Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-02-02:
Det var dejligt at høre, at faktisk alle ordførerne var enige
om, at kystsikringen er tilfredsstillende på nuværende tidspunkt.
Alle er tilfredse, og så er det jo unødvendigt at fremsætte det her, men det er nu ikke de toner, vi hører ude i de kommuner, der er berørt af det; det må jeg sige.
Der er en god ordning nu om, hvordan det er fordelt økonomisk - det er rigtigt, som ministeren sagde - men grunden til, at vi kom med det her beslutningsforslag, er, at vi mener, at samfundet og staten har en pligt til at gøre, hvad der er muligt.
Der står godt nok nævnt de nødvendige midler i bemærkningerne, det må jeg sige, men de nødvendige midler er nok ikke mulige at skaffe, for der skal meget til.
I et fladt land som vores vil der jo være et dagligt slid på vores kyster, og det, jeg især tænker på, er selvfølgelig Vestkysten.
Jeg vil ikke blande det sammen med den storm, vi lige har haft, for det er en helt anden sag.
Det er jo en katastrofe.
Men det er det daglige slid.
De, der lever derude ved havet, ser, at nogle af deres mindesmærker begynder at gå tabt.
For dem er det ikke sjovt at se på.
Derfor finder vi, at det er utilstrækkeligt, og det er derfor, vi kommer med det her beslutningsforslag.
Det er utilstrækkeligt. Kunne vi ikke gøre det bedre?
Jeg ved, at kommunerne og amterne og også Kystinspektoratet gør et stort arbejde nu, men spørgsmålet er, om det er nok.
Vi mener ikke, det er nok.
Med hensyn til de økonomiske midler er det rigtigt, at der er en fordeling på 60 pct., 20 pct. og 20 pct. nu, men der er nogle af de mindre kommuner og også amter derude, der måske ikke har økonomi til at betale de 20 pct. Så derfor vil jeg sige med hensyn til det forslag her om at oprette en fond: Jeg ved, at ordet fond i manges ører lyder som noget forkert, også i mine, men noget skal vi kalde det.
Til den fond kunne det være at man satte et beløb af hvert år fra statens side, og man kunne vel også lægge en anderledes fordeling og være lidt mere fleksibel, når der sker noget.
Det er også det, vi er inde på.
Jeg tænker igen ikke på den storm, vi har haft, men hele tiden på det daglige derude.
De har alle sammen et mindesmærke derude langs kysten, og det vil de gerne bevare.
Om det er muligt, er der vel ingen af os der kan sige, men vi vil gøre, hvad vi kan for at prøve at gøre det. Jeg har nævnt, og det er blevet brugt her i dag, de problemer, der har været oppe ved Mårup Kirke, bare som et eksempel.
Vi, der kommer deroppe fra, ved, at havet i mange år har gravet sig ind på den kirke deroppe, og at det jo er hårdt for de mennesker, der bor der.
Om det kan lykkes at bevare den, kan vi jo nok stille os tvivlende over for, men der skete jo det - og det vil jeg gerne sige, for det var da glædeligt - at der var en privatperson, der kom med et godt forslag om at sætte nogle rør i jorden. Jeg må straks sige, at jeg ikke ved, hvad det er,
andet end at jeg har set det, og jeg må sige, at da jeg hørte om det første gang, tvivlede jeg også meget på, om det virkelig kunne hjælpe. Men det har det altså gjort indtil videre.
Det er sådanne forslag, vi meget gerne vil have med, For at komme tilbage til det med fonden: Jeg ved, det lyder mærkeligt med ordet fond, men det, vi forestiller os, er, at der oprettes en økonomisk fond med en fordeling, og hvor der bliver nogle flere penge at gøre godt med, hvis det er nødvendigt.
Og med hensyn til rådet: Ja, der er brugt udtrykket råd, men selvfølgelig skal det være staten, som sætter pengene i det, og som skal sidde ved bordenden med de berørte amter og kommuner, som også skal være med i det.
Og så en sidste ting: Det er måske ikke gjort klart nok i bemærkningerne, men det, jeg forestiller mig, er, at nogle af de privatpersoner eller firmaer ude langs Vestkysten har mange gode ideer.
Jeg ved ikke, om alle de ideer virker, men de skal også have mulighed for at komme med på en eller anden måde eller blive lyttet til i sådan et råd.
Det er jo et beslutningsforslag, vi har lagt frem her.
Det er ikke et lovforslag.
Det var bare for at finde ud af, om der var mulighed for, at vi kunne komme til at diskutere det her i udvalget og finde frem til at få lavet et lovforslag med de enkelte ting.
Hvordan det skal udformes, er jeg ikke kommet med nogen idé til i beslutningsforslaget.
Det er det overordnede.
Jeg vil foreslå, at de ordførere taler med nogle af dem derude, der er tæt ved og berørt af det her.
De vil gerne, at der gøres lidt mere, det kan jeg love folketingsmedlemmerne for.
Men jeg er ked af, at forslaget har fået en negativ behandling.
Jeg havde regnet med en noget mere positiv behandling, og så kunne vi i udvalget tale om, hvordan enkelthederne skulle udformes.
Men det kan jo være, at man i mellemtiden kommer til at tænke lidt mere over det og være nok så positiv.
Men til de enkelte, der har været positive over for det, siger jeg selvfølgelig tak.
Til de andre siger jeg foreløbig tak, for det kunne jo være, at de kommer til at tænke lidt over det.