Frank Jensen (S), 2003-06-03:
Vi har fra starten taget kritikken fra dommerstanden i Danmark og Dommerforeningen meget, meget alvorligt.
Jeg synes, det er ærgerligt, at fru Anne Baastrup her ved afslutningsdebatten ikke vil kvittere for de indrømmelser, der er givet, sådan at Dommerforeningens formand her for nylig kunne udtrykke, at man nu med meget, meget stor tryghed fra Dommerforeningens side vil kunne anvende de nye bestemmelser, der kommer i dansk retspleje.
Jeg forstår ganske enkelt ikke, at fru Anne Baastrup ikke, nu hvor sagen er nået så langt, vil kvittere for, at der faktisk er sket ganske meget under udvalgsbehandlngen i den her sag.
Jeg kan godt forstå den store irritation, som statsministeren skabte i den danske dommerstand, da han på et pressemøde efter et ministermøde sagde: Ja, vi har noteret os Dommerforeningens kritik, men det tager vi i strakt arm.
De vil vel også komme under den der kategori af smagsdommere og eksperter, man ikke skal lytte til, når det er Dommerforeningen.
Men det må stå for statsministerens egen regning.
Jeg var meget, meget irriteret over, at statsministeren ødelagde den her sag fra starten. Jeg har fuld respekt for justitsministerens anstrengelser i denne sag for at finde yderligere redskaber, hvad Socialdemokratiet også har været optaget af, der kan virke mere effektive i bekæmpelsen af den alvorlige kriminalitet, der findes i rockermiljøet.
Det har vi været optaget af i alle de år, vi var i regering, og det er vi fortsat.
Der er ingen forskel på vores holdning, uanset om vi er i regering eller i opposition.
Nu ved jeg jo ikke, hvad fru Pia Kjærsgaard mener med schwung.
Jeg synes sådan set, at jeg gjorde, hvad jeg kunne, men jeg må altså beklage, at jeg ikke kunne leve op til fru Pia Kjærsgaards store forventninger til min retoriske indsats.
Men lad nu det ligge.
Jeg har gennem årene været irriteret over den der lidt tåbelige debat om, hvorvidt antallet udgør et problem eller ej.
Selvfølgelig er det et problem, hvis antallet af mennesker, der er nødt til at flygte fra deres hjemegn, vokser.
Ingen skal binde mig ind, at mennesker i den situation, som de mennesker her er i, synes det er særlig sjovt.
Derfor vil jeg sige til fru Pia Kjærsgaard: Selvfølgelig er det et problem, hvis antallet af mennesker, der er nødt til at flygte fra deres hjemland, er stigende.
I forhold til Danmark må vi konstatere, at for at lave en ordentlig integrationspolitik i Danmark i de kommuner, der har det daglige ansvar for at foretage integrationen ude i boligselskaberne, i de danske folkeskoler og overalt i samfundet, hvor man har det daglige arbejde med at lave integrationen, er antallet ikke uden betydning.
Det er en realitet.
Men med hensyn til hvorvidt vi bestemmer antallet, tror jeg, at vi er nødt til at satse på langt mere internationale rammer for det, og der håber vi, at regeringen på et tidspunkt vil sætte politisk kapital ind på, at vi kan få en debat om den europæiske udvikling på integrationsområdet.
Nu har vi det sådan i modsætning til regeringen, at vi faktisk gør os umage, inden vi kommer med udspil.
Det første udspil var, som fru Pia Christmas-Møller ved, et debatoplæg, som dannede grundlag for en heldigvis meget livlig debat - også med medvirken fra regeringens embedsmænd, som gav os gode bidrag, sådan at vi i det oplæg, vi endeligt lagde frem, kunne lave noget, som vi mente både indholdsmæssigt og i forhold til konsekvenserne af det var totalt gennemskueligt for alle.
Når det drejer sig om beskatningen af ejendomsværdier, er det klart vores opfattelse, at det skattestop, vi har fået her, skævvrider finansieringen af velfærdssamfundet til fordel for de rigeste ejendomsbesiddere.
Derfor har vi aldrig lagt skjul på, at det skattestop her skal ophæves - det har vi sagt - for at frigøre penge til, at vi sætter beskatningen ned på almindelige menneskers arbejdsindkomst.
Det er jo det, alle i det her land angriber den nuværende regering for - det skete så sent som i går på en stor konference her i Folketinget; selv overvismanden angreb regeringen for, at det skattestop, der indtil år 2010 betyder, at man giver lettelser for 19 mia. kr., bliver soldet op, til fordel for at vi kunne lave en ordentlig justering af indkomstskatten i det her land.
Det er Socialdemokratiet ikke.
Men jeg kvitterer da for, at fru Pia Christmas-Møller vedstår det ansvar, hun har.