runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-03:
Må jeg sige til hr. Thomas Adelskov, at det jo ikke er mig, der har skrevet den artikel, der står i Berlingske Tidende.
Jeg har klart redegjort i mit seneste svar for, hvordan landet ligger.
Det er en del af regeringsgrundlaget at få skattelettelser den 1. januar 2004, såfremt det fornødne råderum er tilvejebragt.
Ved enhver belysning af det forhold er det vel ganske normalt, at man, når man kommer frem til datoen, og når det fornødne råderum er tilvejebragt, så går ind og ser på: Hvordan skal man så tilrettelægge det, hvordan får man mest ud af det?
Det er da helt klart noget, som økonomi- og erhvervsministeren må forholde sig til.
Nu er det jo sådan, at ud over at jeg bestrider det at være økonomi- og erhvervsminister, er jeg også formand for Det Konservative Folkeparti.
Og jeg kan helt love hr. Thomas
Adelskov, at når den konservative skattereform sættes på skinner på et tidspunkt, så er det jo en anden ting end det, det drejer sig om her.
Det, det drejer sig om her, er jo, at vi har et regeringsgrundlag, der peger frem, og at vi, forudsat at det fornødne råderum er til stede, går ind og ser på det.
Derfor er der jo ikke noget galt i, at f.eks. mine embedsmænd kan komme med et oplæg til, hvordan vi får mest muligt arbejdsudbud for pengene af skattelettelsen i 2004 samtidig med en acceptabel fordelingsmæssig profil, og hvordan der skaffes råderum til skattelettelsen i 2004.
Jeg vil gerne sige, at Økonomi- og Erhvervsministeriets overordnede fokus jo er at sikre de bedst mulige betingelser for vækst i dansk økonomi.
Beskatningen af arbejdsindkomst er en helt central størrelse i den forbindelse, måske den mest centrale, og det fremgår klart af regeringsgrundlaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at indførelsen af starthjælpen kan forventes at føre til en mindre stigning i udgifterne til hjælp i særlige tilfælde.
Det skønnes dog, at der kun vil blive tale om en begrænset merudgift, og det er fortsat regeringens opfattelse.
Det er regeringens opfattelse, at starthjælpen har et rimeligt niveau og samtidig i langt højere grad tilskynder modtageren af hjælpen til at komme i arbejde, end det er tilfældet med kontanthjælpen.
For yderligere at fremme tilskyndelsen til at tage arbejde, herunder deltidsarbejde, får personer i 7-års-perioden lov til at beholde en større del af deres arbejdsindtægter, før der sker fradrag i ydelsen.
Starthjælpen skal kun reduceres med en del af indtægten fra almindeligt arbejde, nemlig den del som ligger ud over 28 kr. pr. time imod 11,50 kr. i det nuværende system.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
»Mener statsministeren, at befolkningen med rimelighed kan forvente, at hans ministre taler sandt, når de udtaler sig offentligt?« Skriftlig begrundelse
Spørgeren ønsker at få klarlagt statsministerens og dermed regeringens retningslinjer for, hvordan ministre, der er betroet nogle af landets højeste embeder, skal forholde sig til sandheden, når de udtaler sig offentligt.
Især bedes statsministeren forholde sig til beskæftigelsesministerens udtalelser til Ritzau den 20. marts 2002.
Her afviste beskæftigelsesministeren forlydender om, at hans parti havde planlagt en annoncekampagne mod flygtninge og indvandrere i sidste års valgkamp.
Ministeren sagde: »Der var kun planlagt én annonce om det tema - altså udlændinge.
Det var den eneste.«
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han mener, at befolkningen med nogen rimelighed kan forvente, at hans ministre taler sandt, når de udtaler sig til offentligheden.
Det er jo sådan, at ministrene beklæder nogle af landets højeste embeder.
Særlig ønsker jeg, at statsministeren forholder sig til beskæftigelsesministerens udtalelser til Ritzau den 20. marts i år.
Her afviste beskæftigelsesministeren de forlydender, der har været fremme i en bog, om, at partiet Venstre, som beskæftigelsesministeren på daværende tidspunkt under valgkampen var organisationssekretær for, havde planlagt mere end én annonce omkring flygtninge-indvandrer-temaet.
Senere samme dag, den 20. marts, kunne man imidlertid
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-03:
Hr. Thomas Adelskov spørger mig, om ministrene skal tale sandt.
Svaret er kort og godt: Ja.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
Så vil jeg godt høre, om statsministeren har tænkt sig at irettesætte beskæftigelsesministeren, idet han den 20. marts helt tydeligt talte usandt, i og med at partiet Venstre jo i valgkampen bragte to annoncer om temaet, og ikke, som ministeren udtalte til Ritzau, kun havde planlagt og kun bragte én annonce.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-03:
Der er overhovedet ikke grund til at irettesætte nogen som helst.
Beskæftigelsesministeren har udtalt sig fuldstændig i overensstemmelse med sandheden.
Det, beskæftigelsesministeren har udtalt, er, at Venstre ikke havde en plan i skuffen om at indrykke en serie af forskellige annoncer omkring indvandrerspørgsmål.
Den udtalelse er helt i overensstemmelse med sandheden.
Jeg kan i øvrigt sige til hr. Thomas Adelskov, at den pågældende annonce, som hr. Thomas Adelskov omtaler, kender jeg ikke noget til.
Jeg har ikke set det pågældende magasin, og Venstre har hverken indrykket eller betalt for en sådan annonce.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
Så skal jeg gøre statsministeren opmærksom på, at der i Ritzautelegrammet dateret den 20. marts står
, og det er et citat fra beskæftigelsesministeren: »Der var kun planlagt én annonce om dette tema, altså udlændinge. Det var den eneste, siger Claus Hjort Frederiksen med henvisning til Venstres berømte - berygtede - »voldtægtsannonce«.
« Jeg kan forstå, at statsministeren ikke er bekendt med den annonce, som jeg taler om.
Jeg står her med en kopi af annoncen, som jeg godt vil have lov at give statsministeren og så spørge statsministeren:
Da statsministeren hævder, at den annonce, der er indrykket den 9. november i bladet BygTek, åbenbart aldrig er indrykket af Venstre,
har statsministeren så tænkt sig at forfølge det rent juridisk, for der må være andre, der i Venstres navn har indrykket den annonce, som også er omtalt i den nævnte bog?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-03:
Jeg kan sige til hr. Thomas Adelskov, at jeg ikke har tænkt mig at foretage mig noget som helst.
Jeg vil bare understrege endnu en gang: Beskæftigelsesministeren har udtalt sig fuldstændig i overensstemmelse med sandheden.
Så ved jeg ikke, om jeg må have lov at give hr. Thomas Adelskov et godt råd.
Jeg går ud fra, at hr. Thomas Adelskovs vælgere har stemt på hr. Thomas Adelskov, fordi de har en forventning om, at han vil føre politik i Folketinget, at han vil føre nogle ting frem, der er til gavn for befolkningen, i stedet for at fare rundt med spørgsmål, som ikke har noget som helst at gøre med menneskers dagligdag og hverdag.
Jeg ved ikke, hvilke ambitioner hr. Thomas Adelskov har i politik.
Men jeg tror, at hvis han vil have dem opfyldt, så skulle han beskæftige sig med det, der betyder noget for folk, og ikke den slags ligegyldige ting som det her.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
Jeg takker for statsministerens omsorg for mine politiske ambitioner og mine vælgere.
Det forhold skal jeg nok afklare med mine vælgere.
Næh, det, jeg forholder mig lidt til, og det, jeg stiller spørgsmål om, er, om ikke befolkningen med rette kan forvente, at ministrene taler sandt, når de udtaler sig offentligt.
Det er jo en kendsgerning, at den 15. november bringer Venstre en annonce, hvor man viser nogle udlændinge med jakkerne hen over hovedet.
Det er en kendsgerning - og jeg står med en kopi her, som jeg gerne vil overdrage statsministeren - at man den 9. november i bladet BygTek bringer en anden annonce med nogle unge indvandrere, der viser en lidt obskøn finger, i øvrigt med statsministerens navnetræk, som statsministeren og åbenbart også beskæftigelsesministeren hævder at de ikke kender til.
Jeg ville da som statsminister, som person, som medlem af Folketinget være noget indigneret over, at nogen anvendte mit billede og mit navnetræk eller min underskrift,
hvis ikke jeg selv havde haft indflydelse på indrykningen af den annonce. Jeg forstår ikke statsministerens svar.
Jeg kan kun konstatere, der er indrykket to annoncer, og jeg kan konstatere, at statsministeren bakker beskæftigelsesministeren op og fastholder, der kun har været én annonce.
Det er i hvert fald ikke i overensstemmelse med sandheden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-03:
Jeg kan kun sige, at beskæftigelsesministeren har udtalt sig fuldstændig i overensstemmelse med sandheden, og har ikke mere at tilføje til, hvad jeg allerede har svaret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
»Vil ministeren redegøre for, hvorfor han har bedt sine embedsmænd om at vurdere og overveje mulighederne for en skattereform, når hans overordnede, statsministeren, allerede har afvist behovet for en sådan før et kommende valg?« Skriftlig begrundelse
Af artikel »K vil være mere synlig i regeringen« i Berlingske Tidende 24. marts 2002 fremgår det, at ministeren har bedt en del af sine medarbejdere overveje mulighederne for en skattereform.
Af en artikel i Berlingske Tidende den 24. marts fremgår det, at økonomi- og erhvervsministeren har bedt nogle embedsmænd om at igangsætte et udredningsarbejde om en kommende skattereform.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-03:
Det er jo sådan, at regeringens målsætninger på det skattepolitiske område er ganske klare: Først skattestop, og derefter vil regeringen, forudsat det fornødne råderum er tilvejebragt, fremsætte forslag til reduktion af skatten på arbejdsindkomst med ikrafttræden den 1. januar 2004.
Det ligger mig meget på sinde, at denne del af regeringsgrundlaget føres ud i livet.
Hertil kommer jo, at en reduktion af beskatningen af arbejdsindkomst står meget højt på erhvervslivets ønskeseddel.
Så med hensyn til skattestop og dernæst lavere skat på arbejde står det ganske klart og tydeligt i regeringsgrundlaget.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
Mener ministeren, det er kutyme, at et partis formand og minister bare kan trække på embedsapparatet i sit givne ministerium i stedet for at lade den slags beregninger foregå ovre i Skatteministeriet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Nu er det jo ikke et statisk område, vi beskæftiger os med
Der sker jo hele tiden en udvikling, og det sker jo også under den nuværende lovgivning, at man godkender sygdomme som nedslidningsskader, i det omfang det er lægefagligt dokumenteret.
Så det er forkert, hvis hr. Jan Petersen vil fremstille det her som et stationært område, hvor der ingen udvikling sker.
Jeg vil bare gerne fastholde, at når vi har valgt denne her arbejdsmetode på erhvervssygdomsområdet, skyldes det, at den gældende lovgivning på dette område er båret af det rigtige princip, at der skal være lægevidenskabelig dokumentation for sammenhængen mellem en arbejdsmæssig påvirkning og en sygdom, og det er det, jeg finder at arbejdskadeudvalget er i stand til løbende at vurdere, og når udvalget finder, at dokumentationen er til stede, vil man selvfølgelig også anerkende det som en nedslidningsskade.
Jan Petersen (S), 2002-04-03:
Det vil være forkert at tillægge mig det motiv, at jeg mener, at der er tale om en statisk situation; det mener jeg på ingen måde, der er.
Jeg er helt klar over og mener selv, at der er tale om en dynamisk udvikling alene af den grund, at vi både bliver klogere, og at arbejdsmarkedet udvikler sig.
Men noget af det dynamiske i de senere år har jo været, at vi har fået flere og flere sager frem, som er blevet afvist, og som viser, at der er tydelige problemer med at få anerkendt arbejdsskader eller erhvervssygdomme netop der, hvor det belaster bevægeapparatet.
Jeg ved ikke, hvorfor ministeren, når det netop anerkendes, at der er tale om et dynamisk område, så ikke ønsker, at netop den dynamik også udsættes for en drøftelse i det partsudvalg, ministeren har nedsat.
Hvad er begrundelsen for, at man ikke kan tage det her dynamiske område ind, når man kan medtage andre dynamiske områder, som knytter sig til skadesbegrebet, altså arbejdsulykkesbegrebet?
Hvorfor kan lige præcis erhvervssygdomsområdet ikke blive taget med?
Det er da lige så dynamisk, som ulykkesbegrebet er det.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-03:
I en artikel i Berlingske Tidende søndag den 24. marts under overskriften »Det svageste led« - og her henvises til Det Konservative Folkepartis svage stilling i regeringen - er ministeren refereret for, at en af måderne, man vil gøre sig mere synlig på, er ved, at ministeren har sat nogle af sine embedsmænd til at overveje og regne på mulighederne for en skattereform.
Opfatter ministeren ikke dette som brug af embedsmændene i eget partis øjemed i en sag, hvor man ønsker at fremme Det Konservative Folkepartis profilering i regeringen?
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-03:
»Vil ministeren give et konkret eksempel på en sag, hvor en medarbejder ikke har kunnet få bevilget overgang til deltid?«
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Derfor synes jeg, at vi ikke skal bruge kræfterne på at lægge hindringer i vejen for, at der bliver lavet nogle analyser på hele arbejdsmarkedspolitikkens område: Hvad fungerer?
Hvad kan vi gøre bedre?
Er der noget, vi skal lave om?
Der synes jeg helt ærligt, at det må være mere interessant, specielt for de arbejdsløse, at vi har som fælles målsætning at lave systemerne sådan, at de får et arbejde og ikke bliver henvist til lange perioder på offentlig forsørgelse.
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-03:
Folk bliver jo heller ikke henvist til offentlig forsørgelse, hvis de får et arbejde.
Så de vil sikkert meget, meget gerne have et arbejde, og det er jo sådan set bare det, de beder om.
Men det, der er vigtigt, er, om ikke vi har et forlig på alle de områder.
Man kan lave alle de analyser, man vil, men man bør respektere et indgået forlig, og hvis man har tanker om at ændre det, må man indkalde parterne til en drøftelse.
Men jeg kan meddele ministeren allerede nu, at uanset hvilke overvejelser, man end gør sig, vil jeg sige nej til det her forslag, for i den gruppe, vi har blandt de 25-30-årige - modsat de 18-25-årige - har vi mange forsørgere.
Det er underligt lige at falde ned over en gruppe som de 25-30-årige og kun give dem en halv dagpengeperiode, medmindre man mener, at man vil gøre det på hele det øvrige område også: sænke ydelserne og sænke dagpengeperioden.
Det har jeg meget mistænkt regeringen for.
Men det her er konkret.
Det har vi set i finanslovforslagene.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-03:
»Vil ministeren bekræfte, at en af begrundelserne for den lave økonomiske starthjælp til nyankomne er at øge starthjælpsmodtagernes incitament til at søge arbejde, samt at regeringen mener, at ydelsesniveauet er tilstrækkeligt til at sikre en værdig tilværelse i Danmark, og vil ministeren i forlængelse heraf forklare, hvorfor det lave ydelsesniveau ikke skal gælde i mere end 7 år?«
Hvad er egentlig motivationen fra regeringens side bag at fremsætte dette her lovforslag, som altså vedrører starthjælp, hvilket er et nyt begreb i vores lovgivning?
Venstres ordfører lagde ud med at henvise til, at man i det store udland kun alt for godt kendte til den danske sociallovgivning, og at det måske var medvirkende årsag til - det lå ligesom mellem linjerne - at der kom mange flygtninge til Danmark.
Men på den anden side mener jeg at kunne læse af lovforslaget, at det primært egentlig er tænkt fra regeringens side som et forsøg på at give en yderligere motivation til at komme hurtigt ud på arbejdsmarkedet.
Jeg vil gerne have, at ministeren kunne bekræfte det og samtidig også kunne svare på: Hvis det nu vil virke så godt, hvorfor forlænger man så ikke tiden ud over de 7 år?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Starthjælpen er et led i regeringens udlændingepakke, som blev fremlagt den 17. januar 2002.
Heraf fremgår det, at det er vigtigt for regeringen, at satserne fremover har et niveau, der betyder, at det altid kan betale sig at forlade det offentlige forsørgelsessystem og tage et almindeligt arbejde.
Som det ses af udspillet, styrkes tilskyndelsen til at tage et arbejde betragteligt med de nye satser.
De nye satser er fastlagt på et niveau, hvor det tilstræbes, at det for alle familietyper er en økonomisk fordel, blot den ene tager
et arbejde på mindstelønsniveau.
Jeg kan også bekræfte, at ydelsesniveauet er tilstrækkeligt til at sikre en værdig tilværelse i Danmark, og at 7-års-perioden bygger på, at man hverken som udlænding eller som dansker kan komme til Danmark og kræve at få udbetalt den samme ydelse som dem, der hele tiden har boet i landet.
En periode på 7 år findes ud fra en samlet afvejning passende og skal bl.a. ses i sammenhæng med, at udlændinge først efter 7 år kan få permanent opholdstilladelse her i landet.
Hvis danskere har været væk fra landet et stykke tid, eller de, der kommer udefra, ikke kan forsørge sig selv, må de acceptere det hjælpeniveau, som de skatteydere, der betaler for deres forsørgelse, finder rimeligt.
De fleste vil finde det rimeligt, at de, der har været her i landet og bidraget til samfundet, skal have et højere niveau i hjælp end dem, der ikke har bidraget, og må jeg også godt sige, at da denne ydelse svarer til SU-niveau, sikrer den, at man kan have et tåleligt liv på de økonomiske vilkår.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-03:
Jeg opfatter altså det svar som en bekræftelse på, at
for netop den gruppe, som er berettiget til førtidspension, hvis ikke lige det var, fordi de ikke helt opfylder nogle bestemte krav, er der ikke tale om en motivationsfremmende faktor for at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Her er det udelukkende et spørgsmål om, at denne særlige gruppe skal ned på et lavere niveau.
En anden gruppe, som man kunne nævne i den sammenhæng, er folk fra 60 år og opefter, som indtil nu har været berettiget til en ydelse, der har svaret til en enlig gift folkepensionists.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Vi indfører ikke nogen sondringer eller diskrimination med dette lovforslag.
Det gælder for danskere, som det gælder for andre, at når man kommer her til landet, har man de første 7 år en lavere ydelse, den såkaldte starthjælp, og det princip finder jeg er rigtigt.
Det forhandles jo i øjeblikket i Folketinget, lovforslaget har været til første behandling, og vi har besvaret og vil besvare alle de spørgsmål, der måtte være i forbindelse med lovforslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-03:
Jeg vil alligevel gerne have lov til at følge op med yderligere en gruppe, som også vil blive presset ned på en lavere ydelse, og hvor man altså også for denne gruppe må sige, at det kan ikke være med henvisning til, at de skal motiveres yderligere til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Det gælder personer på revalidering, der er på vej til at bringe sig i en situation, hvor de er i stand til at varetage et rigtigt arbejde, men endnu ikke skønnes at være i stand til at gøre det.
Denne gruppe - og det håber jeg ministeren kan bekræfte - vil også blive presset ned på en lavere ydelse.
Også på det område må man altså sige, at det ikke er argumentationen om, at man skal have en yderligere tilskyndelse til at komme ind på arbejdsmarkedet, som skal bruges.
Er det rigtigt forstået?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Vi ønsker at stille alle lige på dette område, og det skal ikke være sådan, at de mennesker, der kommer her til landet, skal have incitamenter til at spekulere i forskellige offentlige ydelser.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-03:
Så vil jeg blot til sidst høre, om ministeren kan bekræfte, at finansministeren på et tidspunkt klokkeklart har sagt, at regeringen ikke havde nogen planer om at forringe ydelsesniveauerne på overførselsindkomster, fordi man bestemt ikke mente, at det var nogen luksusydelser, og man bestemt ikke mente, at her var der rigeligt med penge at gøre godt med.
Kan ministeren bekræfte, at finansministeren har sagt det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Lad mig sige, at på dette område er det helt afgørende, at med hensyn til de mennesker, der kommer her til landet - enten danskere, der har været ude i en længere periode, eller folk, der kommer udefra - skal vi sikre, at det ikke er spekulation i det danske sociale system, der gør, at folk kommer hertil.
Vi havde under førstebehandlingen af lovforslaget en længere debat om principperne bag forslaget, og vi ved jo også, at der tales om det høje danske ydelsesniveau i udlandet.
Vi kan vel også tillade os at sige, at med det fald, vi har konstateret i tilstrømningen til Danmark, kunne det måske være en af årsagerne til det.
Det er, fordi jeg ikke mener, at man politisk kan fastsætte, hvornår en nedslidningsskade er arbejdsmæssigt betinget.
Der vil jeg gerne støtte mig til den lægefaglige ekspertise, som ligger i Arbejdsskadeudvalget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-03:
»Vil ministeren bekræfte, at den lave starthjælp kan forventes at afstedkomme et stort behov for hjælp, der vil belaste den kommunale administration og formindske den umiddelbare offentlige besparelse ved en lavere starthjælp?«
Skriftlig Begrundelse:
Spørgeren er af den opfattelse, at den lave starthjælp vil gøre, at rådighedsbeløbet for nogle familier efter skat vil blive så beskedent, at det ikke vil kunne dække de nødvendige leveomkostninger, hvorfor kommunerne vil være nødsagede til at efterkomme ansøgninger om hjælp.
Herved risikerer besparelsesgevinsten for det offentlige ved den lavere starthjælp at blive en ren regnskabsteknisk illusion.
Bjarne Laustsen (S), 2002-04-03:
Det betød så, at vi ikke fik svar på de andre spørgsmål, der var stillet.
Men det er jo ret interessant, det her, for så er ballet jo fuldstændig åbent for efterløn og alt muligt andet.
Det gælder altså, indtil ministeren med sit flertal, som man kan mønstre til den tid, synes, at nu skal der ske ændringer her i dag, og så ser han bort fra, at partier har været enige om at gennemføre en reform, et forlig, der gælder mere end den periode, som ministeren beskriver.
Men jeg vil gerne stadig væk have at vide, om ikke
ministeren mener, at de 25-30-årige står til rådighed, lige så vel som de 30-40-årige står til rådighed?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Nu må spørgeren undskylde, for jeg svarer jo med den begrænsede parlamentariske viden, jeg har om de her ting.
Jeg har forstået praksis på den måde, at når der er sat årstal på et forlig, og det gælder for en årrække, så gælder det forlig i dén årrække.
Andre forlig gælder jo så, til nogle af parterne tager forliget op og eventuelt vedtager noget andet.
Sådan må forståelsen af forlig vel være.
Det kan vel ikke være spørgerens mening, at et forlig, der blev indgået i 1922, stadig skal være gældende i år 2002?
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-03:
Tak for svaret, som jeg opfatter som en bekræftelse på, at det er som et forsøg på at skabe en yderligere motivation for at komme ind på arbejdsmarkedet, at man indfører denne nye starthjælp.
Så kan det jo blot undre, at denne starthjælp også kan ramme personer, som på ingen måde står til rådighed for arbejdsmarkedet og heller ikke har tænkt sig at stå til rådighed. For at nævne et enkelt eksempel: Folk, der egentlig er blevet berettigede til at få tilkendt førtidspension, men som af forskellige årsager ikke kan få førtidspension, vil
også blive rykket ned på et lavere niveau.
Vi taler her om en gruppe, som pr. definition ikke kan stå til rådighed for arbejdsmarkedet, fordi de er berettigede til førtidspension, men alligevel skal de rykkes ned, altså motiveres af den lavere ydelse til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Kan ministeren forklare, hvordan det hænger sammen?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-04-03:
Jeg vil henvise til et nummer af Kvindernes Fagblad fra jeg tror februar måned, og der vil jeg så citere personalechef Torben Würtz på Coloplast:
»Vi har en deltidspolitik her på virksomheden, og den kan kun bruges af funktionærerne.
Men da vi i produktionen også har medarbejdere, der ønsker at arbejde i færre timer - det er typisk lidt ældre medarbejdere - hilser vi regeringens forslag velkomment.
Men der kan aldrig blive tale om at tvinge nogen ned på et lavere timetal.«