Aage Frandsen (SF), 2001-03-01:
Da ordningen i sin tid blev lavet, støttede vi forslaget.
Da der var et beslutningsforslag i 1998, syntes vi, det var rimeligt at se på en eventuelt opblødning af det.
Vi stemte for det, der blev gennemført i efteråret 1998.
Men vi problematiserede jo også, at hvis man ville gå videre end det, der blev lavet i 1998, ville det blive ret problematisk i forhold til bare at sige, at det er dem, der tjener over et vist beløb, man skal give en særordning, sådan som der nu også lægges op til i det her forslag.
Man må ligesom vælge, om man vil have det, som var den gamle idé med forslaget, nemlig at det var en særlig forskerbeskatning, eller om man vil have den her model, som er meget mere liberal på ét punkt, nemlig med hensyn til de mennesker, der kan komme ind i ordningen, men så stram i forhold til, hvornår man skal modregne senere. Derfor kunne det være sådan lidt interessant at høre forslagsstillerne, om man, når det her forslag nu er afvist af et flertal i Folketinget, så vil sige: Jamen altså der er nogle bestemte grupper, vi er interesserede i, og derfor kunne man jo så se på den svenske ordning.
Eller er det bare et ønske om at lave en almindelig skattelettelse for nogle bestemte personer? Det er jo også sådan her, at de unge mennesker eller andre, som er danskere, der rejser ud, og som vender tilbage til Danmark igen, jo også vil omfattes af ordningen, og sådan er det jo altså ikke i Sverige.
Denne her model, som ligger i den lovgivning, vi kender, synes vi - specielt for det, man kan sige er forskning og forskning i bred forstand - er meget vigtig.
Men generelt at sige, at det er så afgørende, at folk, der har en meget høj løn, skal begunstiges, synes vi ikke er det allervigtigste, og for vores vedkommende er det ikke noget med, at vi siger, at fordi en person er ansat i Brøndby eller FCK er det mindre vigtigt, end hvis vedkommende er ansat inden for transportvirksomhed.
Man kan sige, at det måske er lidt ulige konkurrence i forhold til, at FCK og Brøndby har råd til det, mens det kan være, at OB ikke har råd til at betale så meget for en spiller, og at de derfor er under en mere gunstig ordning, hvis de har råd til at betale spilleren.
Det er sådan set tilskud til dem, der har råd til at ansætte nogen, der skal have en meget høj løn.
Men for vores vedkommende er det sådan, at hvis man skulle se på denne her ordning i forhold til det, vi kender, så er det ud fra, at man også samtidig skulle snævre den ind, hvis man overhovedet skulle drømme om at ændre i den her model.
Derfor synes jeg altså, at forslagsstillerne skulle reagere på det, som skatteministeren omtaler, om, at man i Sverige på ét punkt har en mere blød ordning, men så på andre punkter en mere stram ordning.
Det synes jeg at forslagsstillerne skulle reagere på.
Men sådan som det ligger her, kan vi ikke støtte ordningen.
Vi støttede det, der var på tale i 1998, og vi sagde helt klart, at vi her syntes, at man var gået til den rette grænse.
Derfor siger det sig selv.
Med henvisning til et enkelt eksempel kan man måske komme og sige, at der er et par stykker, der måske vil rejse.
Det er det eneste, man har af bevis, og det synes vi ikke er bevis nok til at skulle ændre skattesystemet og forære nogle mennesker nogle penge.