runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-12-08:
»Vil ministeren tage skridt til at fratage en 21-årig palæstinenser det danske statsborgerskab, han netop har fået - efter at han ved domstolen har modtaget en udvisningsdom?«
I spørgsmålet forholder jeg mig jo til den konkrete sag, som ministeren også har gjort i medierne her i den sidste uges tid, så jeg synes egentlig, det er helt rimeligt, at man henholder sig til den konkrete sag, når man nu ikke kan få et helt klart generelt svar på, hvordan ministeren vil håndtere sagerne.
Ministeren siger til dagbladet B.T. dags dato: »Vi mener klart, at folk, der er dømt til udvisning, ikke kan opnå dansk statsborgerskab ved erklæring, som det er sket i den konkrete sag.«
Der må man jo sige, at ministeren forholder sig helt konkret til denne her sag, og jeg vil godt spørge ministeren: Når nu sagen er undersøgt, og man må jo så acceptere, at der er en tvist imellem statsamtet på Fyn og ministeren om, hvordan det her skal udredes, hvordan det skal fortolkes, og det viser sig, at der er begået en administrativ fejl, vil man så fratage den libaneser, vi her har drøftet, og som er udvist, statsborgerskabet?
Vil man annullere det statsborgerskab?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-08:
Justitsministeren har flere gange nævnt, at et enigt Folketing har stemt for reglerne.
Jeg skal bare bede justitsministeren bekræfte, at den lov, justitsministeren henviser til, er en samlet lov, der inkluderer mange forskellige ting.
Det er i øvrigt en ganske almindelig uskik, regeringen gør sig skyldig i talrige gange, når den kommer med lovforslag, der både er skidt og kanel, men man kan jo selvfølgelig vælge, om man vil stemme for eller imod.
Jeg vil bare bede om en bekræftelse på det, og også bede om en bekræftelse på, at justitsministeren hentede sagen ind fra Fyns Statsamt i fredags, hvor Folketinget stillede spørgsmål i sagen.
Er det korrekt, at der er et sammenfald mellem, at folketingsmedlemmer tager sagen op og stiller spørgsmål til den mundtlige spørgetid denne onsdag, og at justitsministeren henter sagen ind?
Så skal jeg endelig sige, at når justitsministeren hele tiden henviser til, at han vil se på vandelskravene, ligger
der jo ikke i det, at justitsministeren vil påtage sig at se på en konkret sag, hvor der er truffet afgørelse.
Her må jeg jo efterlyse et svar på det meget klare spørgsmål, hr. Keld Albrechtsen nu har stillet to gange, og som er meget interessant i den sammenhæng.
Frank Jensen (S), 1999-12-08:
Jeg må sige til fru Pia Kjærsgaard: I fredags udsendte Justitsministeriet cirkulæreskrivelse til alle statsamter om, at folk, der er dømt til udvisning, ikke kan opnå
dansk statsborgerskab ved erklæring.
Vi skrev til statsamterne, at måden, hvorpå man kunne sikre sig den viden, var, at man bad de pågældende om at udfylde en tro- og love-erklæring på, at de ikke var dømt af domstolene til udvisning.
Vi mener, at det har været gældende ret, og at det er gældende ret i dag, at folk, der er dømt til udvisning, ikke kan blive danske statsborgere ved erklæring. Så er der altså af Fyns Amt truffet en afgørelse den 26. november med virkning fra den 15. november i en konkret sag.
Den er vi nu ved at undersøge.
Det, der ligger oplyst, er, at den pågældende er dømt til udvisning for en bestemt periode - 10 år - og vi er nu ved at se, om det statsborgerbevis, der er udstedt i den forbindelse, er ugyldigt.
Det undersøger vi, det træffer vi afgørelse om
Jeg har svaret generelt, hvordan reglerne er.
Jeg har svaret konkret, og der er ikke mere at tilføje i den sag end det, jeg allerede har tilføjet.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-12-08:
Det må jeg jo så acceptere, men jeg vil så bare spørge ministeren: Hvorledes bliver alle de, der har været så interesseret i denne her sag, deriblandt Dansk Folkeparti, underrettet, når der foreligger en konkret afgørelse?
Frank Jensen (S), 1999-12-08:
Jeg vil meget gerne underrette Folketingets Indfødsretsudvalg, sådan at Tingets medlemmer bliver orienteret om den konkrete sags afgørelse.
Peter Skaarup (DF), 1999-12-08:
Nu har vi så diskuteret en konkret sag her, og vi må så håbe, at justitsministeren finder sine ben, med hensyn til hvor regeringen står.
Og er ministeren i givet fald villig til at se på dem også?
Derudover vil jeg godt spørge justitsministeren, om der er personer, der måske ikke har fået en udvisningsdom, men har fået domme for meget grov kriminalitet; det kan være overfald, det kan være voldtægt, nogle af de grove voldsparagraffer.
Vil ministeren se på, om det også vil være rimeligt, at de personer får dansk statsborgerskab, hvis de samme tilstande gør sig gældende i forhold til dem?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-08:
Jeg vil gerne spørge på baggrund af den konkrete sag, som ministeren nu vil indhente og vurdere: Har den pågældende person, der har fået dansk statsborgerskab, ikke fået det fuldstændig i medfør af den lovgivning, der er, altså han har opholdt sig i Danmark i mindst 10 år, inden for de sidste 6 år i mindst 5 år?
Hvis man har opfyldt de krav, så kan man få dansk statsborgerskab pr. erklæring, hvis man er mellem 18 og 23 år. Hvis man opfylder de krav i lovgrundlaget, hvad er det så egentlig, justitsministeren vil vurdere?
Altså hvor er det så, justitsministeren mener der er begået noget ulovligt, eller at man har fået det statsborgerskab på et forkert grundlag, der gør, at Justitsministeriet kan tilbagekalde det?
Frank Jensen (S), 1999-12-08:
Jeg forstår godt hr. Thulesen Dahls interesse for min sagsbehandling.
Det forstår jeg fuldt ud, det er jo også et spændende job at være minister.
Det tror jeg aldrig hr. Thulesen Dahl kommer til at opleve, men det må fremtiden jo vise.
Jeg kan forstå interessen for de mange spændende forvaltningsområder, jeg sidder og arbejder med, men jeg vil så sige til hr. Thulesen Dahl: Jeg kan ikke gå længere i beskrivelsen af selve sagsbehandlingen.
Jeg kan kun sige til hr. Thulesen Dahl, at i den konkrete sag bliver der givet indfødsret via erklæringsreglerne til den pågældende.
Efterfølgende kommer det frem, at den pågældende, før indfødsretsbeviset er udstedt, er dømt til udvisning.
Det følger så af Justitsministeriets generelle betragtninger, at man ikke kan få statsborgerskab ved erklæring, hvis man er dømt til udvisning.
Derfor er der et grundlag for at se på den konkrete sag, og vi har indkaldt den fra Fyns Amt, fordi
den pågældende altså før, han opfyldte reglerne for at kunne få statsborgerskab ved erklæring, var dømt til udvisning.
Jeg tror ikke, jeg kan skære det mere ud i pap.
Det er baggrunden for, at sagen er indkaldt til Justitsministeriet, og vi undersøger sagen inden for de almindelige forvaltningsretlige bestemmelser. Til hr. Skaarup skal jeg så tilføje: Nej, jeg har ikke kendskab til, at andre har fået statsborgerskab på lignende vilkår, efter at de har været dømt til udvisning.
Hvis jeg var i besiddelse af den information, ville jeg også kalde de sager ind.
Det er sådan, at lovgivningen ikke siger, at der er et vandelskrav.
Det vil jeg i morgen fremsætte et lovforslag om at der bliver, og så vil jeg også administrere efter den lov, ligesom jeg administrerer efter den nugældende lov.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-12-08:
Lad det være helt slået fast.
Så vil jeg godt spørge ministeren: Efter al den drøftelse, der nu har været, er det i virkeligheden så ikke sådan, at i det konkrete tilfælde, som jeg har stillet spørgsmål om, må ministeren begive sig ind på en lovgivning, som ministeren så har gjort i andre tilfælde?
Den 21-årige libaneser har begået kriminalitet, har fået en udvisningsdom og derefter af statsamtet fået tildelt statsborgerskab.
Er den eneste mulige måde at fratage ham det statsborgerskab på ikke, at ministeren lovgiver tilbagevirkende?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-08:
Jeg vil gerne sige tak til justitsministeren for svaret og sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig fuldt ud støtter, at man får det her undersøgt til bunds og også i de kommende uger borer videre i det. Jeg vil gerne bede justitsministeren om så at bekræfte, at det, man også vil bore i og undersøge, er, om man også kan indfortolke i det, justitsministeren nu går i gang med, at man ikke kan få indfødsret ved erklæring, hvis man har fået en dom, der efter de almindelige regler ville medføre en karenstid, for det, justitsministeren lægger til grund, er, at hvis der er tale om udvisning, så kan man indfortolke, at man måske ikke kan få indfødsretsbevis efter erklæring.
Men jeg synes også, det andet kunne være interessant, for der kan jo gå folk rundt, der har fået dansk statsborgerskab på et tidspunkt, hvor de har fået en dom, som efter de almindelige regler ville have medført en ganske lang karenstid.
Derfor vil man muligvis kunne tage det op og også fratage nogle af dem statsborgerskabet, hvis man kan gøre det i den pågældende situation med en udvisningsdom.
Frank Jensen (S), 1999-12-08:
Jeg medgiver, at vores lovgivning kan være kompliceret, men så kompliceret, som hr. Thulesen Dahl og fru Pia Kjærsgaard gør den, synes jeg nu ikke den er.
Det lovforslag, der bliver fremsat og behandlet ved helt traditionel første behandling i morgen og skal igennem tre behandlinger,
omfatter alle folk, der er blevet straffet, der står opført i Kriminalregisteret.
Der bliver man opført efter nogle bestemmelser, som administreres af politiet, og det vil på normal vis være fra et bødeniveau på 1.000 kr. og opefter. Hvis man har fået den straf, og det er bødestraf, det er tiltalefrafald, det er hæfte, det er fængsel, så kan man ikke få statsborgerskab ved erklæring.
Det er det forslag, der bliver fremsat i morgen og behandlet i morgen: Man kan for fremtiden ikke opnå statsborgerskab ved erklæring.
Hr. Thulesen Dahl spørger så også til en konkret sag.
Der mener jeg, gældende ret på det pågældende tidspunkt var, er det i dag og vil være det for fremtiden, at er man udvist, så kan man ikke få dansk statsborgerskab ved erklæring, og man kan heller ikke efter naturalisationsreglerne få det ved naturalisation.
Det er gældende ret, det vil det også være for fremtiden.
Da der nu har været tvivl om det her spørgsmål, så bliver det præciseret i det lovforslag, jeg fremsætter i morgen, at sådan er retstilstanden.
Fra den tid, der går, inden det her lovforslag bliver vedtaget, har vi over for statsamterne i fredags beskrevet, at de kan indhente en tro- og love-erklæring, sådan at de derigennem får adgang til at se, at den pågældende ikke er dømt til udvisning, inden de giver statsborgerskab.
Så enkelt kan det beskrives, og det er den måde, hvorpå reglerne administreres.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
Jeg vil godt spørge ministeren, om han ikke vil bekræfte, at når nu hr. Thulesen Dahl begynder at stille spørgsmål, om ikke det her kan give anledning til at tage en hel masse sager op og bedømme, om man kan begynde at fratage folk et allerede bevilget statsborgerskab, så illustrerer det, at ministeren skal passe overordentlig meget på, at han ikke her sætter sig på en glidebane, hvor han kommer til at krænke nogle helt fundamentale retsprincipper.
Jeg siger det bare, fordi ministeren nu understreger, at forvaltningsloven skal overholdes osv.
Det er jeg meget glad for at ministeren gør, og derfor håber jeg ikke, at der sniger sig elementer af politiske overvejelser ind i den undersøgelse af, hvad forvaltningsloven tillader og ikke tillader, men at det alene bliver Fru Justitia, der kommer til at herske i Justitsministeriet.
Jeg blev lidt bekymret over den principløse udvikling, der er i den her diskussion.
Peter Skaarup (DF), 1999-12-08:
Jeg vil da godt kvittere for ministerens svar.
Så er det logiske spørgsmål, også på baggrund af det, hr. Keld Albrechtsen siger: Kan vi gå tilbage i tiden og se på, om der er personer, der i den forløbne tid via den her ordning har fået dansk statsborgerskab ved erklæring, der har fået en udvisningsdom eller eventuelt en karenstid, som også kunne blive ramt eller taget fat i.
Altså: Vil ministeren undersøge, om der tilbage i tiden er personer, der har fået en udvisningsdom, karenstid, der kan fratages statsborgerskabet på den baggrund, som ministeren vil bruge til at komme omkring med det statsborgerskab, libaneseren har fået i pågældende tilfælde?
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-12-08:
Jeg vil bare godt have ministeren til at bekræfte det, jeg spurgte om i forrige spørgsmål, om det ikke forholder sig således, at hvis ministeren ønsker at fratage det her statsborgerskab og eventuelt andre tilfælde, som kan være lignende, som hr. Peter Skaarup og hr. Kristian Thulesen Dahl har redegjort for, så skal ministeren lovgive med tilbagevirkende kraft. Ministeren er nok på lidt tynd is, for at sige det mildt i denne her sag.
På den ene side vil ministeren gerne give et signal til befolkningen om, at det her er fuldstændig uacceptabelt, fordi ingen kan forstå, ingen ved deres fulde fem kan forstå, hvis en udvisningsdom efter grov kriminalitet senere bliver efterfulgt af et statsborgerskab.
Det er der ingen mennesker i Danmark der kan forstå, og derfor kommer ministeren lidt ind på en glidebane, hvor ministeren gerne ville sige: Jamen, nu retter regeringen op på det her, men den kan ikke gøre det ved det tilfælde, som har medført, at ministeren kommer med initiativet.
Frank Jensen (S), 1999-12-08:
Fru Pia Kjærsgaard, det var gældende ret
, da det pågældende statsborgerbevis blev udstedt, at man ikke kan oppebære statsborgerskab, hvis man er dømt til udvisning, og den pågældende, som Dansk Folkeparti her har trukket frem, levede først op til de regler, der er i indfødsretsloven om at have været her i 10 år, efter at dommen var afsagt.
Det er gældende ret, jeg skal ikke lovgive med tilbagevirkende kraft. Kan fru Pia Kjærsgaard ikke selv se det?
Når det er gældende ret, skal der ikke lovgives med tilbagevirkende kraft.
Når en, som vi undersøger nu, om der er givet statsborgerbevis på et grundlag, hvor reglerne ikke var opfyldt, kan fru Pia Kjærsgaard så ikke selv se, at der ikke skal lovgives i den sag med tilbagevirkende kraft?
Så kan man spørge sig selv: Når der så nu er givet en begunstigende forvaltningsimødekommelse fra et statsamt, og selv om det er givet på et ikke fuldt oplyst og et ikke lovmedholdeligt grundlag, kan man så tage det tilbage igen?
Det er det, vi er ved at undersøge.
Det træffer vi konkret afgørelse om i Justitsministeriet, og den afgørelse kan jo, som enhver ved, afprøves ved domstolene.
Det må vi se.
Men der skal ikke lovgives med tilbagevirkende kraft.
Det fremgår ikke, at man skal lave nogen vandelskravsvurdering af dem.
Det fremsætter jeg forslag om i Folketinget i morgen, at statsamterne får direkte adgang til Kriminalregisteret, så de kan se, om den pågældende er straffet.
Hvis den pågældende er det, må de afvise sagen.
Sådan bliver det for fremtiden, sådan har det ikke været hidtil.
Derfor skrev jeg i fredags rundt til statsamterne, at man skulle hente en tro og love-erklæring hos de pågældende, om de var dømt til udvisning.
Ole Donner (DF), 1999-12-08:
Jeg er meget tilfreds med ministerens seneste svar, at det ikke kræver lovgivning med tilbagevirkende kraft. Skal det så forstås på den måde, at hvis ministeriet vælger at tilbagekalde det statsborgerskab, vi her taler om, hvis man har givet en begunstigende behandling i denne her sag, kan ministeren så bekræfte, at hvis resultatet bliver, at man her tilbagekalder statsborgerskabet, så vil man også se på andre sager?
For efter ministerens opfattelse er det ikke nødvendigt at ændre på lovgivningen, så hvis der er andre konkrete sager, kan ministeren så bekræfte, at man også vil se på dem?
Peter Skaarup (DF), 1999-12-08:
Jeg vil godt takke for svaret fra ministeren, men jeg synes stadig ikke rigtig, vi har fået noget endegyldigt svar på, om den person, vi taler om, rent faktisk får lov til fortsat at være dansk statsborger eller ikke får lov at være dansk statsborger.
Det er der ikke kommet noget klart svar på, og jeg synes, det ville være rimeligt, at ministeren - når nu spørgsmålene handler om det - ligesom skærer det ud i pap for os.
Jeg kan erindre fra Fyens Stiftstidende den 2. oktober i år, at Justitsministeriet administrerede reglerne således, at selv om man var kriminel, kunne man også efter en fængselsstraf få dansk statsborgerskab efter erklæringsreglerne, og derfor undrer det mig, at regeringen nu lige pludselig kommer med dette forslag.
Hvad er den store forskel?
Hvorfor vil man fremsætte det nu?
Frank Jensen (S), 1999-12-08:
Jeg vil nu besvare fru Pia Kjærsgaards spørgsmål, og jeg vil besvare det på den måde, som jeg gjorde tidligere:
Allerede den 16. november tilkendegav jeg i svaret på et spørgsmål fra hr. Thulesen Dahl her i Folketinget, at det var nødvendigt at se på erklæringsreglerne i indfødsretsloven, fordi jeg mente, det var rigtigt at se på, om der ikke skulle være et vandelskrav her.
Så derfor: Det, jeg har været i gang med siden da, er ikke noget, der er fremkaldt af den konkrete sag fra Fyn.
Til hr. Helge Adam Møller skal jeg sige - og så skal jeg vende tilbage til fru Pia Kjærsgaard og hr. Keld Albrechtsen, hvis tiden tillader det - at jeg fremsætter det forslag i morgen på regeringens vegne, og konsekvensen af det svarer på mange måder til det, hr. Adam Helge Møller sagde, der har været forslag om fra Venstres og De Konservatives side. Man kan sige, det forslag, jeg fremsætter, endda er en lidt mere vidtgående model, fordi de, der er straffede og står i Kriminalregisteret, ikke kan benytte sig af erklæringsreglerne.
Det forslag, som har været fremme fra Venstres og De Konservatives side, og som også ligger i det beslutningsforslag, V, K og CD har fremsat, medfører, at man fortsat kan benytte sig af erklæringsreglerne - også når man er mellem 18 og 23 år - når man har overstået karensperioden.
Så til fru Pia Kjærsgaard med hensyn til, om der er begået fejl i Fyns Statsamt.
Jeg vil ikke stå her i Folketingssalen med det ministeransvar, jeg har, og være sagsbehandler i en konkret afgørelse, men jeg kan sige, at vi undersøger sagen, og vi indkaldte allerede i fredags sagen fra Fyns Statsamt.
Som en generel betragtning kan jeg sige til fru Pia
Kjærsgaard, som jeg også tilkendegav den 16. november her i Folketinget, at vedrørende folk, der er dømt til udvisning - det kan være for bestandig, og det kan være tidsbestemt - er det Justitsministeriets generelle opfattelse, at så kan man ikke benytte sig af reglerne om erklæring i indfødsretslovens § 3.
Man kan altså ikke erklæres for statsborger.
Den konkrete sag fra Fyns Statsamt sagsbehandler vi helt efter forvaltningslovens almindelige bestemmelser, dvs. at der også skal være en høringsret for den pågældende, inden der træffes en forvaltningsmæssig afgørelse i sagen.
Hvis formanden tillader det, vil jeg gå videre, men ellers vil jeg komme tilbage og besvare det spørgsmål, som hr. Albrechtsen stillede.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-12-08:
Jeg finder den brede vedtagelse sympatisk, fordi den fokuserer på udvidelsen, sætter den i centrum, ja, det er baggrunden for, at jeg gør det, men så kommer spørgsmålet: Hvordan harmonerer det?
Hr. Jacob Buksti siger, at disse ting har været kendt længe.
Amsterdam stemte vi jo om sidste år, og Schengen kom ind i traktaterne, og dermed skal der nu være nogle særlige regler for bevogtning ved de ydre grænser, som de central- og østeuropæiske lande vil være en del af, hvis de kommer ind.
Det kræver nogle nye betingelser for disse lande og gør det sværere for dem at komme ind.
De er ikke kommet ind endnu; i bedste fald bliver det om 3 år
, og så er det 13 år siden, at de blev befriet af disse venstreskruede kommunisters åg.
Det var i 1992, man stemte om Maastricht, hvor emnet var den fælles mønt, i 1992, 3 år efter at Muren faldt, og derfor har man i EU brugt kræfter og ressourcer på at lave mere union i stedet for at lave den større.
Er det ikke rigtigt, hr. Jacob Buksti?
»Finder statsministeren det seriøst og rimeligt at betegne euroen som en fantastisk succes?« Skriftlig begrundelse
Trods euroens betydelige kursfald over for dollar, pund, yen og skandinaviske kroner, og trods euro-områdets store problemer med lavvækst og høj arbejdsløshed har regeringens økonomiminister gentagne gange både i Folketinget og ved taler uden for Christiansborg betegnet euroen som »en fantastisk succes«.
Det sker, mens man i ØMU-systemet er dybt bekymret over euro-projektets skæbne.
Ikke mindst euroens betydelige værditab over for andre valutaer drøftes åbent i offentligheden.
I denne situation er det interessant at få klarhed over, om statsministeren og den samlede regering står bag økonomiministeren i hendes vurdering af euro-projektet som »en fantastisk succes«.
Regeringens økonomiminister har i nogle uger nu både her i Folketingssalen og ude ved møder i landet betegnet ØMU'en og euroen, EU's fælles valuta, som ikke bare en succes, men en fantastisk succes.
Og i betragtning af eurokursens fald i de 11 måneder, den har været i funktion, og de store problemer, der er i euro-området med manglende vækst og stor arbejdsløshed, er det jo en påstand, som forekommer at være urimelig og ikke seriøs.
Derfor er spørgsmålet: Står den samlede regering og statsministeren bag økonomiministeren i at betegne euroen som en fantastisk succes?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-12-08:
Hvis jeg skulle til at gentage den her, ville det jo være at spilde Folketingets tid, så jeg skal henvise til en udskrift fra Folketingstidende, hvor spørgsmål nr. S 549 er stillet af hr. Frank Dahlgaard, og jeg synes som sagt, at økonomiministeren har svaret klart og præcist på spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-12-08:
Jamen så må jeg takke for svaret.
Og jeg skal heller ikke spilde Folketingets tid, men altså konkludere, at statsministeren finder, at betegnelsen af euroen som en fantastisk succes er en korrekt og rigtig og seriøs betegnelse til trods for det, som er sket, og til trods for, at ingen andre i Euroland eller i landene udeomkring har brugt samme betegnelse.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
Finder statsministeren ikke, at det nu på baggrund af det voldsomme fald, der sker i eurokursen, ville være fornuftigt, at Danmark krævede en revision af den aftale, som Danmark har indgået om det smalle bånd med hensyn til euroen, for det betyder jo, at den danske krone deltager i dette styrtdyk sammen med euroen?
Og ville det ikke være mere fornuftigt, at vi fik i hvert fald et bredere bånd, således at kronen ikke behøver at ryge helt i afgrunden sammen med euroen?
Jeg synes ikke, det er rart at se på den kurve.
Statsministeren har det jo også med at snakke om kurver, der knækker, og den her knækker altså udpræget den forkerte vej, må jeg sige.
Det kan i hvert fald gå for vidt, og derfor synes jeg, at statsministeren burde overveje at få en ændret aftale med hensyn til euroen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-08:
Dengang euroen blev en realitet, i starten af januar i år, steg den jo fra 1,16 til ca. 1,18 over for dollar, og der var næsten ingen grænse for den glæde, som spredte sig blandt eurotilhængere, for nu havde man virkelig en stærk valuta at vise frem for befolkningen.
Siden er det jo unægtelig gået anderledes.
Og på et spørgsmål til fødevareministeren lagde jeg mærke til at en journalist fik det svar på, om man kunne betegne euroen som en succes, at ja, det kunne man, fordi den var en teknisk realitet - teknisk fungerede den.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om det er det samme succeskriterium, statsministeren lægger til grund, som fødevareministeren gav udtryk for i den pågældende avisartikel, hvor han altså siger, at succesen består i, at euroen teknisk fungerer.