Villy Søvndal (SF), 2005-01-12:
Jeg vil takke for besvarelserne.
Jeg vil godt starte med det positive først, nemlig to ting i udenrigsministerens tale, jeg vil kvittere for.
Udenrigsministeren nu har sikret, at herboende irakere kan blive transporteret til valgstederne i Tåstrup.
Jeg skrev et brev til udenrigsministeren i sidste uge om det, og jeg vil godt kvittere for, at udenrigsministeren har sørget for, at den ordning er etableret.
Jeg vil også ønske udenrigsministeren alt muligt held og lykke med planen for fred og for tostatsløsningen i Mellemøsten.
Jeg tror, der bliver brug for alle mulige ønsker om held og lykke, jeg tror, der bliver brug for alle initiativer, men man står jo netop nu med en historisk mulighed for at etablere en situation, der både giver en levedygtig palæstinensisk stat og samtidig større sikkerhed for Israel, og held og lykke med det.
Udenrigsministeren omtalte, at det var vigtigt, når vi deltog internationalt, at vi ikke kompromitterede os selv i forhold til de værdier, der er de bærende.
Jeg ved ikke, hvad udenrigsministeren tænkte på, jeg ved ikke, om han tænkte på vore allieredes fremfærd i de irakiske fængsler.
Hvis han gjorde det, er jeg helt enig i, at det jo netop er sådan noget, der kompromitterer.
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren: Er regeringen informeret om dette skridt?
Hvad vil regeringens holdning være?
Vil regeringen melde meget klart ud til amerikanerne, at det vil kompromittere samtlige de værdier, vi står for, hvis man begynder at indføre dødspatruljer i krigen her?
Jeg vil godt have udenrigsministerens meget præcise svar på, om vi er informeret, og hvad den danske reaktion vil være Så vil jeg vende mig mod statsministerens besvarelse, hvor jeg til gengæld syntes, det var sværere selv med meget god vilje at finde de steder, hvor det er nemt at rose.
Jeg har faktisk siddet og øvet mig på det, men jeg syntes, det var svært.
Statsministeren gentager, at den danske regering havde sin helt særegne begrundelse for at føre krig, altså ikke alt det der, som hele den øvrige verden var optaget af, med terrorforbindelsen, som for Bush og Blair var meget vigtig, med masseødelæggelsesvåben, som for Bush og Blair var meget vigtig og i øvrigt også for statsministeren, der sagde, at masseødelæggelsesvåben ikke er noget, vi tror, det er noget, vi ved at Saddam har.
Statsministeren fortsætter illusionen med, at Danmark havde en hel særegen begrundelse, der var fuldstændig anderledes end den øvrige verdens begrundelse, dog medgav statsministeren, at Irak ikke var noget arnested for international terror.
Sådan hørte jeg statsministeren.
Jeg vil godt spørge, om det er rigtigt opfattet, at statsministeren i dag klart har tilkendegivet, at Irak ikke var noget arnested for international terror.
Det var et ondsindet styre af mange andre grunde, den opfattelse deler SF, som statsminiM039S33213397subh.fm Page 3325
Monday, February 14, 2005 12:24 PM
steren ved, men det var ikke noget arnested for international terror
Sådan hørte jeg statsministeren i dag.
Det var altså opgøret med endnu en dansk illusion om krig.
Det er vel et af de få lysglimt i den nuværende situation, at det lykkes ikke alene at afholde et valg, men også at afholde et valg, der giver tilstrækkelig legitimitet for dem, der bliver valgt.
Det er vel det helt afgørende spørgsmål, for der er jo forskellige advarsler i den nuværende situation.
Allawi udtaler i dag, og jeg citerer det fra Ritzau, at valget formentlig ikke kan gennemføres i alle dele af Irak.
Jeg vil godt spørge: Hvor store dele af Irak skal ikke være omfattet af et valg, for at man stadig vil anerkende det som legitimt?
Jeg vil også henvise til, at den tidligere amerikanske nationale sikkerhedsrådgiver under den tidligere Bush, Brent Scowcroft, citeres i Berlingske Tidende i går for, at den forestående afstemning i Irak 30. januar ikke tegner lovende og desværre kan forværre konflikten – forværre konflikten!
Jeg vil godt have regeringens vurdering af, om man deler den amerikanske vurdering, for indtil nu har argumentationen jo været, at når vi bare overstod det punkt, der hed den 30. januar, så var situationen forbedret.
Men det er jo ikke første gang, vi har hørt, at når vi bare havde overstået et bestemt punkt, så var situationen forbedret.
Engang hed punktet, når Saddam Hussein var tilfangetaget.
Det blev han så.
Engang hed argumentet, når vi fik en midlertidig irakisk regering.
Det fik vi så.
Engang hed argumentet, at når Falluja var faldet.
Falluja faldt så.
Nu hedder argumentet, når vi overstår den 30. januar, så skal det nok lykkes.
Jeg tror desværre ikke, det er så enkelt, og jeg tror, at det er et skønmaleri, som regeringen vover sig ud i at male, selv om jeg heller ikke ser mange andre gode muligheder end netop en situation, hvor valget faktisk lykkes.
Men det forudsætter, at det bliver et respekteret valg, at det fremstår for irakerne som et legitimt valg.
Så vil jeg sige om statsministerens vurdering af, at det er Al-Qaeda-oprørere og gamle Saddamkredse, at det jo er en vurdering, der ikke svarer til Forsvarets Efterretningstjenestes vurdering, som jeg læste op i starten.
De siger tværtimod, at det er en bred og stadig bredere folkelig forankret modstand, der finder sted.
Iraks efterretningstjenestes leder anslår, at der er 200.000 aktive i oprøret.
200.000 er det tidobbelte af, hvad der blev gættet på ved amerikanernes seneste gæt i oktober.
Jeg vil runde af med på vegne af Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten at fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget konstaterer, at krigen mod Irak ikke har formindsket, men tværtimod forstærket terrortruslen, opfordrer Folketinget regeringen til at erkende, – at krigen blev startet på et usandt og manipuleret grundlag, – at den irakiske civilbefolkning har betalt en uhyggelig høj pris, og – at krigen er slået fejl både militært og moralsk.
Derfor pålægger Folketinget regeringen at trække sig ud af den USA-ledede koalition, at øge indsatsen for genopbygning af Irak samt at arbejde for, at den irakiske befolkning får den bestemmende rolle til med bistand fra FN at afgøre landets fremtid.«