René Skau Johansen (S), 1998-11-20:
Som socialministeren sagde, er dette forslag jo ikke noget nyt for os.
Jeg vil godt indledningsvis sige, at jeg har stor sympati for forslagets sigte, som er at gøre børnefamiliernes vilkår bedre.
Socialdemokratiet er ligesom Enhedslisten
meget interesseret i, at forældre kan få deres børn passet i et pasningstilbud med indhold og kvalitet. Vi er klar over, at arbejds- og familielivet i det moderne velfærdssamfund er helt afhængigt af, at der er gode børnepasningsmuligheder.
Det har derfor også været et centralt element i de økonomiske forhandlinger, som foregik tidligere på året mellem regeringen og kommunerne. Situationen på dagpasningsområdet er stadig ikke tilfredsstillende, som tingene ser ud i dag.
Det er et problem, at vi ikke har det antal børnepasningspladser, som der er behov for, fordi der er for få kommuner, som lever op til målsætningen om en pasningsgaranti. I Socialdemokratiet arbejder vi konstant på, at der bliver børnepasningsgaranti, og det har vi gjort længe.
Vores ønske er, at der skal være en fornuftig sammenhæng mellem arbejde og fritid, og en garanti for pasning er et vigtigt middel til at nå dette mål, så dagligdagen kan hænge sammen for børnefamilierne.
Jeg vil også godt understrege, at mere fleksibilitet, mere tid og bedre indhold og kvalitet er kodeordene i børne- og familiepolitikken i det nye årtusind.
Min opfattelse er, at børnene tit bliver overset i diskussionen om tid, økonomi og placering af ansvar.
Vi skal udvikle en mere børnevenlig familiepolitik, og det er et projekt, som Socialdemokratiet arbejder seriøst på.
Forbedringer skal komme ikke mindst børnene til gode.
Men når det her er sagt, er Socialdemokratiet uenigt med forslagsstillerne i forbindelse med løsningen på pasningsspørgsmålet.
At klare pasningsproblemet via en mere tillokkende forældreorlov er ikke den rigtige løsning.
Muligheden for at tage orlov skal ikke anvendes på grund af manglende institutionspladser, for det er slet ikke det, systemet er til for.
De mange pasningsproblemer ude omkring i kommunerne skal løses gennem oprettelse af flere pasningstilbud i kommunalt regi, og det skal gøres økonomisk muligt gennem rammeaftaler mellem stat og kommune.
Børnepasning er et meget udgiftstungt område for kommunerne, ved vi godt.
Derfor er der taget højde for det i den sidst indgåede aftale med kommunerne, og nu er det så op til dem at realisere målsætningen om at skabe
flere pasningstilbud.
Når forældreorloven bliver inddraget i spørgsmålet om pasning, blander man orlov og børnepasning sammen på en for mig at se uhensigtsmæssig måde.
Man bliver nødt til at skille tingene ad.
Forældre tager orlov for at få bedre tid til børn og familie, mens børnepasning handler om at få tid til at passe arbejde eller uddannelse.
Muligheden for at tage orlov er et godt familiepolitisk redskab, som Socialdemokratiet støtter, og det var da også den nuværende regering, der indførte børneorloven kort efter sin tiltræden.
Beslutningsforslaget vil have nogle uheldige virkninger.
For det første vil forslaget gøre forældreorloven for dyr, og for det andet skal orlovsordninger ikke være skydeskive på grund af mange kommuners mangelfulde politik på børneinstitutionsområdet.
Jeg vil også godt understrege det, som fremgik af regeringens børnefamiliepolitiske redegørelse, der blev fremlagt for Folketinget i juni, og som socialministeren også var inde på, nemlig at regeringen er opmærksom på den dårlige økonomiske situation, der er for især enlige, som ufrivilligt gør brug af børnepasningsorlov, hvis de ikke kan få en institutionsplads.
Jeg vil også understrege det, socialministeren sagde om, at der kommer et lovforslag på området, som vil være et led i regeringens familiepolitik.
Lad mig afslutningsvis sige, at Folketinget i fællesskab med kommunerne skal sikre to ting: at børnepasningsorloven fastholdes, og at der gennemføres en reel børnepasningsgaranti i alle kommuner.
Det er det, befolkningen forventer, det er den vare, vi politikere skal levere, og Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte B 32.