runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Freddy Dam (V), 2002-11-15:
Det er jo en ordning, som aftales med virksomheden, og hvis ikke virksomheden og medarbejderen bliver enige om, at der skal en sådan ordning til, ja, så bliver der ikke nogen ordning.
Man kan vel sagtens forestille sig, at en virksomhedsleder eller en bestyrelse netop iværksætter, skal vi sige, en motiverende ordning derved, at man giver udvalgte medarbejdere en mulighed for at få, om jeg så må sige, en større og økonomisk interesse i virksomheden, ved at man giver dem medarbejderaktier. Dette med, at man får aktierne, for nu at svare hr. Sass Larsen, i dag og sælger dem i morgen, og altså at lovforslaget ikke indeholder nogen frist, må jeg jo bekræfte.
Omvendt må jeg sige, at det vel har formodningen imod sig, at man i en virksomhed, som man har interesse i, og som man forventer fortsat at være ansat i, i dag skulle modtage aktier og sælge dem i morgen.
I virkeligheden virker aktier jo, eller sådan er meningen i hvert fald tænkt, som et incitament for medarbejderen til at blive i virksomheden og medvirke til, at virksomhedens værdi forøges.
Med hensyn til provenutabet er det ganske vanskeligt at sige noget om det i øjeblikket.
Jeg ser, at i bemærkningerne
til lovforslaget forudsætter man, at der vil være et provenutab i nabolaget af 140 mio. kr. i indeværende finansår.
Noget tyder på, at ordningerne i virkeligheden bruges mere end forudsat, og man kan måske ikke afvise, at provenutabet kan blive noget større.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-15:
Jeg må sige, det alligevel er noget af en melding fra Venstres ordfører, at vi mere eller mindre her får at vide, at vi lovgiver ud i det blå, fordi vi ikke kan vide, hvad ordningen kommer til at betyde.
Vi har bare fået sådan et slump på ca. 140 mio. kr., men det kan åbenbart blive meget mere.
Det fører mig så frem til spørgsmålet til Venstres ordfører.
Jeg forstod, at regeringen har som mål at forsøge at få skabt et råderum, så man generelt kan få sat skatten på arbejde ned til gavn for alle.
Fremmer det her forslag muligheden for at få skabt det råderum, eller fremmer det ikke muligheden?
Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
Jeg vil gerne spørge hr. Freddy Dam, hvem det er i en virksomhed, hvor der er chefer, der tjener, skal vi sige 800.000 kr., og hvor der er medlemmer af SiD, der måske tjener 250.000 kr., som får glæde af den her ordning.
Og hvis nu man i øvrigt synes, det er fornuftigt, at ansatte i en virksomhed skal benytte sig af denne ordning, hvorfor skal de pågældende mennesker i den grad præmieres for det, for det betyder jo, at de får en mindre skat, end de ellers skulle betale?
Hvorfor har Venstre valgt den måde til at sørge for, at der skal være hensyntagen til den såkaldt lille mand, som man somme tider taler om?
Hvorfor har man valgt denne model til at sikre, at de, der tjener meget i forvejen, får en stor skattelettelse, og at det kun gælder dem, der er i de private virksomheder?
Hvorfor har man valgt den model?
Freddy Dam (V), 2002-11-15:
Til hr. Jens Peter Vernersen skal jeg sige, at forslaget jo ikke er udtryk for, at man fjerner topskatten, den består fortsat lidt endnu.
Skatten optræder, når man sælger - det fremgik af mit første indlæg - og den skattesats, der bruges, er satsen på aktiebeskatningsområdet, og det er ca. 40 pct.
Det er rigtigt, at den er væsentlig lavere end lønbeskatningen, og det nævnte jeg også i mit første indlæg.
Til hr. Anders Samuelsen skal jeg sige, at det er rigtigt, at ud fra en umiddelbar betragtning er det sådan, at det ser ud, som om råderummet er begrænset, men ideen er jo netop at skabe en større produktivitet og et større overskud i samfundet og dermed etablere råderum på den led.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil skal jeg sige, at jeg ikke forstår bemærkningen om, at de lavestlønnede ikke har råd til at få aktier, for det er jo netop sådan, at med den ordning, man gennemfører her, sørger man for, at de netop ikke skal betale skatten, når de får aktierne, og at den først skal betales på et senere tidspunkt, og derfor får de mindstelønnede altså råd.
Til allersidst skal jeg sige til hr. Aage Frandsen, at det jo ikke er et spørgsmål om, hvorvidt det er cheferne, eller det er SiD-medarbejderne, der får ordningen.
Jeg forestiller mig, at det generelt er nøglemedarbejdere.
Det kan være på højt niveau eller lavt niveau, men medarbejdere, som er af væsentlig betydning for virksomheden og også i fremtiden, og hvorfor skulle de dog ikke have glæde af at få del i den produktivitet, som deres indsats skaber?
Henrik Sass Larsen (S), 2002-11-15:
Man kunne næsten fristes til at bemærke til debatten ligesom hr. Anders Samuelsen, at det kunne være en historisk dag.
Der er jo næsten tale om en skattereform.
Det er bare sådan en tagselvskattereform for dem, der måtte have lyst til det, og så er den jo gennemført.
Men jeg vil godt prøve at spørge til det igen, også bare for at få det bekræftet af Venstres ordfører.
Man erkender, at der ikke er nogen tidsfrist, og så siger man, at hensigten med det her ikke er, at man skal sælge fra den ene dag til den anden, hensigten er, at man skal holde på det, og det er det, der er meningen med det.
Men vil Venstre så være med til at ændre på den åbenlyse misbrugsmulighed, der ligger i, at man den ene dag siger, jeg synes, at min lønmodtager skal have 50.000 kr. mere om året, og i stedet for at der skal betales topskat af dem, giver jeg dem som aktieoption
, og dagen efter sælger vedkommende og beskattes til en meget lavere takst?
Vil Venstre være med til at ændre på den uretfærdighed?
Jens Peter Vernersen (S), 2002-11-15:
Når man ser på forslaget, er det vel dybest set
et rigtig godt Venstreforslag, det er vel derfor, man har fremsat det.
Det vil jo være sådan med forslaget, at hvis man konverterer en del af sin løn i den højeste ende, fjernes topskatten af den løn, og så får man den løn udbetalt som aktier, og så er det jo rigtigt, som hr. Freddy Dam sagde, at så beskattes det med aktiebeskatning, som ligger betydelig lavere.
Det er en fuldstændig skævdeling, det er en beskatning, der kommer til at ligge helt nede i bundskatteområdet for de allerhøjest lønnede; det er det, som Venstre åbenbart går efter.
Der er jo ikke noget at sige til, at skatteministeren ikke har været meget ihærdig for at lave omtale af det her forslag.
Det forstår jeg godt, for når det går op for befolkningen, hvad det går ud på, er det jo også afklaret, hvad det er for en skattepolitik, Venstre fører.
Det er det, vi kan se her.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-15:
Det er fuldstændig korrekt, at muligheden for at få aktieoptioner med det her forslag bliver forbedret for de medarbejdere, der ikke tjener så meget, men det var såmænd slet ikke det, der var min pointe.
Da det fortsat er dem, der tjener flest penge, vil det selvfølgelig være dem, der har størst mulighed for at få aktieoptioner.
Det vil sige - og det var min pointe - at skattelettelserne primært kommer den gruppe til gode, og så er den ikke længere.
Freddy Dam (V), 2002-11-15:
Til hr. Sass Larsen skal jeg sige, at jeg slet ikke kan forstå, at det er så interessant, at der skulle sættes en tidsfrist på, hvor længe der skal gå, inden man sælger disse aktier.
Jeg tror, at det spørgsmål regulerer sig selv.
Hvis man er ansat i en virksomhed, hvor det går godt, og man arbejder sammen med de andre medarbejdere for at fremme virksomhedens overskud, jamen så bliver man jo rigere og rigere for hver dag, der går, når man har disse aktier
, hvad enten man er direktør, eller man er nøglemedarbejder, det er der såmænd ingen forskel på.
Og jeg vil gerne sige igen, at de tekniske dele af forslaget synes jeg altså stadig væk at vi skal tage i udvalget. Til hr. Vernersen skal jeg sige: Jeg synes faktisk, det er et rasende godt forslag, og jeg synes i virkeligheden, at det burde have været gennemført, allerede da vi fremsatte det i maj, men det var der jo ikke mulighed for.
Og hvis det er et rigtigt Venstreforslag, jamen så er det et godt, rigtigt Venstreforslag, det er jeg slet ikke ked af at indrømme. Når skatten efter min opfattelse skal være mindre, hænger det jo også lidt sammen med, at den lønforhøjelse, man får i dag i form af aktier, kan man jo i princippet ikke gå ud og købe en bil eller et køleskab for eller forøge sit daglige forbrug med. Den lønforhøjelse får man jo i virkeligheden først om en række år, måske 40 år, når man går fra, afhængig af hvor længe man vil vente med at sælge sine aktier.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil skal jeg sige, at jeg mener, at jeg tidligere har besvaret det spørgsmål, der blev stillet.
Men jeg vil da også gerne sige, at det vel kun beror på et tilfælde, at vi ikke i højere grad har markedsført, at vi nu fremsætter dette lovforslag, for det er jo da interessant i forhold til alle de arbejdsomme medarbejdere, der nu får muligheden for at komme ind individuelt og få aktier.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-15:
Nu starter man med at sætte skatten ned, og så starter man ved de højeste indkomster.
Der kan vel ikke være nogen uenighed om, at 80-90 pct. af den fordel, som opnås her, vil blive opnået af folk, som betaler topskat.
Men hvis nu man siger, o.k., regeringen accepterer åbenbart - og det vil jeg gerne have bekræftet af Venstres ordfører - at man nu starter et helt andet sted end der, hvor statsministeren har lovet befolkningen, at man vil starte,
hvor er så smertegrænsen?
Hvor meget må det her komme til at koste?
Hvad nu, hvis det viser sig, at det koster ½ mia. kr., altså at man giver skattelettelser for ½ mia. kr. til topskatteyderne?
Er det 1 mia. kr.?
Er det 1½ mia. kr.?
Hvor går grænsen for, hvad Venstre vil finde sig i at man giver af skattelettelser til topskatteyderne ad den her vej?
Kan vi få at vide, om der er en grænse?
Er de 140 mio. kr. toppen af, hvad man vil bruge på det her?
Jacob Buksti (S), 2002-11-15:
Jeg vil godt fortsætte der, hvor hr. Anders Samuelsen slap, for jeg synes ikke, vi i første omgang fik et klart fra hr. Freddy Dam på, om hr. Freddy Dam og Venstre mener, at det her forslag fremmer mulighederne for at lette skatten på almindelige arbejdsindkomster.
Hvor kommer pengene fra?
Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
Jeg forstod på hr. Freddy Dam, at det nærmest var en tilfældighed - hvilket det i øvrigt meget sjældent er på det her område - at det her ikke var blevet udbredt til en stor offentlighed.
Grunden til, at vi ikke havde hørt noget om det, var, at man ligesom havde glemt det - og at regeringens spindoktorer i den her forbindelse ikke havde været ude, var sådan set lidt af en tilfældighed, en fejl.
Så vil jeg godt ikke alene spørge hr. Freddy Dam, men nok også lægge en opfordring i det, om så ikke Venstre nu vil gøre en særlig indsats for udbredelsen af det, så det her kommer ud til de dagblade, som læses af den brede befolkning, og ikke kun lanceres i f.eks. dagbladet Børsen.
Det er Ekstra Bladet, det er B.T., der skal have disse oplysninger, for det er enormt vigtigt, at alt det, som regeringen gør, og som regeringen er stolt af, kommer ud til alle.
Jeg ved godt, at jeg ikke er på lønningslisten, men alligevel vil jeg gerne opfordre Venstre til, at de siger til deres spindoktorer: Her er altså virkelig en god idé, det må være Ekstra Bladet, det må være B.T., der får disse oplysninger, det er ikke kun dagbladet Børsen.
Hr. Freddy Dam sagde, at det ikke alene var rettet mod de højtlønnede.
Det er sjældent, at en lovgivning direkte er rettet mod nogle bestemte personer, men der er vel nogle bestemte personer, der har en særlig interesse i at benytte sig af den?
Er det ikke sådan, at de højtlønnede skattemæssigt har den største begunstigelse i form af en mindre skattebetaling i forhold til de lavtlønnede, når de får aktieoptioner, fordi det er dem, der betaler topskat?
Er det ikke også sådan, at hvis man skal gå ind i den her ordning, skal man have så mange penge, at man har råd til at gå ind i ordningen, og er det ikke også sådan, at det mest er de højtlønnede?
Så uanset om det særligt er rettet mod en bestemt gruppe eller ej, kan vi vel helt sikkert regne med, at det er en bestemt gruppe, nemlig de højtlønnede i det private erhvervsliv, som vil benytte sig af ordningen.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-15:
Jeg vil gerne stille den konservative ØD-ordfører, som er så stærkt begejstret for, at vi nu får fremmet medejerskabet i danske virksomheder, et enkelt spørgsmål.
Den konservative ordfører var inde på, at det her forslag er til gavn for de medarbejdere, som skaber vækst i de danske virksomheder.
Vil det sige, at menige medarbejdere, som f.eks. tjener under 320.000-330.000 kr., ingen vækst skaber i de danske virksomheder, for de får jo ikke gavn af det her forslag?
Er Det Konservative Folkepartis nye definition af medarbejdere, som skaber vækst, at det er dem, som får gavn af det her forslag, og at det kun er dem, der er med til at skabe vækst?
For så må man sige, at vi har fået en meget, meget snæver definition på, hvem der er de vækstfremmende medarbejdere i det danske samfund.
Kan det bekræftes?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-15:
Det er i virkeligheden lidt i forlængelse af hr. Anders Samuelsens spørgsmål, blot vil jeg vende den lidt om og sige: Jamen her er jo netop en skattelettelse.
Hvorfor er det, at regeringen ikke er gået ud med de store overskrifter i aviserne og fortalt befolkningen, at endelig er der blevet skabt råderum til skattelettelser, endelig har man fået gennemført skattelettelser?
Er det, fordi man er flov over, at de skattelettelser først og fremmest kommer de allerrigeste til gode, eller hvorfor er det, at regeringens spindoktorer, ministre og andre ikke er gået ud og har fået overskrifter i aviserne på det her forslag?
Vi ved jo, at en lang række medarbejdere ikke vil have råd til at lægge en stor del af deres månedsløn som aktier.
De kan ikke få det udbetalt som aktier.
De skal nemlig have råd til at betale deres husleje og andet, fordi de ikke befinder sig i toppen af hierarkiet og dermed også i toppen af lønskalaen.
Det vil sige, at det primært er dem, der får noget ud af denne skattelettelse.
Hvorfor er det, at man ikke går ud og bryster sig af det over for hele den ganske danske befolkning, sådan at den kan se, at man har fået skabt skattelettelser?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-15:
Til hr. Aage Frandsen: De, der får tildelt det her, er dem, som den enkelte virksomhed mener at det vil give pote at give et medejerskab til virksomheden.
Det er sikkert også for en dels vedkommende nogle af dem, der tjener mest.
Men det er stadig væk en udmærket ordning, der skaber vækst.
Og ja, vi skal ikke have så travlt med at have en jantelov, der siger, at bare fordi man tjener noget, må man ikke få gavn af den indsats, man yder.
Til hr. Anders Samuelsen og til hr. Jens Peter Vernersen: Der er ikke nogen tvivl om, at alle medarbejdere i danske virksomheder, eller hvor de måtte være henne, skaber vækst, ellers var de der jo ikke, som hr. Aage Frandsen ganske rigtigt sagde.
Men der er heller ikke nogen tvivl om, at det, som skaber den ekstra vækst, er, at man stræber efter f.eks. at få en lønforhøjelse, at blive forfremmet eller nå dertil, hvor ens chef mener, at man kunne gøre sig fortjent til et medejerskab i virksomheden.
Når man altså stræber efter at gøre den ekstra indsats, stræber efter at nå nogle mål, er det, at vi virkelig får skabt en vækst, og det er det, vi skal tilskynde folk til, så vi kommer væk fra det samfund, hvor man føler sig til grin, når man gør en ekstra indsats.
Man skal i stedet for få lov
at blive belønnet, når man gør en ekstra indsats.
Det er også derfor, at vi bl.a. ønsker at skabe reelle skattelettelser ved f.eks. at fjerne mellemskatten, så det kan betale sig at arbejde, og så det kan betale sig at yde en ekstra indsats.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2002-11-15:
Det er Kristeligt Folkepartis grundopfattelse, at medarbejdernes størst mulige indflydelse på eget arbejde både vil have en gunstig indflydelse på produktiviteten, arbejdsklimaet og den enkeltes trivsel på arbejdspladsen.
Derfor er det også udmærket at sikre bedre betingelser for de nye virksomheder og deres ansatte.
De opererer på en noget anden måde end de mere gammeldags virksomheder.
Vi har nogle overvejelser vedrørende den sociale retfærdighed set i forhold til at tilgodese bestemte typer virksomheder og dermed borgere.
Derfor skal der kigges på, hvordan man undgår for stor difference mellem den nuværende prompte betaling af skatten og forslagets model med at udskyde skattebetalingen.
Kristeligt Folkeparti er generelt positivt over for ideen med forslaget.
Jacob Buksti (S), 2002-11-15:
Skatteministeren må undskylde, men nu har vi altså flere gange under debatten hørt, at det her nærmest gav mindelser om 1970'ernes ØD-debat.
Nogle af os deltog med ganske stort engagement i den debat, og jeg har sådan set svært ved at se, hvad det her har med ØD-debat at gøre, hvis jeg skal være helt ærlig.
Så jeg vil sådan set gerne høre, om skatteministeren kunne uddybe, hvorfor det her har noget med ØD-debat at gøre.
Det har jeg sådan set svært ved at se.
Det andet, som jeg har meget, meget svært ved at forstå - det kan være, det er, fordi jeg ikke helt var i stand til at overskue skatteministerens pædagogiske evner - er, hvordan og hvorledes det har nogen betydning for incitamentet hos den lønmodtager, der får udbetalt lønnen og betaler skatten, som altså, hvis han ligger i topskatteområdet, er på 63 pct., og som han kan nedbringe til 43 pct., at virksomheden ikke kan trække det fra.
Det kan jeg ikke forstå.
Hvordan kommer det til at få indflydelse på lønmodtagerens situation?
Og hvis det har det, skal vi så lægge 30 pct. på, så det bliver 73 pct., man kommer frem til eller hvad? Jeg forstod ikke, hvorfor virksomhedernes manglende fradrag skulle blandes ind i det, men det kan være, ministeren kan forklare det.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
Jeg havde det egentlig også på samme måde som hr. Jacob Buksti lidt underligt med det der med at vende tilbage til ØD-diskussionen.
Jeg havde en kort periode i Folketinget først i 1970'erne og var ordfører på området.
Jeg genkender den ikke umiddelbart, og det er ikke kun på grund af, at min erindring eventuelt kunne være lidt forskudt; det er den ikke, den er helt klar også i den forbindelse. Jeg vil godt medgive skatteministeren, at der er nogle ting, man skal være opmærksom på med hensyn til, at så gunstig er ordningen heller ikke. Men jeg vil godt spørge skatteministeren: Er det ikke sådan, at det for den person, der betaler topskat, er en ganske gunstig ordning, men for den person, der ikke betaler topskat, er ordningen ikke specielt gunstig?
Jeg bebrejder ikke skatteministeren det sidste, men det første; jeg bebrejder skatteministeren uligheden.
Under alle omstændigheder må man nok sige, at uanset at der er en række ting, som man skal være opmærksom på, og at det at gå ind i den der aktieverden kan være lidt betænkeligt og sådan noget, så er ordningen til for, at det skal være gunstigt.
Man fik næsten indtryk af, at skatteministeren mente, at det i virkeligheden var en ret ugunstig ordning at gå ind i det, og at den var meget farlig.
Det tror jeg også den kan være for nogle, og der er nogle, der har brændt nallerne, men den er da gunstig for de pågældende mennesker.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-15:
Jeg vil gerne høre, om skatteministeren kan bekræfte, at statsministeren har udtalt, at når der blev fremskaffet penge, så skatten kunne sættes ned, så skulle det forbeholdes
de laveste indkomster.
I det omfang det kan blive bekræftet, vil jeg høre, om skatteministeren mener, at dette forslag lever op til statsministerens løfte.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-11-15:
Tak til skatteministeren for hans svar også om internationaliseringen.
Som jeg forstår det, er hele meningen med det her, at vi får behov for, at flere medarbejdere pumper kapital ind i de danske virksomheder, og at det ligesom er det, der er vejen frem.
Det er jo et interessant synspunkt, at det er den vej, det går.
Jeg troede, at det var via de store lønmodtagerfonde, store pensionsfonde og andet, man skulle finde vækststrategien i dansk erhvervsliv, men det er måske helt misforstået i forhold til, hvad der egentlig er hensigten med denne her lovgivning.
Så vil jeg prøve at spørge skatteministeren om provenutabet på det her.
Så vidt vi kan se, er det opgjort til, at kommunerne varigt vil tabe 45 mio. kr. på det og staten vil tabe 35 mio. kr. på det.
Det er den langvarige effekt, så vidt vi har kunnet læse os frem til det.
Så tænker jeg: Det lader jo ikke til, at der kommer til at ske særlig meget så.
Men hvis der nu, som vi formoder, kommer til at ske rigtig meget, vil skatteministeren så love os, at vi får fuld indberetning om, hvor meget det her konkrete lovforslag rent faktisk koster, at vi fremover får det at vide i Skatteudvalget?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-15:
Jeg synes, det er lidt interessant det her med, at skatteministeren regner med 40 mio. kr., mens de her to forskere fra Handelshøjskolen og Aarhus Universitet bedømmer det til 230 mio. kr. Det må man sige er en ret stor usikkerhedsmargin.
Det er jo heller ikke det første forslag, men det tredje forslag, den her regering kommer med, som skaber huller i statskassen, som man ikke kan svare på hvilken størrelse har.
Først var det det med, at man kunne skubbe underskuddet foran sig, så var det det med momsafregningen, og nu kommer så det her forslag. Jeg synes, det ville være interessant, om man kunne give et eller andet bud på, hvor stort hullet bliver alt i alt.
Det har vi stillet spørgsmål om, hvad angår de to første forslag, og det vil også komme igen her.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-11-15:
Men hvad er det så for et billede, der står tilbage
efter denne her debat?
Ja, det billede, der står tilbage, er, at man igen bruger af råderummet, og finansministeren sidder fortvivlet ovre i Finansministeriet og får mindre og mindre plads til skattelettelser.
Det er det første billede, der står.
Der står det billede, at det her er designet til de højtlønnede; det hænger helt sammen med de fradragsbestemmelser, der er.
Det billede, der også står tilbage, når man ser lovforslaget, er, at i stedet for at betale 63 pct. i topskat af de sidste 10 pct., man tjener der, kan man nu, afhængig af hvordan man kommer ind i ordningen, betale 0 pct., 28 pct. eller 43 pct.
Der er det, jeg spørger skatteministeren, om skatteministeren synes, det er anstændigt, at de allerhøjest lønnede får en beskatning, der ligger lavere end folkepensionisters?
Det er jo det, billedet reelt drejer sig om her, det er klasseren liberal politik, vi står over for.