Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
Der blev rettet et spørgsmål til mig fra den socialdemokratiske ordfører, der gik ud på, hvor langt man var med den såkaldte Østrigmodel.
Der er også afgivet en besvarelse til hr. Jann Sjursen den 14. april på spørgsmål nr. S 2799, der omhandler præcis samme problemstilling.
Den projektgruppe, der blev nedsat, efter handlingsplanen til bekæmpelse af vold mod kvinder fra marts 2002 var offentliggjort, har holdt fire møder, herunder også
et møde med en repræsentant for Landsorganisationen af Kvindekrisecentre, det, der også er kendt under betegnelsen LOKK, og projektgruppen har været på studiebesøg i Østrig samt indhentet oplysninger fra Norge, Sverige og Finland.
Man sidder simpelt hen nu og overvejer, hvorvidt der er grund til lovændringer, herunder også, hvordan de skal udformes, jo bl.a. fordi vi har en grundlov, der skal overholdes.
Det er jo meget vidtgående indgreb, man har gennemført i bl.a. Østrig.
Projektgruppen forventer at afslutte sit arbejde i løbet af sommeren 2003, så det er altså noget, vi kan se foran os i løbet af et par måneder.
Så vil jeg sige til fru Anne Baastrup om den såkaldte elendige besvarelse, som fru Anne Baastrup mente kom her fra talerstolen, at jeg sådan set synes, det er lidt sørgeligt, at i et anliggende, hvor vi alle sammen vel forhåbentlig har fuldstændig den samme indignation og vrede over, at nogle mennesker i dette land bliver udsat for vold, skal man høre sådan en nedrakning fra talerstolen af en besvarelse, der er afgivet.
Jeg må sige, jeg synes, det er sørgeligt, at fru Anne Baastrup med et par eksempler, fru Anne Baastrup selv har gravet frem, her fra Folketingets talerstol giver et billede af, at politiet generelt simpelt hen er så blinde, døve og dumme, at de ikke kan skelne husspektakler fra vold.
Jeg kender også politimester Bro fra Glostrup, men selv om politimester Bro er en hædersmand, er det min klare opfattelse, at han altså ikke er ene i politiet om at kæmpe med både blod og hjerte for at bekæmpe vold i hjemmet.
Min eneste pointe var, at de husspektakler, der af en intetanende nabo eller andre bliver anmeldt som husspektakler, men som er voldssager, skal behandles som voldssager.
Det fremgår fuldstændig klart af lovgivningen, og vi medvirker gerne under udvalgsbehandlingen til, at det synspunkt bliver fremmet, også at det bliver fremmet yderligere.
derfra og så til at sige, at alle de eksempler, jeg nævnte, talrige eksempler fra Politidirektøren i København, der intet har at gøre med vold, skal der nu lige pludselig nedlægges forbud mod at måtte kalde husspektakler, men at vi skal opfinde et nyt begreb, »mærkelige lyde i hjemmet«, det synes jeg simpelt hen ikke er formålstjenligt.
Jeg må sige, at jeg synes ikke, det er debatten værdigt, at vi kommer ind i en diskussion om, hvem der tager den her problemstilling mest alvorligt.
De overfaldsalarmer, som i dag bliver tilbudt, bliver jo netop tilbudt i det eksempel, som fru Anne Baastrup her kom med fra talerstolen, nemlig en kvinde, der er fraflyttet sin mand, men som føler sig truet, som føler, at hun ikke kan være i fred.
Det er jo præcis i de tilfælde, at overfaldsalarmen er et både praktisk, et målrettet og et relevant redskab til, at kvinden kan få tryghed, også hvis hun har en fornemmelse af, at manden vil møde op på hendes nye bopæl og der udsætte hende for trusler.
Jeg synes simpelt hen ikke, det er rimeligt for den debat, vi har her i Folketinget, at forsøge at give et billede af, at der er nogle, der simpelt hen overhovedet ikke er optaget af, hvad vi kan gøre for at forhindre vold i hjemmet, herunder ikke mindst vold mod kvinder.
Det er vi.
Vi har bare her en meningsudveksling om, hvorvidt det at afskaffe et begreb som husspektakler er den rigtige vej at gå, og jeg medvirker gerne under udvalgsbehandlingen til, at vi får belyst det her.
Jeg kan høre, at fru Anne Baastrup har mange eksempler,
men jeg synes bare, at inden man skrider til, om man så må sige, at feje en endelig dom hen over dansk politis indsats i den her sag, er det måske formålstjenligt at prøve at få et mere dækkende billede af, hvordan virkeligheden ser ud. Men jeg anerkender da bestemt, at fru Anne Baastrup er meget engageret i den her sag.
Jeg må bare sige, at det ikke er et engagement, der stopper ved SF.
Det er et engagement, som jeg tror alle Folketingets partier deler.