runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2001-04-26:
Loven om arbejdsskadeforsikring har til formål at sikre personer i et ansættelsesforhold dækning for tabt arbejdsfortjeneste og eventuelt arbejdsevnetab, hvis en ansat kommer ud for en arbejdsulykke.
Dansk Folkeparti ser positivt på, at dette forslag sætter fokus på muligheden for, at de selvstændige erhvervsdrivende, herunder interessenter og komplementarer, samt medhjælpende ægtefæller, der ikke har nogen lønaftale, kan få samme mulighed for at blive omfattet af arbejdsskadeloven, således at de også kan få dækning for tabt arbejdsfortjeneste og eventuelt arbejdsevnetab.
Forslagsstillernes formål med forslaget er altså at ligestille alle personer og at fjerne forskelsbehandlingen mellem de forskellige grupper af selvstændige erhvervsdrivende.
Dansk Folkeparti har aldrig rigtig kunnet se, hvorfor der skulle være denne forskel, så det er udmærket. Med hensyn til de selvstændige erhvervsdrivende var det da i øvrigt ret og rimeligt, at livet blev gjort lettere for dem.
Det gælder bl.a. de administrative byrder, de mindre erhvervsdrivende har fået trukket ned over hovedet, således at de må løbe meget stærkt for at holde skruen i vandet økonomisk og ofte knokle gratis for staten til langt ud på natten for at ordne den stak papirer, indberetninger og andre opgaver, som staten kræver skal udføres gratis.
Uanset om det er en lille eller en stor virksomhed, det drejer sig om, er bureaukratiet nogenlunde det samme, og det er stærkt belastende.
Men som sagt ser Dansk Folkeparti positivt på dette forslag og vil se nærmere på de problemer, der vil vise sig under udvalgsarbejdet.
Anne Baastrup (SF), 2001-04-26:
Nu har fru Aase D. Madsen jo så det held, at der er nogle, der oversætter, hvad fru Aase D. Madsen burde vide.
Men så forstår jeg ikke, hvorfor fru Aase D. Madsen kommer med et langt indlæg om, at de små arbejdsgivere arbejder meget gratis for staten.
Hvad skulle den bemærkning til for, medmindre man ville tage det skridt videre, at de så skulle komme gratis ind under arbejdsskadeforsikringsloven?
Hvad gik det på, vil jeg gerne spørge fru Aase D. Madsen om.
Fru Aase D. Madsen har jo da formentlig selv lavet sin ordførertale.
Hvorfor skulle de elementer ind i det?
Aase D. Madsen (DF), 2001-04-26:
Det synes jeg altså at den socialdemokratiske ordfører kom meget, meget let om ved.
Man begynder at blande hjemmehjælpen ind i det her.
Jamen næsten samtlige partier har lige under det forrige forslag om privat hjemmehjælp stået her på talerstolen og sagt, hvor besværligt det er med hjemmehjælp, og at man kan ikke få hjemmehjælp nok.
Tror den socialdemokratiske ordfører virkelig, at man kan få kommunerne til at yde 15 timers ekstra hjemmehjælp om måneden til ledsageordningen?
Nu lægger man det ind i det, at det giver diskrimination til de øvrige handicappede, hvis den gruppe af meget, meget svært handicappede, som er totalt ude af stand til at bevæge sig uden at have en ledsager til at putte kørestolen ind i bagagerummet eller sådan noget, får det, men tror man virkelig, at det bliver bedre, efter man er blevet 67 år? Tror man virkelig, at de øvrige pensionister vil blive misundelige, fordi den her gruppe, som måske har været handicappet hele deres liv, bibeholder den særordning med de 15 timers ledsagehjælp?
Erik Larsen (V), 2001-04-26:
Vi har her 3 beslutningsforslag til behandling, som samlet er blevet kaldt dødepakken.
De to af områderne, nemlig spørgsmålet om tidspunktet for ophør af udbetaling af pension og området efterlevelseshjælp og efterlevelsespension, er områder, hvor Venstre er en del af en finanslovaftale, og jeg skal sige, at Venstre selvfølgelig står ved denne aftale, så længe aftalen løber.
Lad mig sige det helt klart: Med hensyn til efterlevelseshjælp er der i forhold til den tilstand, der var gældende, før lovforslaget blev vedtaget, en række forbedringer.
Der er også en række bureaukratiske ting, som er meget belastende for mange efterlevende at skulle igennem umiddelbart efter, at man har mistet sin ægtefælle.
Jeg håber, at der i den åbning om at se på nogle ting i forhold til det, som socialministeren her tilkendegav fra talerstolen, og som blev fulgt op af den socialdemokratiske ordfører, også ligger, at vi kan se på det her forhold.
Så længe vores forlig på det her område består, så længe forhandler vi også om at tage de største problemer og det mest belastende for de personer, det drejer sig om, ud af forslaget. Med hensyn til det sidste forslag om det dobbelte personfradrag er Venstre i modsætning til de to forudgående forslag ikke med i et forlig om afskaffelse af det dobbelte personfradrag, og vi var i Venstre modstandere af ændringen af loven om ophævelsen.
Det er klart, at når det handler om det forslag, så kan vi selvfølgelig positivt gå ind og kigge på det under udvalgsbehandlingen, og vi kan støtte B 135.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-26:
Det Konservative Folkeparti har megen sympati for det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har stillet om videreførelse af ledsageordningen efter folkepensionsalderens indtræden af præcis de grunde, som har været fremført tidligere.
Der er ikke så forfærdelig megen umiddelbar logik i, at ledsageordningen bortfalder, bare fordi man bliver folkepensionist; det bliver man jo ikke mindre handicappet af.
Skal de ikke have samme muligheder som dem, der har været handicappet hele livet eller en større del af livet?
Jeg synes, det er et problem, som vi må overveje meget grundigt, ikke mindst under udvalgsarbejdet, for det nytter jo ikke rigtig noget at løse ét problem med den ene hånd, hvis det samtidig indebærer, at man skaber et lige så stort med den anden hånd.
Vi er fulde af sympati over for tankegangen i beslutningsforslaget og vil meget gerne indgå i en konstruktiv dialog om det, men jeg kan ikke give et tilsagn om at stemme for her ved førstebehandlingen, for vi må se på de afledte konsekvenser for de øvrige alderspensionister, men vi har altså en meget, meget positiv grundindstilling til forslaget og til hele problemstillingen.
Anne Baastrup (SF), 2001-04-26:
Christmas-Møller, og fru Pia Christmas-Møller er formentlig også klar over, at det desværre er karakteristisk for hele lovgivningen på arbejdsskadeforsikringsområdet.
Derfor er vi i SF ekstremt glade for, at socialministeren nu endelig efter jeg ved ikke hvor mange års pres har accepteret at gå i gang med at lave en ny arbejdsskadeforsikringslov. Med den frist, som socialministeren har lagt ind i arbejdet, kan jeg forstå, at vi allerede i midten af juni vil få et overblik over, hvad lovgivningen kommer til at handle om, og socialministeren kan forhåbentlig, om alt går vel, fremsætte forslaget i begyndelsen af næste folketingssamling.
Det vil jo så også være muligt for os at se det i sammenhæng med den nye arbejdsskadelov. Derfor skal jeg fra SF's side sige, at vi synes, det er vigtigt, at vi får afdækket alle de huller, der måtte være i arbejdsskadeforsikringsloven.
Nu har fru Pia Christmas-Møller påpeget ét hul, og vi skal selvfølgelig have afdækket, hvor stort omfanget af det hul er.
Derudover kommer der nok i løbet af sommeren, når debatten om arbejdsskadeforsikringsloven kommer op og socialministeren har fremsat sit bud på rammerne for en ny arbejdsskadeforsikringslov, yderligere en lang række enkeltelementer ind.
Det skal ikke være sådan, at jeg som SF's ordfører afviser forslaget, men omvendt vil vi ikke, hvis forslagsstillerne sender det til afstemning i denne her samling, stemme for det, for vi bliver nødt til at få en præcis afklaring af, hvad det er, det drejer sig om, og hvilken afgrænsning der ligger i det.
Det kan jo i virkeligheden også være, at interessenter og komplementarer skal suppleres med nogle andre også. Derfor skal vi have sikkerhed for omfanget af lovforslaget, og om alle grupper er kommet med, og så se det i en sammenhæng med den nye arbejdsskadeforsikringslov.
Det betyder så ikke - og det skal man jo også være opmærksom på - at selve beslutningsprocessen trækkes ud.
Det her er et beslutningsforslag.
Der er kommet positive tilkendegivelser både fra ministeren og fra Socialdemokratiets ordfører og nu også fra SF's side.
Og selv om det gik til afstemning og til vedtagelse her, vil selve lovgivningen jo under ingen omstændigheder blive vedtaget før engang i næste samling.
Så jeg vil opfordre forslagsstillerne til at lade forslaget gå i udvalg, hvor vi så kan få afdækket præcist: Er det nu også hele gruppen, der er med her?
Hvad var den egentlige årsag til, at man i 1978 frafaldt det?
Vil det være tilstrækkeligt blot at lade dem omfatte, eller skal der noget andet til?
Vi kan så bruge sommeren til at få afdækket det her og så se, hvordan verden ser ud, når lovforslaget bliver fremsat fra socialministerens side.
Erik Larsen (V), 2001-04-26:
Det, hr. Frank Aaen her prøver, er i virkeligheden at sætte sig ind i et forhandlingslokale og prøve på at gætte sig til, hvad der er foregået bag de lukkede døre.
Jeg synes, at jeg ved flere lejligheder har oplevet, at hr. Frank Aaen er vældig god til det.
Fantasien fejler i hvert fald ikke noget.
Det korte af det lange er, at forslaget her, efter hvad jeg har fået oplyst, ikke er et forslag, som Venstre har bragt ind i forhandlingerne om finansloven.
Hvordan forhandlingerne så i øvrigt har foregået, og hvad det er for en materie, der har været i de forhandlinger, er jeg ikke i stand til at hjælpe med at bidrage til her.
Men jeg ved i hvert fald, at det konkrete forslag ikke er et forslag, som er lagt på bordet af Venstre.
Aase D. Madsen (DF), 2001-04-26:
Det er korrekt, at hvis det er pensionister, det drejer sig om, så er der ingen tilbagebetalingspligt.
Men hvis man ikke er gift med en pensionist, så er der tilbagebetalingspligt, og jeg har her et notat fra Ældre Sagen, hvor der netop står, at undtagelsen er ...
for en pensionist med forudbetalt pension, som er tilkendt før 1. februar 1999, vil pensionen for hele måneden være udbetalt på dødstidspunktet, og hovedsagen for disse pensionister er efter dødepakken, at den allerede udbetalte pension skal tilbagebetales.
Er det korrekt, eller er det ikke korrekt?
Grete Schødts (S), 2001-04-26:
Fru Aase D. Madsen har ikke fattet en pind af det hele.
Det er jeg nødt til at sige.
Men jeg kan ikke stå her fra Folketingets talerstol og tage denne debat, men jeg vil gerne give enetime på området. For ægtefæller, folkepensionister, der var gift med hinanden, før dødsfaldet indtrådte, er der ingen tilbagebetaling af den forudbetalte pension.
Lad mig slå det fast og så nøjes med det i dag.
Aase D. Madsen (DF), 2001-04-26:
Ja, det kan da godt være, at den socialdemokratiske ordfører mener, at det er skrækkeligt, at vi gerne vil bibeholde de goder, der ligger i forslaget.
Det kan da godt være, for det kommer til at koste penge, men det er vi altså indstillet på.
Og så vil jeg gerne spørge Socialdemokratiet om noget, for det er også vigtigt: Vil Socialdemokratiet sørge for, at der aldrig sker en tilbagebetaling af pensionen?
Der sker jo alt andet lige det, at pensionen falder væk på dødsdagen, og det vil sige, at den pension, der har været forudbetalt, så skal betales tilbage.
Og det gælder jo en meget stor del af de pensionister, nemlig dem, som er blevet tilkendt pensionen
før februar måned 1999
De kommer nu ud for, at de skal tilbagebetale, for de kan ikke få pensionen længere end til dødsdagen.
Det vil sige, at der står den efterlevende så med de samme udgifter, som man ellers har.
Selvfølgelig kan man søge de der 10.000 kr., men man skal tilbagebetale den pension, man har fået udbetalt forud, efter dødsdagen.
Er det korrekt?
Vil man fjerne den tilbagebetalingsregel?
Grete Schødts (S), 2001-04-26:
Men det var dog skrækkeligt, at fru Aase D. Madsen kan stå her og sige: Nej, det er ikke det, vi vil tilbageføre.
Jamen indholdet i Dansk Folkepartis eget beslutningsforslag handler om at tilbageføre lovgivningen fra 1. april år 2000.
Der er intet i den tidligere lovgivning, der indeholder det, vi her har skitseret.
Der handler det om en efterlevelsespension udbetalt automatisk i tre måneder efter dødsfald
, men den eneste forudsætning for at få det, er, at man er gift med hinanden og er folkepensionister begge to.
Socialdemokratiet har lyttet sammen med ministeren, og vi har lyttet os til, at der er nogle træk, vi skal kigge på, som ikke var så hensigtsmæssige.
Og det er det, jeg har tilkendegivet, at vi vil gøre sammen med forligspartierne.
Aase D. Madsen (DF), 2001-04-26:
Jeg vil gerne med det samme tilkendegive, at vi ikke ønsker at fjerne de gode ting, der ligger i dødepakken.
Vi vil f.eks. ikke fjerne samleverens ret til at få pensionen.
Vi vil ikke fjerne de nye grupper, der kommer ind og kan få efterlevelseshjælp, selvfølgelig vil vi ikke stille dem ringere.
Det er jo noget, man tager op i udvalgsarbejdet og ser, hvilke gode ting man kan beholde, og
hvad man ikke kan beholde. Nu blev der talt om justeringer, og jeg vil da gerne spørge, om det er de samme justeringer, som socialministeren gik ud ved ældrehøringer i år 2000 og talte om og sagde, at man havde samtaler med finansministeren netop om at tage dødepakken op, og det er jo ikke sket.
Det er derfor, jeg tager det op i dag og siger: Nu må vi så se, om ministeren vil leve op til sine løfter om at tage dødepakken op.
Frode Sørensen (S), 2001-04-26:
Dansk Folkeparti har fremsat et beslutningsforslag, der pålægger regeringen at fremsætte et lovforslag om genindførelse af dobbelt personfradrag og et dobbelt mellemskattebundfradrag for efterlevende ægtefælle.
De dobbelte fradrag blev afskaffet i 1999 som led i finanslovaftalen for 2000 mellem regeringen, SF, CD og Enhedslisten.
Det er forslagsstillernes opfattelse, at afskaffelsen var for smålig af regeringen og forligspartierne.
Jeg er ikke enig med forslagsstillerne, og jeg må afvise at genindføre de tidligere regler. Med de nye regler er reglerne for tildeling af personfradrag og mellemskattebundfrag blevet mere ensartede.
Den efterlevende ægtefælle har et fuldt personfradrag og et fuldt mellemskattebundfradrag, mens der ved skatteberegningen af afdødes indkomst i dødsåret gives et forholdsmæssigt personfradrag.
Reglerne har også forbedret den skattemæssige neutralitet ved valg af skifteformen.
De gamle regler betød, at det ofte var en fordel for en efterlevende ægtefælle at skifte frem for at sidde i uskiftet bo.
Dette skattemæssige incitament til valg af skifteform har helt berettiget været kritiseret.
Det var da også et væsentligt formål med de gennemførte ændringer i 1999 at få rettet op på dette forhold.
De gamle regler betød også, at den efterlevende ægtefælle, som sad i uskiftet bo, blev stillet forskelligt afhængigt af, om dødsfaldet skete i begyndelsen eller i slutningen af året.
Dette hænger sammen med, at den efterlevende ægtefælle alt andet lige ville få overført uudnyttet personfradrag for afdøde, hvis dødsfaldet skete i begyndelsen af året, mens afdøde selv ville have udnyttet personfradraget, hvis dødsfaldet skete i slutningen af året.
Også dette forhold blev der rettet op på i 1999, hvor reglerne blev mere overensstemmende med reglerne i andre tilfælde, hvor en person kun er skattepligtig en del af året.
Og endelig vil jeg tillade mig at pege på, at de nye regler på en fornuftig måde har medført en mere ensartet skattemæssig behandling af gifte og ugifte i tilfælde af død.
Så regeringen kan ikke støtte dette forslag.
Frank Aaen (EL), 2001-04-26:
Enhedslisten er meget positiv over for det, der ligger i forslaget.
Vi er grundlæggende imod aldersdiskrimination, og det er jo det, vi har på dette område i øjeblikket.
Vi er også enige i det, der er sagt af flere andre, at det selvfølgelig er lidt underligt, at den, der som 66½ årig får godkendt en ledsager, får det og kan beholde det, hvorimod den, der først får behovet, når vedkommende er 67½, ikke kan få det.
Det er selvfølgelig ikke særlig smart, og derfor bør man kigge nærmere på forslaget.
Det vil vi opfordre regeringen til, som jeg også hører at der bliver udtalt, at vi får lavet en ordning om.
Når det bliver sagt, at det koster mange penge, så er jeg ikke sikker på, at det er korrekt.
For lige præcis på det her område er der ingen tvivl om, at der kan oprettes nogle arbejdspladser, som bl.a. kan varetages af personer, der ellers har svært ved at finde et job på arbejdsmarkedet.
Så derfor tror jeg sagtens, at man kan finde de hænder, der skal til.
Der er jo folk, som gerne vil lave noget, der måske som 50-årige er blevet udstødt fra arbejdsmarkedet, og som her kan løse en ganske udmærket opgave.
Derfor er jeg ikke så nervøs for den pengemæssige side af det, jeg er meget mere optaget af den menneskelige side, og derfor skal vi selvfølgelig prøve at udvide ordningen.
Men lige som det ligger, er det svært at støtte.
Vi vil dog meget gerne sikre, at der kommer et skridt i den rigtige retning under alle omstændigheder.
Anders Samuelsen (RV), 2001-04-26:
Problemet med forslag af den her slags er jo i bund og grund, at man ikke behøver i samme åndedrag at tage stilling til finansieringen af dem.
Og det er jo det, der også gør, at jeg sådan set som radikal i meget høj grad kan tilslutte mig CD's synspunkt om, at sådan noget som det her bør tages ind i en grundlæggende prioriteringsdebat af, hvor vi ønsker at bruge vores midler. Der er den problemstilling ved forslaget, at selv om det ser ud, som om det fjerner en skævhed, så opretter det faktisk samtidig en ny skævhed, en ny markant skævhed, som helt åbenlyst omgående vil stille os i et nyt dilemma.
Der er altså diskussionen om: Skal man have en ledsageordning, som man udvider, eller skal man satse på den hjemmehjælp, de regler, som vi har på hjemmehjælpsområdet i dag, som en løsning på problemstillingen?
Der er nok ikke noget endegyldigt svar, men i den foreliggende situation er det her forslag ikke noget, som Det Radikale Venstre kan støtte.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-04-26:
Da CD's ordfører, fru Yvonne Herløv Andersen, er forhindret i at være til stede, skal jeg på CD's vegne knytte nogle kommentarer til dette forslag:
Med forslaget her ønsker forslagsstillerne at udvide den såkaldte ledsageordning, som kan ydes efter reglerne i servicelovens § 78 til personer, der ikke kan færdes alene på grund af betydelig og varig nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Der er således tale om en gruppe mennesker med en høj grad af invaliditet, og hverken invaliditeten eller behovet for ledsager bliver jo mindre, fordi man på et tidspunkt fylder 67 år.
Derfor synes vi i CD, at intentionerne i dette her forslag er rigtige, og vi har da også bemærket, at socialministeren sidste år har tilkendegivet, at man i forbindelse med revisionen af ledsageordningen senest i næste folketingssamling vil vurdere, om ordningen skal udvides til også at gælde for personer over 67 år.
Denne vurdering skal ske i lyset af forsøgsordningen fra Århus.
Denne vurdering synes vi at socialministeren bør iværksætte snarest muligt, for som sagt synes vi i CD, at dette forslag tager fat i et relevant problem.
Men det er jo ikke omkostningsfrit at udvide ordningen i den ønskede retning, og derfor mener vi, at forslaget bør inddrages i kommende finanslovforhandlinger.
Og så vil det jo være rart at have en undersøgelse, som kan belyse, hvorvidt der alene er behov for en videreførelse
af ordningen for dem, som har fået den tilkendt, før de fyldte 67, eller om der skal etableres en model, hvor ledsagelse kan tilbydes første gang, også efter at man er fyldt 67 år.
CD støtter et grundig udvalgsarbejde.
Anne Baastrup (SF), 2001-04-26:
Da vores ordfører, hr. Villy Søvndal, ikke kan være til stede, skal jeg læse hans tale: Historisk set var SF med til at sikre ledsageordningen for yngre fysisk handicappede med servicelovens ikrafttræden.
Indtil da fandtes ledsageordningen kun som forsøg i fem kommuner.
Det er selvsagt rigtigt, at ledsagebehovet ikke bliver mindre, når pensionsalderen indtræder.
Spørgsmålet er, om det skal klares ved en ledsageordning eller ved hjemmehjælpen, så der ikke kommer for mange forskellige ind i den ældres hjem.
Vi har selv i SF foreslået at udvide hjemmehjælpsbestemmelserne til at omfatte ledsagelse.
Det mener vi fortsat er den bedste model.
Erik Larsen (V), 2001-04-26:
Det er jo klart, at når vi ser på forløbet af udviklingen af ledsageordningen, vil det være uforståligt for mange, at de, når de er 67 år, ikke længere er omfattet.
Historisk set var ledsageordningen noget, der startede som et begrænset forsøg i nogle kommuner, og glæden over og succesen med ledsageordningen var så så stor, at man lavede
en lovgivning om den og dermed gav alle, som havde behovet, mulighed for at få op til 15 timers ledsag
I Venstre har vi været meget tilfredse med, at det blev til lovgivning.
Vi synes, at det viser, at mange har glæde af det.
Når vi så står med forslaget her fra Dansk Folkeparti, vil jeg gerne tage udgangspunkt i det, som socialministeren sagde, nemlig at vi i forbindelse med pensionslovgivningen har været inde på dette spørgsmålet og faktisk sikret, at nogle af de behov, som måtte være også efter det 67. år, kunne opfyldes.
Endelig må vi sige, at man også kan få behovet, efter man er fyldt 67 år, og det er der også taget højde for i pensionslovgivningen.
I Århus er man ved at starte nogle forsøg op omkring spørgsmålet, og jeg synes, at det bliver spændende at se, hvordan resultaterne af de forsøg i Århus vil falde ud, og også, hvordan man vil få en naturlig kobling mellem den kommende lovgivning om de ældre og forsøget i Århus.
I Venstre er vi af den opfattelse, at vi bør afvente resultatet af de forsøg og virkningen af pensionslovgivningen.