Thomas Adelskov (S), 2002-03-01:
Indledningsvis skal jeg faktisk også tage udgangspunkt i, at jeg synes, at det er en uskik i Folketingets arbejde, at en lang række af de forslag, der i øjeblikket er til behandling, ikke har været i høring, eller at der ikke foreligger høringssvar ved førstebehandlingerne.
Her kan vi konstatere, at vi står med et forslag, som end ikke er sendt ud i høring.
Jeg synes, at det er rimeligt, at berørte organisationer og parter får lejlighed til at udtale sig om den lovgivning - stor eller lille - som vi gennemfører her i Folketingssalen.
Når det er sagt, kan vi jo så se ned over listen og den noget marginale besparelse, der her er tale om, nemlig 250.000 kr., som åbenbart skal hastes igennem Folketinget og står og falder med regeringens finanslov.
Man kan jo se ned over listen her, at man har skullet opfylde sin kvote i Indenrigs- og Sundhedsministeriet, og det har man gjort ved at finde fire nævn og udvalg, som man gerne vil nedlægge.
For så vidt angår ændringer omkring Partistøttenævnet og Inddelingsnævnet, har vi ikke umiddelbart nogen bemærkninger, men vil gerne forbeholde os retten til at få stillet nogle ekstra spørgsmål og høre, hvad de berørte parter siger.
Til gengæld undrer det, når vi taler om Redningsrådet.
I bemærkningerne kan man jo læse, at der i øjeblikket foregår
et udredningsarbejde omkring beredskabet som sådan med henblik på, at vi senere i denne folketingssamling eller senere i år skal diskutere en ændring af hele beredskabet. Det er jo sådan, at man i bemærkningerne også konstaterer, at man i den sammenhæng skal kigge på Redningsrådets arbejde.
Det synes noget mærkværdigt og noget af den omvendte verden, at man altså, inden udredningen er færdig, og inden forhandlingerne med partierne er gået i gang, faktisk beslutter sig for at nedlægge Redningsrådet og senere vil
afvente, hvad der skal ske med det arbejde, Redningsrådet faktisk i dag udfører.
Når det drejer sig om Værnepligtsnævnet, er det rent faktisk ikke, som den tidligere ordfører fra Venstre anførte, bare et spørgsmål om, at man reducerer antallet af medlemmer.
Der er jo faktisk tale om, at vi i dag har en organisation, hvor folkelighed og folkelig opbakning er nødvendig for værnepligtsorganiseringen af det danske forsvar.
Det er jo også sådan, at der sidder folkevalgte medlemmer udeomkring på sessionerne, og Værnepligtsnævnet behandler de godt nok ikke mange klagesager, som kommer ind med ansøgning om fritagelse for værnepligten.
Der er jo her tale om et skøn, og der sidder i dag folkevalgte repræsentanter, der er med til at foretage et sådant skøn.
Jeg synes umiddelbart, at det er problematisk, at man nu går ind og i stedet for folkevalgte repræsentanter faktisk ønsker sig en situation, hvor det er embedsmænd, altså af ministeren udpegede smagsdommere, der kommer til at udgøre et flertal, og som i en række situationer og bl.a. også her kommer til at sidde og være den endeligt afgørende klageinstans, som foretager dette skøn.
Hvis det handler om at gennemføre besparelsen på de 125.000 kr., er jeg ikke afvisende over for, at man kunne skære ned i antallet af folkevalgte repræsentanter.
Der er i dag udpeget 5 af de 11.
Det kunne også være, man kunne fjerne det vederlag, der er til de folketingsmedlemmer, som sidder i Værnepligtsnævnet.
Men grundlæggende synes jeg, det er nødvendigt for udvalget - sammen med ministeren - at få drøftet det, at man her rent faktisk går ind og fjerner det folkelige element i forbindelse med de klagesager, som der rent faktisk er.
Med de bemærkninger skal jeg sige, at vi afventer udvalgets behandling og er meget spændte på høringssvarene og de svar, ministeren kan give.