at det her bliver en succes, og at tingene også bliver overholdt, som de skal, og med de krav, som vi har opstillet, end forligspartierne.
Det ligger i hvert fald mig meget på sinde.
Man kan altid diskutere, om der skulle puttes mere på, flere pinde osv., fair nok, men med de public service-kontrakter, vi laver, laver vi jo i realiteten langt mere bindende aftaler og stiller langt klarere krav til et TV 2 end det, man har gjort hidtil, også til et privatiseret TV 2, for jeg vil godt understrege, at det er hele meningen med, at vi laver den her public service-kontrakt også over for TV 2.
Med hensyn til sanktionerne tror jeg, at de fleste, der sidder i Kulturministeriet eller lokalradio-, -tv-nævn og sådan noget, kan bevidne, at sanktioner har man altid netop været god til at foretage over for de private aktører på markedet, mens man aldrig har gjort det, når det er sådan, at de offentlige aktører ikke har holdt sig helt til reglerne, men selvfølgelig skal også den ting være på plads.
Den eneste løsning, man har kunnet finde ud af tidligere, var, at man bare sådan automatisk krævede flere penge op af borgernes lommer. Det er slut nu, og derfor må og skal der findes andre veje til at sikre økonomien, og derfor er privatiseringen den rigtige vej, fordi det frigør TV 2 fra en lang række politiske bindinger og vil kunne gøre TV 2 økonomisk og som selskab stærkere, hvilket i sidste ende kan betyde bedre programmer og en bedre mulighed for at opfylde de public service-forpligtelser, som vi fastsætter.