runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Nu er det jo en kendt sag, at hr. Jørn Jespersen har en enestående sans for det polemiske, og det fornægter sig heller ikke i dag med en påstand om, at der i denne sag skulle eksistere en alliance mellem det yderste højre og det yderste venstre.
Det er ikke en alliance, som Enhedslisten kender noget til.
Jeg ved ikke, hvad det er for oplysninger, hr. Jørn Jespersen baserer den påstand på.
Det kunne være interessant at få det nærmere belyst.
Så vil jeg gerne med hensyn til det forslag til vedtagelse, der nu er fremsat, spørge hr. Jørn Jespersen: Hvad er det for en investeringsaftale, der skal gennemføres? Er det det udkast, som EU-Kommissionen arbejder med, og som ifølge Politiken i dag vækker stor harme hos græsrødderne, fordi man jo godt ved, at en sådan aftale vil ramme bl.a. ulandene?
Er det den EU-linje, man støtter med dette forslag
til vedtagelse
Det vil jeg ærlig talt
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-11:
Jamen den alliance, som hr. Keld Albrechtsen uforvarende har anbragt sig i, er en alliance, som kan iagttages i Danmark og i alle mulige andre lande, hvor man kan se det helt særegne karakteristiske træk ved debatten, at venstrefløjskræfter, som siger, at vi bare skal kunne vedtage vores egne regler, indgår i en konkret og faktisk alliance med det yderste højre, som åbent agiterer for en tilbagevenden til protektionisme.
Jeg kan da godt forstå, at hr. Keld Albrechtsen ikke bryder sig om selskabet, men han har selv anbragt sig i det.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Nu har vi jo så hørt en repræsentant for vel nok det yderste højre i det danske Folketing.
Jeg håber, hr. Jørn Jespersen har lyttet opmærksomt efter, for hr. Jørn Jespersen startede jo debatten med en påstand om, at der skulle være en alliance mellem det yderste venstre og det yderste højre.
Jeg håber, hr. Jørn Jespersen vil erkende, at hans teori på basis af hr. Kristian Thulesen Dahls tale savner ethvert holdepunkt.
Der er ingen afgørende politisk forskel i argumentationen fra hr. Jørn Jespersen og til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Det må vi konstatere efter at have hørt hr. Kristian Thulesen Dahl.
Der er enighed om denne kamp mod protektionisme.
Der er enighed om, at det hele skal underlægges WTO, og jeg må konstatere, at der er en kæmpestor grød her i Folketinget, som kun Enhedslisten ikke er med til, og den hovedskillelinje, som vi står over for, er ikke hr. Jørn Jespersens alliance, nej, det er eliten og det politiske establishment imod græsrødderne, imod ulandene, imod alle dem, som kæmper uden for dette hus.
Men det er da glædeligt, hvis Dansk Folkeparti vil forsøge at distancere sig fra sin egen fortid.
Men det, jeg hæfter mig ved hos hr. Kristian Thulesen Dahl, er, at det, man siger, jo er, at det er WTO, der skal afgøre, om tingene er sundhedsskadelige; det er ikke det danske Folketing.
Og hvis WTO underkender os i hormonbøfsagen, hvis de underkender os i asbestsagen, hvis de underkender os i blysagen, hvis de underkender os med hensyn til gensplejsede produkter, så skal vi lade os nøje med en mærkningsordning. Det er jo det, man er enig i fra SF til Dansk Folkeparti, og dér siger jeg bare, at det altså er at sætte frihandel over hensynet til mennesker og demokrati, det er at sætte Folketinget ud af spillet, og det vil Enhedslisten ikke være med til.
Men det er jo et klart politisk valg, og hele resten af Folketinget har jo givet det signal, at vi skal underlægge os WTO, og så kommer vi til at få disse sundhedsskadelige produkter ind på vores marked.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Jeg har sådan set to kommentarer til hr. Keld Albrechtsen:
For det første tror jeg, at det er meget farligt, hvis man som politiker undervurderer forbrugeren, og jeg føler altså, at hr. Keld Albrechtsen i hele debatten i dag fuldstændig underkender det, at forbrugerne også kan træffe nogle valg, og lægger det hele op, som om det er et spørgsmål om, hvorvidt der er importforbud til Danmark af en given vare.
Jeg har sagt i mit ordførerindlæg, at hvis der kan påvises en sundhedsfare ved en given vare, så skal vi ikke importere den til Danmark, men hvis ikke vi kan påvise det, og det er et spørgsmål om holdning til en given vare, jamen så er det ikke hr. Keld Albrechtsen, der på mine vegne skal have den holdning, om jeg må have mulighed for at købe varen, nej, så er det mig som politisk forbruger, der skal have mulighed for at vurdere det.
Så vil jeg sige til det dér med højrefløjsrepræsentanter
osv., at jeg i virkeligheden tror, hr. Keld Albrechtsen, men også - i hvert fald i andre debatter - hr. Jørn Jespersen og andre, fuldstændig befinder sig i sådan et gammeldags billede i forhold til højre-venstrefløjsdiskussionen.
Jeg vil sige, at jeg ikke opfatter mig som repræsentant for et særlig højreorienteret parti; jeg mener faktisk, Dansk Folkeparti på mange områder er et parti, som burde kunne samarbejde med den nuværende regering om social- og sundhedsforhold eller andre ting, og dermed jo netop ikke går ind i den terminologi, som hr. Keld Albrechtsen gør sig til talsmand for.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Jeg kan bekræfte over for hr. Thulesen Dahl, at det er lige præcis sådan, det forholder sig.
Man kan tage stilling til dette her forslag og være for NATO eller imod NATO.
Det er ikke et forslag til vedtagelse, der berører debatten om NATO.
Det er et forslag, som vedrører respekten for den danske undtagelse, det vil sige, som handler om Danmarks forhold til EU og til planerne om en militær union i EU.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Jeg har ikke set forslaget til vedtagelse, men hørt det oplæst herfra.
Det er, at forslaget ikke på nogen måde tager stilling til Danmarks forhold til NATO, men alene tager stilling til Danmarks forhold til EU-operationer, EU-militær, inden for hvilket forum man end måtte finde på, at det skulle foregå.
Hvis det er tilfældet, vil Dansk Folkeparti undlade at fremsætte sit eget forslag under debatten, men til gengæld tilslutte sig det forslag, hr. Keld Albrechtsen har fremsat.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Med beslutningerne på NATO-topmødet forleden i Washington er der nu lagt op til en militarisering af EU.
Samtidig har den tyske regering nu meget åbenlyst lagt planer frem om, at man nu på det kommende topmøde de første dage i juni skal gå i gang med at lægge en plan for et EU-militært forsvar allerede ved indgangen til det nye årtusind.
Det tyske EU-formandskab ønsker en stram tidsplan for denne udvikling frem mod en militær union, og der lægges ikke skjul på, at hensigten er, at EU kan få sin egen militære kapacitet, altså at der direkte kan stilles militære styrker til rådighed for EU.
I den situation har vi oplevet, at der fifles med de danske undtagelser.
På trods af at vi har en undtagelse, der meget klart siger, at Danmark ikke deltager i forberedelsen og gennemførelsen af EU-beslutninger på det her område, har statsministeren så sent som i onsdags og udenrigsministeren også i forskellige udtalelser lagt op til, at Danmark ikke desto mindre alligevel vil kunne deltage i EU-besluttede og endog i EU-ledede militære aktioner.
Det lå i hvert fald i de udtalelser, statsministeren kom med i spørgetiden i onsdags.
Det er efter min mening en omgåelse af den danske undtagelse, et klart eksempel på fifleri.
Derfor har vi ønsket den her debat, for der tiltrænges i allerhøjeste grad en offentlig debat, inden man begynder at træffe disse meget vidtgående beslutninger.
Det er en situation, som må ud til en folkelig debat.
Besvarelse
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-11:
Først til hr. Jørn Jespersen, der rejste nogle emner, som jeg syntes var væsentlige, nemlig om man kunne forestille sig en analysekapacitet for så vidt angår bæredygtighed, om kompensation til lande for tab i forbindelse med ændrede fødevarepriser, spørgsmål om TRIPS.
Jeg vil om disse emner indskrænke mig til på dette tidspunkt at sige, at jeg synes, det er interessante overskrifter.
Det er ikke noget, der egner sig til en stillingtagen her og nu, men det er emner, som jeg lover vil indgå i de videre overvejelser, og vi får jo gode muligheder for at vende tilbage til indholdet af dette.
Jeg tilsiger, skal vi sige, konstruktiv medvirken til at få belyst disse ideer fra hr. Jørn Jespersens side.
Hr. Keld Albrechtsen havde jo en lidt særegen måde at opfatte isolering på.
Den mindede mig lidt om, hvad man sagde i gamle dage i London.
Når der var tåge over Kanalen, så sagde man: Europa er nu isoleret fra England.
Det var sådan lidt den logik, hr. Keld Albrechtsen anvendte.
Det var jo os andre, alle andre end hr. Keld Albrechtsen, der var isoleret fra, hvad der foregik ude i verden.
Men det er nu mere sådan et lille historisk tilbageblik. Så lagde jeg mærke til en pudsighed tidligere på dagen.
Hr. Keld Albrechtsen vendte sig ligesom imod at blive kaldt protektionist, og det vil jeg så skænke ham, det vil jeg ikke gøre mere ud af.
Men hvad kalder man så egentlig én, som ved alle lejligheder, hvor muligheden gives, stemmer imod frihandel, for
frihandelsmodstander det er hr. Keld Albrechtsen?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Ministeren var inde på hormonbøfsagen, og desværre må man jo sige, at de oplysninger, ministeren kom med, om, at Danmark nu går ind for, at USA ligefrem skal have kompensationer, og at man allerede nu skal forberede en mærkningsordning, det vil sige, at man allerede nu skal indstille sig på, at man har tabt hormonbøfsagen, viser jo, at den danske politik på det her område har nået et virkelig lavpunkt, et lavpunkt, hvor det endog er sådan, at vi må foretrække Europa-Kommissionens politik frem for den danske holdning. Europa-Kommissionen har faktisk i den her sag forsøgt, hvilket er helt enestående, at opretholde et forbrugerhensyn ved at fastholde, at der altså er en kræftrisiko forbundet med disse hormonpræparater, som amerikanerne bruger, men den danske regering er på vild flugt, fordi den er bange for amerikanske sanktioner.
Jeg stillede ministeren et spørgsmål i første runde, og det vil jeg godt gentage: Har den danske regering tænkt sig at støtte, at der skal være en fælles EU-holdning ved forhandlingerne om en ny investeringsaftale i WTO?
Det synes jeg er et meget afgørende spørgsmål, for hvis den danske regering accepterer, at der skal tilrettelægges en fælles EU-holdning, ja, så ved vi jo, at så vil alle de fromme ønsker om hensyntagen til ulande og miljø og dit og dat i virkeligheden ikke komme nogen steder. Hr. Jørn Jespersen gjorde status over debattens resultater her i dag, og jeg kan da gratulere ham med, at det var lykkedes ham at isolere Enhedslisten.
Det må jeg sandelig sige er et stolt resultat af debatten.
Det er lykkedes at samle hele Folketinget og isolere Enhedslisten.
Men faktisk er det ikke Enhedslisten, der står isoleret efter den her debat.
Uden for denne sal er det faktisk Enhedslisten holdninger, der har fremtiden for sig.
Det er forbrugerne rundt omkring i brugsforeningerne, der vedtager, at uanset alle mulige regler i EU og i WTO vil de altså ikke have gensplejsede produkter ind på hylderne.
Det er dér, man skal lytte, hvis man vil have kendskab til, hvordan fremtidens holdninger vil blive, og derfor vil jeg vove den påstand, at det ikke er Enhedslisten, der i den her sag er isoleret.
Det er regeringen og det store flertal af samtlige andre partier i denne Folketingssal, der isolerer sig fra den bevægelse, der foregår i øjeblikket i den store, brede del af den europæiske befolkning, der ikke ønsker disse ting, der ikke ønsker hormonbøffer, der ikke ønsker gensplejsning. Vi må så konstatere, at Enhedslistens indsats på det her område ikke mindst kommer til at ligge uden for dette hus i en lang periode fremover, ude i brugsforeningerne, i samarbejde med grønne organisationer, med fagforeninger, med ulandene osv., og at det kommer til at vare et stykke tid, før det vil vinde frem i dette hus.
Det kan vi konstatere på baggrund af debatten.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-11:
Lad mig til indledning understrege, at jeg er meget tilfreds med det forslag til vedtagelse, som er fremsat, og som et mere end bredt flertal her i Folketinget står bag.
Det giver en udmærket ramme for regeringens videre forberedelse til ministerkonferencen i Seattle i slutningen af november og begyndelsen af december, hvor det forhåbentlig kan lykkes at iværksætte en ny runde om handelsliberalisering med en bred dagsorden omfattende en række af de emner, vi har diskuteret i dag: miljø, arbejdstagerrettigheder, konkurrenceregler, investeringsregler osv. Jeg vil godt gøre et par bemærkninger om sager, der har været spurgt til, først den såkaldte banansag.
Situationen er den, at WTO har underkendt EU's bananordning. Danmark stemte i sin tid imod vedtagelsen af de ændrede bananregler i EU, som blev vedtaget i juni 1998.
Det er for dansk udenrigshandel vigtigt, at WTO's regler respekteres, og derfor finder vi det fra regeringens side meget vigtigt, at Kommissionen snarest må fremlægge et forslag til en ny bananordning, som er i overensstemmelse med WTO-reglerne.
Med hensyn til det hormonbehandlede kød har vi fra dansk side tilsluttet os, at EU i hormonsagen yder kompensation til USA og Canada på kort sigt.
Parallelt hermed undersøger Kommissionen det mulige indhold af en eventuel mærkningsordning, men iværksættelsen af en sådan forudsætter naturligvis, at der ikke påvises sundhedsfare ved det hormonbehandlede kød.
De skal respekteres, og vi arbejder for, at WTO ser på spørgsmålet om arbejdstagerrettigheder.
Men vi må også understrege det, som er sagens realitet, nemlig at fremskridt på dette område modarbejdes/vanskeliggøres på grund af indædt modstand fra især udviklingslandene. Det handelspolitiske instrument kan bruges som middel til at opnå andre landes respekt for arbejdstagerrettigheder.
Må jeg som et eksempel nævne EU's GSP-ordning, der giver favorabel adgang til EU's marked for udviklingslande, der respekterer visse arbejdstagerrettigheder.
Det synes jeg selv er et udmærket instrument at anvende i handelspolitikken.
Det har vist sig i de hidtidige sonderinger mellem WTO-landene, at det såmænd kan være vanskeligt nok bare at holde emnet om arbejdstagerrettighederne på dagsordenen for den kommende runde, men EU og Danmark tillægger det som bekendt stor vægt, og også USA har tilkendegivet sin stærke støtte til, at det skal ske, og derfor er vi på dette område også midt i en proces.
Der venter fortsat et betydeligt forberedelsesarbejde, før man på ministerkonferencen i slutningen af november og begyndelsen af december kan lægge sig fast på en ramme for de kommende forhandlinger i en ny runde.
Men som det ser ud lige nu, tegner det til, at det kan blive en ny runde med en bred dagsorden, og det er også i den retning, vi skal arbejde.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Det er vel knap så heldigt, at man er kommet til at lave en formulering, der indeholder et krav om, at Tyrkiet skal med i EU's militære aktioner.
Det må skyldes en fejl.
Det håber jeg man vil rette, så det skal ikke være afgørende i debatten.
Men jeg vil blot sige, at der er et helt elementært spørgsmål, som fru Helle Degns forslag til vedtagelse jo simpelt hen ikke forholder sig til, og det er, om Socialdemokratiet er for eller imod den plan, som Scharping og Prodi har om, at man nu laver en køreplan frem mod en militær union i EU.
Er det danske Socialdemokrati for eller imod?
Vil man sige ja eller nej på topmødet i Köln til Scharping og Prodis planer?
Hvis hr. Jørn Jespersen havde bladret i det forslag til folketingsbeslutning, som Enhedslisten stillede for et par måneder siden om gensplejsningsfrit landbrug, ville hr. Jørn Jespersen vide, at vi har foreslået, at man arbejder for det i EU, og at vi selvfølgelig gennemfører det som national lovgivning her i Folketinget.
Det spørgsmål kan jeg altså besvare meget præcist.
Jeg er bare stensikker på, at hvis man accepterer, at WTO skal have lov til at gribe ind og afgøre handelstvister på området her, får det ingen betydning, hvad der vedtages hverken her i Folketinget eller i EU, for så bliver det WTO-reglerne, der kommer til at gælde.
Lene Espersen (KF), 1999-05-11:
Jeg vil bare gerne bede hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at det er sådan, at hvis man har videnskabelige beviser, der taler for, at forbrugerens sundhed er på spil, så er der selvfølgelig altid mulighed for, også i WTO-systemet, at få en ordning, så man tager optimalt hensyn til forbrugeren.
Det vil jeg gerne bede om en bekræftelse på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Jeg vil gerne bekræfte det, fru Lene Espersen siger, på den måde, at hvis nu englænderne siger, at de vælger at betragte det danske svinekød som dårligt - de kan ikke rigtig sætte en finger på noget, der egentlig skulle være sundhedsskadeligt, eller noget, der skulle være forkert ved det, men de vælger at sige med sådan et slag på tasken, at det nok ikke er særlig godt, så det vil de slet ikke have - så mister vi lige den danske svineeksport til England, og det bryder jeg mig ikke om.
Om de britiske forbrugere så vil købe det danske produkt, om de mener, at de danske svin opdrættes under de rigtige forhold, er en anden sag, men jeg synes, det er rimeligt, at vi kan eksportere til det britiske marked, og det betyder så også, at briterne selvfølgelig skal have lov til at eksportere til det danske marked.
Og så vil jeg bare sige, at med den første kommentar, hr. Keld Albrechtsen kom med i sin sidste bemærkning her, tror jeg, han fuldstændig har overset, hvad der er sket inden for de sidste par år, men jeg skal gerne genopfriske hr. Keld Albrechtsens hukommelse ved en anden lejlighed.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-11:
Risikoen ved bly har været kendt i århundreder, og sundhedsrisikoen ved asbest har været kendt i årtier, men sundhedsrisikoen ved gensplejsning er faktisk ikke kendt.
Jeg har aldrig hørt hr. Keld Albrechtsen beklage sig over, at hans yoghurt hver eneste dag har den samme konsistens og kvalitet, fordi den er lavet med gensplejsede mikroorganismer, og jeg har aldrig hørt hr. Keld Albrechtsen klage over, at den øl, han drikker af og til, og som er lavet med gensplejsede gærceller, smager godt hver gang.
Sådan er det.
Der er generelt ikke nogen speciel sundhedsrisiko ved gensplejsning, men man skal selvfølgelig undersøge de enkelte produkter og se, hvordan de påvirker vores fødevarekvalitet, og om der er en risiko ved dem.
Jeg kan bare ikke forstå, at hr. Keld Albrechtsen fører et fuldstændigt korstog mod gensplejsning generelt, en teknik, som i øvrigt gennemsyrer hr. Keld Albrechtsens dagligdag
på godt og ondt
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-11:
Jeg vil gerne spørge fru Helle Degn, hvor det er, Socialdemokratiet og måske flertalspartierne i øvrigt finder, det er en fordel, at EU handler på egen hånd.
Altså hele den her konstruktion går jo ud på, at man skal give EU mulighed for magtanvendelse, selv om USA ikke er deltager i den pågældende aktion.
Hvor er det, det vil være en fordel efter fru Helle Degns opfattelse, at EU på den måde går enegang og alene kaster sig ud i en militær opgave?
Er det i Vestsahara?
Skal vi ned at løse palæstinensernes konflikt med israelerne?
Hvor er det overhovedet, man kan pege på fordele ved, at EU handler alene?
Er det ikke tværtimod sådan, at det netop er en fordel, når man skal finde fredsløsninger, der også er varige og blivende, at man har en større del af verdenssamfundet bag sig og dermed selvfølgelig også som et minimum har USA med i løsningen?
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-05-11:
Til hr. Keld Albrechtsens kamp mod det globale vilddyr vil jeg sige, at jeg mener egentlig, flertallet her i Folketinget optræder som dyretæmmere, når vi udefra prøver at inddæmme problemet, mens hr. Keld Albrechtsens taktik er at kravle ind i buret og låse det indefra i håb om, at resten går godt uden for.
Det er ikke den rigtige metode.
Jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen: Kan hr. Albrechtsen ikke se, at med en andel på 25 pct. af verdenshandelen kan vi i EU - hvis vi har lavet nogle fornuftige regler - faktisk bruge det som platform til forhandlinger i WTO om spilleregler på alle de bløde områder, som hr. Keld Albrechtsen også godt kan lide?
Det næste spørgsmål, jeg vil stille hr. Keld Albrechtsen, er om ILO's rolle i tilknytning til FN med hensyn til sanktioner: Er svagheden netop ikke, at ILO ingen sanktionsmuligheder har, og at vi netop - hvis vi får WTO's beslutninger underlagt hensynet til ILO-konventioner - i virkeligheden styrker ILO's kamp for arbejdstagerrettigheder, fordi vi hermed får nogle sanktionsmuligheder i forbindelse med handelspolitikken, som vi ikke har i dag?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Et af problemerne er jo, at vi savner disse fornuftige regler fra EU; dem har vi ikke set endnu.
F.eks. ved vi, at der er et gensplejsningsforslag på vej, som vil medføre hurtigere godkendelse af en lang række gensplejsede produkter, ganske som fru Elisabeth Arnold var inde på.
Fru Elisabeth Arnold mener, at der stort set ikke er nogen sundhedsfarer.
Jeg ved ikke, hvor fru Elisabeth Arnold ved det fra.
En række nyere forskningsresultater tyder faktisk på, at der kan ligge en bombe under vores sundhed i form af disse gensplejsede produkter, hvis virkninger på organerne i dyr og mennesker slet ikke er undersøgt til bunds.
Jeg vil godt spørge fru Elisabeth Arnold, om hun ikke kender disse forskningsresultater, som giver anledning til meget, meget stor bekymring, også bekymring for de produkter, der allerede er godkendt.
Så vil jeg godt sige til hr. Jørn Jespersen, som påstår, at Enhedslisten ikke har foreslået nogen regler: Jamen læs dog det forslag til vedtagelse, jeg fremsatte for et øjeblik siden.
Her står jo, hvordan Enhedslisten ønsker at regulere den internationale samhandel netop gennem et system af regler, der sikrer miljøet gennem mindsteregler.
Det står indlysende klart i vores forslag til vedtagelse.
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-05-11:
Det er jo svært at få øje på Enhedslistens internationalisme, men kan hr. Keld Albrechtsen ikke se, at det, der foregår, er, at først fik vi lavet nationale regler for vort eget samfund, og nu skal vi ud og slås på det europæiske kontinent og internationalt for at få lavet tilsvarende regler? Jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen, om han egentlig tror på, at det er meget nemmere, meget bedre og meget lettere at få indført bedre regler i vort eget land - regler, der også tager hensyn til det grænseoverskridende - eller om han tror, at vi gennem bilaterale aftaler når længere, end vi kan nå gennem et struktureret, civiliseret samarbejde som f.eks. i WTO og EU?
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-11:
Jeg har skam læst Enhedslistens forslag, og det, der er essensen i det, er jo, at der står, at der skal laves regler om, at der ikke er nogen regler.
Der skal laves et regelsæt, som siger, at landene bare selv kan fastsætte alle mulige regler.
Det er da ikke at lave internationale regler, det er netop at overlade det hele totalt til anarki og frie markedskræfter, og jeg efterlyser en begrundelse for, hvorfor det skulle være til fordel for miljøet, hvorfor det skulle gavne sundheden, og hvorfor det skulle være til fordel for små lande.
Jeg efterlyser også stadig en begrundelse for, at høje toldmure, kvoter og ensidige handelsskridt er til gavn
Jeg ser det lige modsat.
Hvis vi får ordentlige regler, er det, fordi vi får aftalt dem gennem WTO.
Jeg skal gøre opmærksom på, at Enhedslistens forslag på dette område er, at der skal indføres et mærke, som garanterer, at fødevarer er gensplejsningsfrie.
Det vil altså sige, at Enhedslisten går ind for, at den største del af fødevarerne ude i butikkerne godt kan være gensplejsede, bare de er mærkede, så de få og frelste kan fravælge dem mod at betale en meget højere og dyrere pris. Hvorfor er det den bedste måde at håndtere gensplejsningsproblematikken på, at nogle få mennesker kan undgå gensplejsede produkter, mens det store flertal ikke får informationer om, hvorvidt der er gensplejsede organismer i deres fødevarer eller ej?
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-11:
Mine gode danske eksempler med gensplejsning af yoghurt og øl skal såmænd bare illustrere, at hvis man skal forbyde import af varer fra andre lande, skal det være, fordi de er risikable og på en eller anden måde udgør en sundhedsrisiko for os, og ikke fordi de er gensplejsede.
Det i sig selv er ikke nogen diskvalifikation.