runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-01-17:
Nu kan jeg jo høre, at fru Marianne Jelved bliver ved med at kommentere, at vi ikke har mulighed for at se, hvilke test der er, og at der er bekymring over, om undervisningen nu bliver tilrettelagt direkte til denne test.
Det er jo sådan, at der er lagt op til, at det skal være et materiale, der retter sig mod trinmål og slutmål.
På den måde vil det jo ud fra de værktøjer, vi står med i hånden i dag, være muligt ganske målbart at vide, i hvilken retning disse spørgsmål kommer til at gå.
Egentlig ville jeg da næsten ønske, at man så går hen i retningen af at vide, hvilke spørgsmål der kommer.
Det er jo sådan der, jeg kan forstå, at der er en bekymring.
Hvorfor er der denne bekymring over materialet, når vi netop sammen på et tidspunkt for snart mange år siden vedtog trinmål/slutmål?
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Altså, jeg mener, det er relevant, at man ikke kan gå ind og se, hvordan Ole Jensen i 8. a på Klostermarksskolen i Roskilde har løst sin prøve i PISA-prøverne eller i en obligatorisk test.
Jeg synes, at det er i orden, at det ikke er offentligt tilgængeligt.
Jeg synes ikke, at det er i orden, at den prøve, der bliver anvendt, er ukendt, ikke er offentlig kendt.
Vi har prøver i matematik og skriftlig dansk til afgangsprøverne i 9. klasse.
Jeg synes, at det er relevant, at de prøver også er offentligt kendte, mens hvad eleven har fået, og hvordan eleven har løst opgaven, kun er noget, der vedrører den enkelte elev, læreren og forældrene, altså en lille, sluttet kreds, og som ikke er til offentliggørelse på Politikens forside.
Stileopgaverne og matematikopgaverne kan offentliggøres på forsiden, det kan diskuteres, hvorvidt det var gode eller dårlige opgaver.
Hvorfor kan man ikke få den test, der skal anvendes i dansk i 2. klasse, offentliggjort, så man kan se, hvad det er for et materiale, børnene bliver præsenteret for?
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Det kan godt være, at det bare er mig, der bliver temmelig forvirret, men nu er jeg simpelt hen kommet i tvivl om, hvad Det Radikales Venstres holdning er til anonyme test.
Jeg kan forstå, at det var Det Radikale Venstre, der sørgede for, at Danmark deltog i PISAundersøgelsen, hvor Det Radikale Venstre fuldt ud havde kendskab til, at der er tale om anonymiserede test.
Nu indfører vi noget tilsvarende her i Danmark, og det kan man så ikke lide.
Skal jeg forstå det sådan, at Det Radikale Venstre har skiftet holdning til anonyme test?
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Jamen det er da rigtigt, at de nationale test kun er en lille del af en evalueringskultur,
det har jeg da ikke på noget tidspunkt benægtet.
Ikke desto mindre kommer de jo til at fungere på en måde, som gør, at lærerne siger – ikke bevidst, men det er jo den måde, prøver virker på: Hvis det er sådan, at min klasse skal prøves i 2. klasse i det her, og i 4. klasse i det her, så er det det, jeg skal sikre mig at de først og fremmest får lært.
Men der er utrolig mange ting, de test ikke kan teste, mange ting, som folkeskolen faktisk er forpligtet til.
Det, jeg taler om her, er forskningsbaseret viden; prøverne virker tilbage på undervisningen – og jeg brugte matematikken som eksempel.
Jo, vi vidste godt, at PISA var anonymiseret, det er ikke anonymiseringen som sådan, der er et problem.
Det, vi gerne vil have til debat, er, hvad det er for nogle prøver, der bliver brugt, hvad det er for nogle spørgsmål, der stilles.
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Jeg kan ikke lade være med at bide mærke i, at fru Marianne Jelved hæfter sig meget ved PISAundersøgelsen.
Så vidt jeg husker, var det en radikal undervisningsminister, der sørgede for, at Danmark kom med i PISA-undersøgelsen.
Der kunne jeg godt tænke mig at få opklaret, om ikke man vidste, da man tilmeldte sig PISA-undersøgelsen, at der var tale om anonymiserede test.
Kom det som en stor overraskelse, da man valgte at sige ja til, at Danmark skulle deltage i PISA-undersøgelsen?
Det andet, jeg gerne vil høre fru Marianne Jelved om,
Det kan man godt få lidt indtryk af, når man hører ordførertalen.
Kan det blive bekræftet?
Det var egentlig bare det, jeg ville høre.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Det handler ikke om evalueringskulturen og de problemer, som er i den, for i SF er vi ikke fortalere for, at der ikke skal være evaluering i folkeskolen – tværtimod.
Der skal være en løbende evaluering i folkeskolen, en konstant evaluering, som tager udgangspunkt i de børn og de problemer, som lærerne kender i hverdagen, og jeg sagde faktisk også, at vi lægger op til, at de redskaber, som allerede findes og kan bruges målrettet, skal styrkes.
Jeg bliver spurgt, om jeg vil anerkende, at der er nogle, der siger, at evalueringen skal styrkes, og selvfølgelig vil jeg det.
Det støtter SF også, så spørgsmålet er bare, hvilke metoder der skal bruges.
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Vi må holde fast i, at der jo ikke er to test, der er ens.
Det vil sige, at hvis nogen forestiller sig, at man kunne sende sådan et eller andet opgaveark ud og sige, at det er det, man tester for, så ville det være tilfældet.
Det kan ikke lade sig gøre.
Det er jo fuldstændig individuelle test, der er adaptive, det vil sige, at de bygger videre på det, som den enkelte elev svarer; baseres på det enkelte svar.
Men læreren får mulighed for at se testen og testresultaterne og på den måde lade det indgå i den videre undervisning.
Som jeg har forstået det, får forældrene også mulighed for, hvis de har lyst, at komme ind og se den enkelte test.
Det er rigtigt, at vi har været meget opmærksomme på at gøre det her så anonymt som overhovedet muligt, fordi vi netop ikke ønsker at rangordne nogle elever, at rangordne nogle klasser.
Det kan godt være, at Det Radikale Venstre havde foretrukket, at vi havde offentliggjort det hele.
Det tror jeg absolut ikke havde været særlig hensigtsmæssigt – og absolut ikke for det enkelte barn.
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Uanset om de opgaver, de test, bliver offentliggjort eller ej, viser al forskning jo, at prøver og test præger undervisningen, virker tilbage på undervisningens indhold og den prioritering, man foretager der.
Det lader vi ske, uden at der kan blive en faglig debat om, hvad det egentlig er, man skal prøves i.
Det her er altså en big brother-agtig stemning.
Der er noget, som kun nogle ganske få ved noget om, og det skal hele den danske folkeskole indrettes efter, uden at der kan blive en offentlig, åben, faglig debat om det.
Det kan da ikke være rigtigt i et demokrati.
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Jamen det, jeg støtter, er, at vi nu får et utrolig godt testmateriale.
Vi får en meget stor opgavebank og et it-baseret system, som gør, at vi hele tiden kan supplere med nye opgaver, at vi hele tiden kan opdatere databasen osv.
Så jeg mener faktisk, at det bliver noget af det allerbedste testmateriale, vi måske nogensinde har haft her i landet.
Så er det klart, at det kan være et problem, hvis man udleverer alle spørgsmålene fra dag et, fordi det, vi så risikerer, er, at man retter undervisningen hen mod testene.
Det vil sige, at man underviser hen mod det, der skal testes for, og det ønsker vi at undgå.
Vi ønsker sådan set, at man skal undervise ret bredt derude, men der skal være mulighed for at gå ind og teste basisfærdighederne.
Det er jo netop det, vi lægger op til her og nu.
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Vi har haft en flerårig diskussion af PISA-undersøgelsen, hvor det bl.a. har været et diskussionstema, at vi, der diskuterer emnet og er meget optagede af det, ikke kan få testene at se, og at der ikke kan blive en diskussion af, hvad det egentlig er, eleverne prøves i.
Det har været kritiseret.
Nu er der et lovforslag, som Det Konservative Folkeparti selvfølgelig støtter qua sin position.
Der skal testens indhold også være fortroligt, og det vil sige, at vi igen ikke kan få en faglig diskussion af, hvad det egentlig er, der bliver testet i, men må forlade os på et firma, der laver en test, som folkeskolens lærere skal indrette deres undervisning efter.
Hvordan kan det være, at Det Konservative Folkeparti støtter sådan noget?
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Det skal man jo sådan set, det har stået i folkeskoleloven i utrolig mange år, og der foregår trods alt også evalueringer ude på skolerne i dag.
Problemet er, at vi ikke har en særlig stærk evalueringskultur.
Vi har ikke evalueret særlig konsekvent, og det er meget forskelligt, hvordan, hvor godt og hvor effektivt man evaluerer rundtomkring på de forskellige skoler.
Det er det, vi retter op på her og nu.
Det behøver man ikke at have ekstra ressourcer til, for det har været et krav hele tiden og har derved implicit – forhåbentlig – ligget i skolernes budget.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Jeg er lige nødt til at spørge en gang til.
Det lyder til, at der kommer nogle test, som der virkelig skal følges op på i skolen.
Til at gøre det er der lærerne, de folk, der er på skolen.
Der følger ikke ekstra ressourcer med.
Hvilke ting er det, der skal nedprioriteres i stedet for?
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Vi har bestemt ingen intentioner om, at der er noget som helst, der skal nedprioriteres i folkeskolen.
Vi tror rent faktisk, at der er meget, der bliver nemmere, når man nu får de nye nationale test og testresultaterne.
Det gør det jo meget nemmere for læreren at følge den enkelte elev ganske systematisk.
Der ligger jo utrolig mange oplysninger i testresultaterne, og derfor kan det absolut bidrage positivt til det, det hele går ud på, nemlig at løfte indholdet og kvaliteten af undervisningen.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Jeg kan forstå på den konservative ordfører, at de her test søreme skal bruges til meget.
Der skal virkelig følges op på dem, de skal virkelig bruges, også i skole-hjem-samarbejdet.
Når jeg læser forslaget, kan jeg jo se, at der ikke følger ekstra ressourcer med ud til hverken kommuner eller skoler, hvor de her ting skal gøres.
Så mit naturlige spørgsmål er: Hvilke ting skal nedprioriteres i folkeskolen til fordel for det arbejde, der skal foregå i forbindelse med de her test?
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
I Det Konservative Folkeparti er vi utrolig glade for det her lovforslag.
Med det gennemfører vi vigtige dele af de ønsker og visioner, som vi har for fremtidens folkeskole, og vi tager et stort skridt i retning af at nå vores mål om at skabe verdens bedste folkeskole.
Vi har med stor bekymring set, hvordan elever i den danske folkeskole sakker bagud i forhold til elever i andre lande, ikke mindst hvad angår faglighed.
Det er der mange årsager til, men én meget væsentlig årsag er, at vi ikke har en stærk evalueringskultur i vores folkeskole, og det betyder, at vi har svært ved at følge og måle resultaterne af skolernes undervisning.
For os Konservative er det helt afgørende, at alle børn hele tiden udfordres og får optimale muligheder for at udnytte deres potentiale fuldt ud, og at hvert enkelt barn har så mange kundskaber og færdigheder som overhovedet muligt, når det forlader folkeskolen.
Det kræver ikke alene, at vi har en undervisning af meget høj kvalitet, det kræver også en konsekvent løbende tilbagemelding til eleven og forældrene om den enkelte elevs præstation i forhold til målene inden for de enkelte fag.
Vi kan derfor på ingen måde tillade os at undervurdere problemet med vores hidtil manglende evalueringskultur.
Vi har store forventninger til, at de nye nationale test på sigt vil bidrage til at hæve det faglige niveau i folkeskolen, men det er indlysende, at testene ikke kan stå alene.
Det vigtigste er selvfølgelig, at der bliver fulgt op på testresultaterne, og derfor glæder vi os også over, at der med testene følger en række konkrete forslag og værktøjer, der vil kunne hjælpe lærerne med det allervigtigste, nemlig den efterfølgende opfølgning og planlægning af undervisningen, vejledningen af den enkelte elev og underretningen af forældrene.
Et andet væsentligt element i det her lovforslag er, at det nu bliver obligatorisk for alle elever at gå op til folkeskolens 9.-klasses-afgangsprøve.
Det er glædeligt, at både kristendomskundskab og historie nu bliver prøvefag, og at vi derved fremhæver vigtigheden af netop de fag i en globaliseret verden.
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2006-01-17:
Det er Dansk Folkepartis holdning, at de her test ikke skal offentliggøres f.eks. for den enkelte klasse eller den enkelte skole eller eksempelvis kommunen.
Vi ønsker dem offentliggjort på landsplan, så jeg kan sige, at det er Dansk Folkepartis holdning.
Christine Antorini (S), 2006-01-17:
Jeg vil bare bede ordføreren bekræfte, at i høringssvarene angående den konkrete udformning af evalueringskulturen og udformning af adaptive test som et pædagogisk redskab i arbejdet med den enkelte elev giver alle de organisationer, jeg nævnte før, rent faktisk udtryk for, at testen er udformet på en måde, som de synes virker fornuftig og godt egnet til formålet.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Men der er også nogle af dem, der siger – det sagde ordføreren i øvrigt også selv – at det er et spørgsmål, om der skal indføres evalueringskultur i folkeskolen.
Men selvfølgelig er der også positive høringssvar, det vil jeg gerne anerkende, hvis det er det, der bliver bedt om.
Frank Aaen (EL), 2006-01-17:
Da vores ordfører, fru Majbrit Berlau, ikke kan være til stede, skal jeg kort redegøre for vores synspunkt.
Folkeskolen er, som andre har sagt, afgørende vigtig for det danske samfund.
Vi mener, at folkeskolen i det store og hele er god og udmærket, men den kunne selvfølgelig på flere områder blive bedre med bedre undervisning og bedre lokaler.
De svagheder, der er i folkeskolen, har denne regering og regeringspartierne brugt flittigt – ja, misbrugt – til en sand hetz mod folkeskolen, der har givet et helt forkvaklet billede af, hvordan virkeligheden er ude i folkeskolen.
Det har man gjort helt bevidst for at bane vej for, at regeringens pædagogiske korstog kan gennemføres med mere disciplin, flere prøver og mere ensretning.
På den måde ønsker regeringen at komme til at virke handlekraftig og give udseende af, at den gør noget for en bedre skole, selv om virkeligheden jo er, at regeringen har skåret i de bevillinger, der er til rådighed pr. elev, og har skåret ned på seminarierne.
Man ser jo, når man tager rundt på skolerne, hvordan mange folkeskoler reelt forfalder, og den linje kan vi under ingen omstændigheder støtte.
Vil man for alvor gøre noget for at forbedre folkeskolen – og det burde man – kunne man følge nogle af Enhedslistens forslag, som vi har fremlagt ved flere lejligheder: minimumsstandarder for antallet af undervisningstimer i alle kommuner; en maksimal klassekvotient på 22 elever; en forbedring af tolærerordningen; mindst 35 timers efteruddannelse pr. lærer og gratis økologisk mad i skolen, så alle børn får den energi, der skal til for at få et ordentligt udbytte af undervisningen.
Men selv om pengene er i kassen, selv om kommunerne har penge til at forbedre folkeskolen, og selv om statskassen bugner af penge, der kunne bruges til at forbedre folkeskolen, har Finansministeriet og regeringen det ideologiske synspunkt, at man simpelt hen ikke må bruge de penge, der skal til.
Det er ikke et spørgsmål om, at pengene ikke er der, vi må bare ikke bruge de penge, der skal til for at forbedre folkeskolen, selv om de er der.
Christine Antorini (S), 2006-01-17:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan det kan være, at vi skal diskutere det, som regeringen kalder for en reform af pædagoguddannelsen, som oven i købet er ringere end den reform af pædagoguddannelsen, som regeringen vedtog sammen med Dansk Folkeparti før valget.
Det, der jo er faktum her, er, at det ikke er særlig mange ændringer, der sker, og slet ikke i forbindelse med det, der er det væsentlige, nemlig praktikken.
Før valget vedtog den tidligere undervisningsminister en reform med Dansk Folkeparti, hvor halvdelen af praktikken blev til SU-praktik.
Den forbedring er blevet fjernet med det her forslag.
Jeg vil gerne bede ordføreren om at redegøre for, hvordan det kan være et fremskridt, at det er blevet fjernet.
Bertel Haarder (V), 2006-01-17:
Jeg vil i hvert fald nikke til, at jeg nu vil læse deres høringssvar grundigt igennem og overveje, om der er noget, vi kan gøre.
Men jeg har jo samtidig sagt, at de måske selv skulle gøre noget mere.
Det mener jeg godt de kunne.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Christine Antorini (S), 2006-01-17:
Skal jeg forstå ministerens udsagn som en tilkendegivelse af at ville kigge nærmere på de forslag, som efterskolernes forening kommer med her, og om det kunne danne basis for et ændringsforslag, der kunne skærpe forslaget samlet set?
Bertel Haarder (V), 2006-01-17:
Det vil jeg meget gerne se på.
Jeg vil lige understrege, at hvis en fri skole beder om det, så gælder jo det, som forslaget handler om, også den frie skole.
Vi har ikke villet tvinge den kommunale vejledning ned over de frie skoler.
Hvis de beder om den, så får de den.
Jeg har den måske lidt primitive opfattelse, at hvis man på en efterskole tager imod et ungt menneske, så er det den efterskole, som har pligt til både at vejlede og holde i hånden og gøre alt, hvad den kan for, at skoleopholdet fører til, at den unge ikke bare starter i en uddannelse, men også bliver samlet op, hvis vedkommende falder fra den uddannelse.
Gid vi kunne gøre det til en pligt både for efterskoler og folkeskoler.
Det er lettere sagt end gjort, men jeg synes ikke, at efterskolerne skal kunne fralægge sig ansvaret.
De har modtaget eleven sammen med 100.000 kr. og dermed overtaget det, som er det offentliges opgave i slutningen af skoletiden, og så synes jeg også efterskolen skal påtage sig at følge eleven ind i en uddannelse.
Christine Antorini (S), 2006-01-17:
Jeg vil gerne kvittere for ministerens tilsagn om at kigge på et af de forslag, der har været til opstramninger, og som jeg anser som overhovedet den vigtigste af de tilbagemeldinger, der er fra høringssvarene, nemlig at man har en forpligtelse til, inden en ung er droppet ud af uddannelsen, at man så tager fat, kontakter forældrene og sørger for at gøre, hvad man kan for, at vedkommende bliver.
En af de andre bemærkninger, der har været i høringssvarene, nemlig i det fra efterskolerne, peger også på en række skærpelser, f.eks. pligt til at orientere om alle unges uddannelsesforløb til UU-centrene, og at der etableres en underretningspligt i relation til optagelse og manglende fremmøde af ikkeundervisningspligtige elever, og at der etableres en underretningspligt til UUcentrene i forhold til de unges uddannelsesplaner.
Frank Aaen (EL), 2006-01-17:
Enhedslisten er naturligvis også tilhænger af en forbedring af vejledningsindsatsen og inddragelse af forældre, så vi ender formentlig med at støtte forslaget.
Vores ordfører, fru Majbrit Berlau, har dog bebudet en stribe spørgsmål, der kommer i udvalgsarbejdet, og så vil vi efterfølgende se på svarene, inden vi tager endelig stilling.
Men vi forholder os absolut positivt til det.
Men det ændrer altså ikke ved det, jeg prøvede at udtrykke før i en kort bemærkning om det at tro, at 5 mio. kr. til en vejledningsindsats lige er det, der sørger for, at alle unge kommer igennem uddannelsessystemet med en færdig uddannelse; det har ikke noget med hinanden at gøre.
Men det her er fint nok, og jeg tror, vi ender med at støtte det.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Der skal ikke være tvivl om, at SF overordnet set synes, det her er et fornuftigt forslag.
Det er fornuftigt, at alle forældre til 15-17-årige inddrages i kommunens vejledningstilbud om de unges uddannelsesmuligheder.
Så vil jeg sige, at jeg blev helt febrilsk, da jeg sad og læste det her.
Der manglede jo noget.
Der manglede det her med pisken, der manglede det her med straffen.
Men jeg fandt det ikke, og gudskelov så jeg så, at det jo faktisk er et frivilligt tilbud, der er tale om.
Det er faktisk et fornuftigt tilbud.
Så er jeg helt enig med fru Christine Antorini i, at inddragelsen her godt kunne være mere ambitiøs.
Der kunne også godt være brug for andre tiltag.
Det kunne være bedre, hvis man gjorde mere ud af personlig samtale.
Det kunne i den forbindelse selvfølgelig også være nødvendigt at afsætte mere end de 5 mio. kr., man tager fra integrationsaftalen til det.
Det er så noget, vi også kan snakke om i udvalget.
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Det er fortsat, fordi vores ordfører, fru Margrethe Vestager, ikke kan være til stede i dag, at jeg skal sige nogle ord.
Vi er overordnet set positive over for forslaget.
Vi synes, det er rigtigt at opprioritere vejledningen, og vil gerne medvirke til, at lovforslaget får en, om ikke let gang, så i hvert fald en god gang via Folketingets arbejde.
Vi synes også, det er udmærket at lave en indberetningspligt, og at inddrage forældrene også, måske især for dem, der har svært ved at komme igennem eller finde sig tilpas i det ordinære uddannelsessystem.
Den forhenværende undervisningsminister, der kom lige før den nuværende undervisningsminister, hører til restgruppen – bare sådan for at nuancere begrebet en smule.
Jeg synes stadig væk, det er et vigtigt forslag, og at vejledning er vigtigt.
Men jeg vil godt appellere til, at vi, når vi taler om tosprogede unge mennesker, gør en særlig indsats.
Nu ved jeg godt, at det i særdeleshed er dem, der er tænkt på med lovforslaget, men jeg tror, vi skal se for os, at man skal lave en form for håndholdt vejledning, så det er relativt få voksne, der er knyttet til den enkelte familie og det unge menneske.
Jeg vil også appellere til, at ministeren og ministeriet gør noget ud af at bruge den viden, der faktisk er om, hvordan man forbedrer deres skolegang.
Og der tror jeg også, man skal lade skolerne prøve at finde den bedste praksis – hvis jeg nu skal prøve at tale det sprog, som undervisningsministeren foretrækker, når det skal være positivt – finde ud af, hvor det virker, og gøre mere ud af det.
For jeg tror, at i den her situation, når vi taler om de tosprogede unge mennesker, er det her meget vigtigt, og det er også vigtigt, at der sker noget tidligere, altså mens de går i folkeskolen, også i forbindelse med deres vejledning der.
Så jeg tror, man skal lave en meget målrettet indsats over for de unge mennesker, som først og fremmest har brug for hjælpen, og der tænker jeg altså ikke på undervisningsministertyper, hvis jeg må sige det på den måde.
Jeg har et enkelt spørgsmål til ministeren: Hensigten er jo at få flere og flere i ungdomsuddannelserne, og at de bliver der, og så spørger jeg, om der i den sammenhæng er taget højde for, at der er dækning for det ressourcebehov, der så bliver.
Jeg er ikke meget inden i teknikken her, for det er jo ikke mit område i det daglige, men jeg gør bare opmærksom på et problem, som er rejst over for i hvert fald Radikale: at sikre sig, at ressourcerne for, at ungdomsuddannelserne kan varetage de opgaver, er til stede.