runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-11:
Jeg vil gerne spørge fru Elisabeth Arnold, om det ikke giver Det Radikale Venstre grund til bekymring, når Dokumentations- & rådgivningscentret om racediskrimination mener, at lovforslaget er ude af proportioner i forhold til de få konkrete sager, der ligger, når Nævnet for Etnisk Ligestilling skriver, at det er en unødvendig og uhensigtsmæssig mistænkeliggørelse af personer med anden etnisk baggrund, som retmæssigt har opnået statsborgerskab, og at det kan forekomme uproportionalt set i lyset af, at lovforslaget er foranlediget af et par konkrete sager.
Jeg vil også gerne spørge, om Det Radikale Venstre ikke har grund til bekymring, når Dansk Flygtningehjælp skriver, at Flygtningehjælpen samtidig finder, at lovforslaget er for vidtgående.
Er det alle sammen nogen organisationer, som er ligegyldige for Det Radikale Venstre?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-11:
Til det sidste spørgsmål kan jeg sige: Nej, De Radikale anser de pågældende organisationer for at være lødige, grundige, seriøse organisationer, som kender deres stofområde, men jeg må også som politiker forbeholde mig ret til i visse detaljer at være uenig med dem.
Når f.eks. et af svarene går på, at det her forslag er ude af proportioner, må jeg dertil sige, at jeg anser det for at være et forholdsvis beskedent forslag.
Jeg regner ikke med, det får nogen som helst anvendelse, måske i forbindelse med et tilfældighedsfund, hvis man i øvrigt har folk, som har begået et eller andet kriminelt, og så opdager, at de også har løjet sig til dansk statsborgerskab - noget i den stil.
Jeg kan ikke forestille mig med den meget, meget spareivrige regering, vi netop har fået, vil sætte en taskforce i gang for at gennemtrawle alle de hundredtusindvis af statsborgerskabsansøgninger, der har været i de sidste mange, mange år, for at finde ud af, om der deriblandt kunne være én, som kunne tænkes at have afgivet en urigtig oplysning.
Jeg forestiller mig, at det her forslag er et meget beskedent, sjældent anvendt forslag.
Det er ikke ude af proportioner, for problemet er ikke stort.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-01-11:
I Enhedslisten er vi ikke tilhængere af svindel og humbug.
Det gælder, når selskabstømmere snyder og bedrager, og det gælder, når plattenslagere bedrager almindelige mennesker.
Det gælder også, hvis nogle søger dansk indfødsret på baggrund af bevidst urigtige oplysninger.
Sagen er den, at når der er tale om svig i nogle enkelte konkrete tilfælde, kaster det en belastende skygge hen over de mennesker, som fuldt berettiget og helt efter bogen søger om dansk statsborgerskab.
Det synes vi i Enhedslisten er meget problematisk.
Efter vores opfattelse er der megen fornuft i at få skabt klare og tydelige regler på det her område, men det er efter vores mening retspolitisk dybt problematisk, at der indføres lovgivning, der virker bagud.
Også det punkt er Det Danske Center for Menneskerettigheder enig med Enhedslisten i.
Lovgivningen skal være klar, og borgerne skal kunne indrette sig efter den.
Der har åbenbart været ganske få tilfælde, hvor det på dette område har været uklart, hvad loven betyder, og det er godt at få afklaret og præciseret.
Selvfølgelig skal der være en sanktion, såfremt borgere i dette land snyder og bedrager.
Men indføres der en lovgivning med bagudvirkende kraft i denne sag, hvad kommer det så til at betyde for andre sager?
Og hvor langt tilbage skal den eventuelle grænse trækkes?
Det er ikke specificeret i lovforslaget.
En anden ting, som Enhedslisten vil få forsøge at få afklaret i forbindelse med udvalgsarbejdet, er, hvilket statsborgerskab vedkommende skal have, såfremt det danske statsborgerskab bliver frakendt.
Det er jo sådan, at vi har internationale forpligtelser over for statsløse, og derfor vil Enhedslisten i udvalget forsøge at finde ud af, hvad konsekvensen vil være for folk, der får frakendt det danske statsborgerskab og dermed er statsløse.
Enhedslisten vil efter udvalgsarbejdet forhåbentlig afklare, hvilken stilling vi vil tage til dette forslag.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-11:
Lad mig starte med det sidste spørgsmål fra fru Theill Sørensen.
Hvis jeg har læst det her forkert, er der i hvert fald mange organisationer, som har haft høringsret, som også har læst det forkert.
De mener, at forslaget er dybt betænkeligt og mener, at forslaget strider mod de menneskeretlige principper.
Det er sådan Det Danske Center for Menneskerettigheder ser det.
Jeg er godt klar over, at den siddende regering mener, at det bare er smagsdommere, som skal afskaffes, men det siger de rent faktisk, og jeg mener nu, at Det Danske Center for Menneskerettigheder og lignende organisationer er nogle kompetente organer.
Så vil jeg gerne vende tilbage til Dansk Folkeparti og hr. Søren Krarup.
Jeg bruger ikke taletiden her fra denne talerstol, medmindre jeg mener det, jeg siger, alvorligt.
Man kan godt være uenig med mig, men jeg synes i hvert fald, at man skal tage det alvorligt, at det er SF's holdning.
Jeg vil til enhver tid sige, at menneskerettigheder gælder alle.
Det gælder også den afrikaner, der får undertrykt sine menneskerettigheder, og det gælder også de danskere, som Dansk Folkeparti gerne vil undertrykke menneskerettigheder for, fordi de har en anden etnisk baggrund.
Jeg vil gerne sige til Socialdemokratiet: SF er ikke Socialdemokratiets støtteparti længere.
Det betyder også, at i de situationer, hvor SF er uenig med Socialdemokratiets vurdering af lovforslagene, eller at i de situationer, hvor vi mener, at Socialdemokratiet skyder med spredehagl, vil SF have retten til at sige fra.
Søren Søndergaard (EL), 2002-01-11:
Når hr. Søren Krarup siger, at nazismen eller nazister er antikrist, hvorfor er det så et selvstændigt kriterium, at man skal skelne mellem folk fra den kristne kulturkreds i Europa og andre, da der jo deri må ligge, at der er mange fra den kristne kulturkreds i Europa, som åbenbart er antikrist?
Hvorfor skelner hr. Søren Krarup ikke mellem folk, som har nogle bestemte værdier, hvad enten de har den ene eller anden hudfarve, hvad enten de kommer fra det ene eller andet land, og så folk, der ikke har de værdier?
Hvorfor ønsker hr. Søren Krarup præcis, at skellet skal gå mellem folk fra den kristne kulturkreds i Europa og andre, selv om mange af disse folk altså ikke deler de værdier, som hr. Søren Krarup mener de skal dele for at blive en del af det danske samfund?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-01-15:
Jeg er ordfører på L 23 og L 20, og jeg må sige, at der er et vist sammenfald mellem de foregående, nemlig L 29 og L 13.
Derfor vil jeg bare henvise til mine tidligere bemærkninger.
Venstre støtter regeringens forslag, og idet forslagene er identiske, ser jeg heller ikke nogen hindring i, at forslagsstillerne støtter regeringen, hvor hele L 13 jo er indeholdt i L 29. Så til L 20 - fælles
4'eren.
Det er jo endnu et forslag, som den tidligere regering præsenterede i boligpakken.
Venstre er meget optaget af at øge udbuddet af boliger
til unge
Vi mener, at med det, vi just har behandlet - forslaget om nedsættelse af den kommunale grundkapital - vil de kommuner, der især oplever dette problem, fortrinsvis universitetskommunerne, få en virkelig god mulighed for at iværksætte yderligere ungdomsboligbyggeri.
Ideen om fælles 4'ere er som sådan en god idé, fordi den knytter en billig boligform sammen med et socialt netværk.
Flere og flere unge er ensomme, og tiltag som f.eks. fælles 4'ere kan medvirke til at ændre på dette.
Alle de positive elementer, der er i det her lovforslag, mener vi dog sagtens kan rummes inden for gældende lovgivning.
Der er intet i vejen for at opføre ungdomsboliger på op til 50 m2 pr. stk. efter en boligfællesskabsmodel, hvor man fleksibelt kan opføre fælles 4'ere, fælles 5'ere og fælles 10'ere, eller hvad man har behov for.
Derfor ser vi ingen grund til at indføre yderligere bureaukrati på det her område.
Vi ser det også som en fordel, at det er kommunerne, der via grundkapitalen er medbestemmende om, hvilke byggerier der iværksættes.
Derved iværksættes kun byggeri, der er behov for.
Allerede i dag benytter kommunerne alternative boligformer ved spidsbelastninger.
For eksempel har Aalborg Kommune benyttet en kaserne, og Lyngby har benyttet en tidligere flygtningelandsby.
Der er derfor intet til hinder for, at kommunerne etablerer midlertidige boliger inden for den gældende lovgivning.
Så vi i Venstre vil hellere bruge krudtet på at skaffe varige boliger til de unge.
Vi har fuld tiltro til, at de kommuner, der har midlertidige problemer, sagtens selv kan løse disse, uden at der behøver at være et decideret forskrift fra Folketinget.
Endelig vil lovforslaget forlænge den nuværende ordning for 4. Maj Kollegierne, for så vidt angår bestyrelsessammensætning og udlejning.
Vi ser positivt på dette forslag og vil, ligesom ministeren forslår, støtte, at ordningen forlænges indtil 2015.
Venstre ser lyst på fremtiden, hvad angår en forøgelse
af antallet af boliger til unge
Både det tidligere omtalte forslag om nedsættelse af den kommunale grundkapital og bedre vilkår for det private udlejningsbyggeri bidrager til flere boliger.
Også nedsættelsen af skatten på privat udlejning af værelser vil forventeligt give et bidrag til væsentlig flere boliger til unge.
Vi støtter ikke dette konkrete forslag på grund af det øgede bureaukrati og de mange regler, der overlapper eksisterende lovgivning,
men vi støtter kraftigt en forøgelse af antallet af boliger til unge.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-15:
Jeg kan kun gentage over for hr. Morten Homann, at det er et prioriteret område det her. At vi så ikke kan overbevise SF om det, er der nok ikke noget at gøre ved, men det kommer vi nok ikke videre med.
Det eneste er at sige: Ja, vi tror faktisk på, at kommunerne og borgmestrene tager ansvar for det her.
Det tror vi faktisk på.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Kommunerne havde en berettiget forventning til den tidligere regering.
Vi har valgt at lægge en anden linje, og jeg er glad for, at vi ikke er bundet af, hvad den tidligere regering har sagt på alle områder her i tilværelsen.
Vi har sagt: Grundtaksten sætter vi ned.
Det var en aftale, der var indgået med KL, og der har været en voldsom indmelding på byggeri af nye boliger.
Det, jeg hører her i dag fra en del af venstrefløjen, er rene rygmarvsreaktioner
på, at det er noget frygtelig skidt det hele
Tænk, der er indmeldt 11.000 boliger, og så hører vi det her.
Det må den enkelte kommune og den enkelte borgmester vurdere.
Jeg kan ikke stå her og sige, om der f.eks. er behov for at bygge en fælles 4'er i Esbjerg eller andre steder.
Jeg mener faktisk, at det er rimeligt - det er også et svar til både fru Lissa Mathiasen og hr. Kramer Mikkelsen - og jeg mener, at kommunerne bør tage ansvar, også økonomisk ansvar, hvis man ønsker at bygge fælles 4'ere i stedet for permanente ungdomsboliger.
Da der er en nedsættelse af grundtaksten, mener jeg, at kommunerne har fået det frie forhold, at de kan bygge, som de vil.
Det er der ikke noget at gøre ved.
Jeg har redegjort også for de spidsbelastningsperioder, vi ved, at de studerende har, hvor de mangler boliger: Vi vil have større skattefrihed for udlejning af værelser.
Det har jeg allerede sagt én gang.
Jeg har sagt, at vi kommer med en kvote på andelsboliger.
Vi har set, hvor mange boliger der er indmeldt.
Jeg har sagt, at vi går ud og taler med de private investorer og pensionskasserne for at få mere gang i det private byggeri, så vi kan få et mere varieret boligudbud.
Det er jeg ked af.
Det er der ikke noget at gøre ved.
Så glemte jeg at svare fru Lissa Mathiasen: Kommer regeringen med 15 mio. kr. til en forsøgspulje?
Det gør vi ikke.
Morten Homann (SF), 2002-01-15:
Jeg kan jo desværre give ministeren fuldstændig ret i, at det ikke er lykkedes ham at overbevise mig om, at den nye regering virkelig vil prioritere det her højt.
For hvis man skal prioritere det, kræver det noget mere end bare ord.
Så kræver det nogle handlinger.
Jeg har altså desværre ikke hørt nogle handlinger fra den nye regering, som rækker ud over, hvad der har været på bordet hele tiden.
Tværtimod tager man nogle ting af bordet.
Man har ikke nogen konkrete bud på, hvordan man skal få bygget ungdomsboliger til de mange tusinde unge, der hvert eneste år står og mangler bolig.
Derfor må jeg sige, at når ministeren kalder det et højt prioriteret område, har jeg meget, meget svært ved at få øje på handlingen, og han kan altså ikke overbevise mig med ord alene.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-15:
Jeg vil gerne have lov til at sige til hr. Morten Homann, at jeg hører ham herfra sige, at grundtaksten var det eneste, der var i ministerens tale i dag.
Jeg sagde, at andelsboligkvoten ville blive forøget fra 1.000 til 1.800. Jeg sagde, at vi ville tage en dialog med pensionskasserne og de private for at få bygget mere privat boligbyggeri.
Jeg sagde, at denne regering modsat den tidligere vil implementere det forslag, der var vedtaget af Kristeligt Folkeparti, hvor vi går ind og ser på ældreinstitutioner.
Dét bliver også svaret til fru Lissa Mathiasen: 11.000 boliger.
Men nu kender vi jo endnu ikke det reelle tal.
Man har et ansvar for det, man går om bord i.
Det er også et svar til hr. Keld Albrechtsen, der taler om endnu flere penge til det her område, flere penge til indskuddet.
Jeg er nødt til at sige, at jeg synes, det er fint, at kommunerne tager ansvar for, at der bliver bygget de ungdomsboliger, der er brug for til de studerende.
Vi ved, at der er pres på både i København og Århus.
Vi ved, at der er
et behov for disse byggerier.
Så igen med hensyn til antallet af boliger: Jamen vi tror da på, at når der er indmeldt så højt et antal boliger, hvor man har mulighed for at bygge til de unge mennesker, så vil der også blive bygget til de unge mennesker.
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-15:
Som jeg forstod ministerens sidste svar, blev der sagt: hvis der måtte vise sig behov for ungdomsboliger.
Så tror jeg, at vi alle sammen, selv om vi står i en periode her umiddelbart efter jul, alligevel godt kan huske tilbage ikke bare til sidste sommer, men til de sidste mange somre.
Der er altid et stort behov for ungdomsboliger, når uddannelsesstederne starter op. I den forbindelse ligger der i relation til lovforslag
nr. L 20, som også er til behandling i dag,
et konkret forslag om, at man går ind med den der forsøgsordning med de 15 mio. kr., altså muligheden for at kunne gå ind og understøtte en kommunes forsøg på midlertidigt at løse ungdomsboligproblemerne.
Det kan være i form af i en midlertidig periode at finde pladser i nedlagte plejehjem, sygehuse, kaserner, eller hvad det måtte være.
Vil man heller ikke engang fra regeringens side støtte dét lille forslag for at afhjælpe i en akut situation hvert år ved uddannelsesinstitutionernes start?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-15:
Jeg går ud fra, at ministeren er enig med mig i, at kommunerne jo har haft en berettiget forventning om, at de kunne bygge 750 ungdomsboligenheder om året med fuld statslig grundkapital.
Regeringen siger så nu, at det kan de bare ikke alligevel.
Så siger ministeren, at hvis der er problemer med for få ungdomsboliger, skal kommunerne da såmænd nok bygge dem.
Det er forbløffende, så kort tid der skal gå, før en boligminister falder ind i den samme gamle sang, som vi har hørt skiftende socialdemokratiske boligministre gentage gennem 10 års regering, hvor vi spurgte hver eneste sommer og for den sags skyld også hver eneste vinter, når der skulle laves finanslov: Hvornår kommer der nogle konkrete planer på ungdomsboligområdet?
Så sang man sangen: Jamen vi har tiltro til, at nu går kommunerne i gang.
Så endelig efter så mange år fremsatte
den socialdemokratisk ledede regering sidste år et forslag om konkret 14 pct.
Nu ser vi så den nye boligminister tilbage i den samme gamle rille, og det kommer der altså ingen ungdomsboliger af, vil jeg sige til ministeren.
Morten Homann (SF), 2002-01-15:
Jamen jeg er jo ked af, at jeg har fået så store forventninger til regeringen og til økonomi- og erhvervsministeren på boligområdet.
Jeg må sige, at der er jeg stadig væk ikke blevet overbevist om, at den nye regering har noget nyt at byde på, når det drejer sig om faktisk at få skabt flere boliger, særlig når det drejer sig om lejeboliger, hvor der er så lang venteliste.
Så kan jeg jo også notere mig, at det eneste, man har at sige til den store ungdomsboligmangel især i uddannelsesbyerne, er, at man har tillid til, at borgmestrene i de pågældende byer vil løse opgaverne.
Så jeg savner stadig væk nogle bud fra regeringen på, hvad man mener med, at man har prioriteret det her højt, når man ikke har nogen egne forslag, som rent faktisk gør, at der vil blive bygget flere boliger, særlig lejeboliger.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-01-15:
Vi har jo for alvor taget fat på behandlingen af den tidligere regerings boligpakke, som Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre har valgt at genfremsætte, nu som oppositionsforslag.
Venstre er enig i målsætningen: Vi skal have bygget flere boliger.
Man vil også i den kommende tid opleve, at den nye regering vil tage initiativ til dét med Venstres støtte.
Men vi er ikke enige i midlerne, og det er jo allerede blevet illustreret, og jeg vil her kommentere på L 23 og L 26.
Ligesom Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre har Venstre også opmærksomheden rettet mod de mange penge, der om nogle år vil hobe sig op i Landsbyggefonden.
En lang række almene boliger vil have betalt deres lån af, og afdelingernes indtægter vil i stedet gå til Landsbyggefonden. Venstre mener også, at disse midler skal aktiveres og være med til at gøre den almene sektor selvfinansierende.
Vi vil dog gerne i forbindelse med finanslovforhandlingerne have lov til at se lidt nærmere på den konkrete aktivering af Landsbyggefondens midler, og på den baggrund kan vi ikke tilslutte os L 23. Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres forslag om etablering af medejerboliger i den almene sektor er en konstruktion, der er opstået, fordi de to partier ikke har turdet tage den fulde konsekvens af deres egne udmeldinger om ønsket om blandede boligformer. At vi overhovedet taler om, at vi skal have blandede boligformer, skyldes jo, at der er opstået problemer, hvor der er en stor koncentration af almene boliger.
Det er en kompliceret opgave, og derfor har økonomi- og erhvervsministeren nedsat et udvalg, der skal se på, hvordan vi kan udmønte denne beslutning.
dette arbejde
og ser frem til udvalgsarbejdets forslag og konklusioner.
Særlig i 1960'erne og 1970'erne førte vi i Danmark en forfejlet boligpolitik ved at bygge disse store koncentrationer af almene boliger.
Det konkrete forslag rejser en række spørgsmål.
Skal det forstås således, at forslagsstillerne mener, at kommunerne skal anvise boliger til folk, der i forvejen har 200.000 kr. på lommen?
Et andet spørgsmål er forholdet til situationen ved fraflytning.
Kan medejerboligen ikke afhændes til anden side inden 6 måneder, er det boligorganisationen, der hænger på risikoen, og dermed de øvrige lejere.
Der er således ikke sammenhæng mellem det at være medejer og det aspekt, at man også hænger på ansvaret for at afhænde sin medejerandel.
Den del af forslaget, som indeholder ændringer med henblik på at forenkle og afbureaukratisere ordningen vedrørende råderet samt at gøre den mere anvendelig og attraktiv for lejerne, vil vi i Venstre gerne overveje senere.
Vi finder det naturligt, at det sker i sammenhæng med det udvalgsarbejde, der nu er sat i gang.
Venstre kan ikke støtte L 26.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-01-15:
Ministeren siger: Der er et behov, det ved vi i regeringen, for at bygge ungdomsboliger.
Sådan hørte jeg ministeren sige, men der var for meget...
nej, nu siger jeg det ikke igen.
Men mit spørgsmål er igen: Hvis det nu er et sympatisk forslag, og der i øvrigt er nogle perspektivrige muligheder i det, som jeg i hvert fald ser det, hvad er så problemet i at give det som en mulighed i det lovforslag, der ligger her?
Det har jeg svært ved at se.
Lissa Mathiasen (S), 2002-01-15:
Jeg beklager meget, hvis jeg har gjort noget forkert, men normalt plejer man, hvis et parti har delt et ordførerskab, at vente pænt, til begge ordførere har talt, så jeg undskylder, hvis det har givet anledning til problemer.
Nu forstår jeg bedre, hvorfor det har været svært at få et svar frem i dag om den pulje på de 15 mio. kr., for nu fik
vi svaret fra ministeren: Man har tænkt sig at lukke pengene ned.
Til trods for at både Venstre og De Konservative var med i det hylekor, der lød meget højt sidste sommer og også i efteråret om, hvordan man her og nu kunne hjælpe de unge, som stod og ikke kunne finde en bolig, må jeg altså forstå nu, at svaret er: Vi fjerner pengene.
Fru Inge-Lene Ebdrup har faktisk misforstået noget.
Der er altså en misforståelse, er jeg nødt til at sige, og jeg håber, at man i hvert fald vil revidere sin opfattelse.
Det er en misforståelse, hvis man tror, kommunerne har sagt, at det problem kan de sagtens løse.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-01-15:
Det er vigtigt at få sagt følgende, for at der ikke indsniger sig for mange misforståelser: Nej, det er ikke sådan, at sociale ghettoer alene opstår, hvor der er almene boliger, eller at medejerboligforslaget alene er blevet stillet for at afskaffe eller fjerne sociale ghettoer, hvor der ligger mange almene boliger.
Det er jo ikke sådan, at man kan sige, at vi får
social ghettoisering, fordi der er for mange almene boliger samlet på ét sted.
Det er jo ikke ejendomsretten til murstenene, der fjerner de sociale problemer.
Det er jo ikke sådan, at hvis man blot giver folk lejlighed til at købe deres bolig, så fjernes deres sociale problemer.
Nej, det kan være, at man skifter beboerne ud på den måde, og det er selvfølgelig også en måde at flytte sociale problemer på, men det er bare ikke en måde, som vi i Socialdemokratiet synes er særlig lig med - hvad hedder sådan noget, hvad var det, det hed i valgkampen? - at sætte mennesket i centrum.
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle mennesker, man sætter i centrum.
Men det er i hvert fald ikke de mennesker, der bor i de almene boliger.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-15:
På bundlinjen står jo, at på ungdomsboligområdet nedskærer regeringen byggeriet med 750 boliger om året i forhold til det, der var planen.
Der er jo konsekvensen af, at man ikke vil give kommunerne fuldt statsligt grundindskud til de 750 boliger om året.
Så er der meget stor risiko for, at de aldrig bliver bygget.
Ministerens betænkeligheder ved fælles 4'eren er, at det er en særlig ungdomsboligtype, som ministeren mener er bureaukratisk.
Det kan man sådan set godt argumentere for, men det kan da ikke betyde, at man ikke bygger ungdomsboligerne. Jeg vil godt spørge ministeren: Betyder det så, at man vil give kommunerne mulighed for med 14 pct. statsindskud i grundkapital at bygge de 750 boliger om året?
For så er det jo en kommunal valgfrihed.
Så må jeg medgive ministeren, at han har noget at have sine påstande i.
Men hvis han ikke kan levere de 14 pct. grundkapital, er resultatet i en trang situation en nedskæring af det årlige ungdomsboligbyggeri med 750 enheder om året.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-01-15:
Det er jo tydeligt, at hr. Keld Albrechtsen og jeg ikke bliver enige.
Hr. Keld Albrechtsen taler om, at vi vil putte ejere ind, men jeg vil omvendt spørge: Hvad har hr. Keld Albrechtsen imod, at han selv og hans naboer får muligheden for at overtage deres lejlighed på ejer- eller andelsbasis?
Det er et tilbud, og derfor er jeg også nødt til at mane noget andet i jorden.
Hr. Lars Kramer Mikkelsen fik lige sneget ind, at det var tvangssalg.
Der bliver ikke tale om tvangssalg, der bliver tale om et tilbud til beboerne om at overtage deres bolig på ejer- eller andelsbasis.
Hr. Lars Kramer Mikkelsen spørger, hvad det er for et gen.
Jeg har nu ikke selv talt så meget om et gen, men jeg husker, at første gang, det blev introduceret, var det faktisk af den tidligere by- og boligminister, fru Jytte Andersen, som havde en hel kronik, tror jeg, i hvert fald et ret stort debatindlæg i en avis med overskriften »Ejergener«.
Vores udgangspunkt er, at det ikke kun er et spørgsmål om vedligeholdelse.
Det er et spørgsmål om, at vi gerne vil give et tilbud til de sikkert mange - det er måske ikke alle - som føler en større tilfredsstillelse ved, at de får lidt mere indflydelse på deres bolig.
Det vil vi gerne give mulighed for, men det er et frit valg.