runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2001-10-10:
Ja, jeg tror, at hovedspørgeren vil erkende nu på baggrund af denne her måde, spørgetimen udvikler sig på, at det her ikke er stedet, hvor vi er i stand til at kunne gennemgå sagsbehandlingen af 9 navngivne personer og deres fortid.
Det er ikke i spørgetiden, og det er det ikke af flere grunde.
Det er det ikke på grund af den måde, hvorpå spørgetiden her er indrettet, og det er det ikke af hensyn til de sensitive oplysninger, der knytter sig ikke kun til statens sikkerhed, men også til de personer.
Det er altså Folketingets Kontroludvalg.
Det har Venstres hovedspørger her selv bidraget til i 1988, da vi indrettede Folketingets Kontroludvalg.
Og vi er, som jeg har sagt, til rådighed for ned til mindste detalje at besvare allehånde spørgsmål, der knytter sig til, hvornår hvem vidste hvad, hvornår PET vidste noget om det pågældende, og i givet fald hvornår ministeriet blev orienteret.
Jeg skal så svare hr. Søren Søndergaard: Jeg blev bekendt med, at PET havde kendskab til den irakiske hærchef,
sidste mandag, dagen efter udgivelsen af Politiken, hvoraf det fremgik.
Det gjorde jeg, da jeg kom i ministeriet meget tidligt om morgenen, hvor jeg skulle forberede mig til et møde, jeg skulle have med et udvalg nedsat af Folketinget.
Da spurgte jeg så en medarbejder, som jeg om søndagen havde bedt om at skaffe oplysninger til brug for dette møde i dette folketingsudvalg, sådan at jeg kunne besvare spørgsmål om, hvem vidste hvad, og der fik jeg at vide mandag morgen, at PET kendte den pågældende. Jeg vil vende tilbage til besvarelsen af de spørgsmål, der knytter sig til ham i øvrigt.
Så skal jeg sige til hr. Skaarup om, hvornår og hvem i PET der fik kendskab til den irakiske hærchef, at det gjorde medarbejdere under chefniveauet, altså under det øverste chefniveau.
Chefen for Politiets Efterretningstjeneste havde ikke kendskab til hans tilstedeværelse før den mandag, altså mandag for 8 dage siden.
Det siger altså noget om sagen.
Det siger altså også noget om, at vi i dag ser den her sag i et andet lys efter 11. september, end man gjorde i 1999, da der kom en iraker, der havde været væk fra Irak i mere end 3 år, og søgte asyl i Danmark.
Jeg siger ikke, at der ikke skal ændres på tingene.
Det har jeg jo sagt, at der skal.
Men jeg siger bare, at man skylder de mange dygtige medarbejdere, både i politiet og i Den Centrale Politiafdeling, tak.
Og derfor vender vi tilbage til besvarelsen af yderligere spørgsmål...
Kim Behnke (UP), 2001-10-11:
Nu er det jo ikke mig, men hr. Jens Peter Vernersen og skatteministeren, der har påstået, at forslaget her vil betyde en reduktion af cementforbruget, og da hr. Jens Peter Vernersen endnu ikke har kunnet forklare, hvor den reduktion skulle opstå, er vi nødt til at gætte os til det.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Det har jo altid været hr. Kim Behnkes store force at overdrive, og det kommer også til udtryk her i dag.
Ingen kører til Tyskland for at spare 250 kr.
Det var ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde, at man henter vel ikke 5 t cement i Tyskland for at spare 250 kr.
Jeg tror, fragtprisen er for dyr, og uanset om man kører derned med lastbil eller ej, er der altså tale om en fragt, som skal betales.
Så fortsætter hr. Kim Behnke på samme boldgade: Nu får vi svenske træhuse.
Jeg forstår, at hr. Kim Behnke har en forestilling om, at de 250 kr., man skal betale ekstra for et hus på grund af cementafgiften, skulle medføre, at man i stedet vælger et svensk træhus, men hvis en meget, meget stor del går til soklen, er det måske 50 kr., der kan være i forskel på et hus til en million eller to.
Det er virkelig overdrivelse, som fremmer forståelsen.
Sonja Albrink (CD), 2001-10-11:
I sidste års finanslov måtte det danske erhvervsliv også holde for, i år ser det også ud til, at noget af erhvervslivet igen må holde for, og i CD mener vi, at det er den forkerte retning, regeringen bevæger sig i.
Som det også er nævnt, indeholder forslaget administrativt bøvl.
Det lægger direkte prisstigninger på cement, og vi mener også, det er konkurrenceforvridende.
Det vil øge importen af betonelementer fra udlandet, og vi mener også, det kommer til at medføre nedlæggelse af arbejdspladser.
Det er i hvert fald det, man ser, når man kigger på, hvad Betonelementforeningen og Dansk Betonindustri anfører i deres skrivelser, som kommenterer lovforslaget.
Så jeg kan kun sige én ting: I CD kan vi ikke støtte det foreliggende forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-11:
Jeg skal sige, at vi fra Enhedslistens side i lighed med et par enkelte andre ordførere betragter dette forslag som et rent indtægtsforslag og ikke noget som helst andet.
De kan bl.a. bruges til at finansiere mere velfærd, og derfor er vores endelige stillingtagen til forslaget helt afhængig af to vurderinger, som vil blive gjort i forbindelse med udvalgsarbejdet og inden tredjebehandlingen.
Det er for det første, om der er negative beskæftigelsesmæssige virkninger ved forslaget, og det er for det andet, om provenuet af forslaget bruges til et godt formål.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-11:
, men som efter Dansk Folkepartis opfattelse slet ikke kan begrundes i miljømæssige forhold.
Der er tale om en ny, ren fiskal afgift, som skal give statskassen 90 mio. kr. ekstra, og det synes jeg også de svar, vi har hørt fra den socialdemokratiske ordfører, bekræfter.
Afgiften skal både pålægges cement, som er produceret her i landet, og importeret cement.
Den vil overhovedet ikke reducere CO2-udslippet, der er forbundet med produktion af cement, for så vidt angår cement, der bliver produceret i udlandet.
Der vil selvfølgelig fortsat blive produceret lige så meget cement i udlandet som hidtil, og C02-udslippet er jo som bekendt grænseoverskridende, globalt. Som rigtigt bemærket i vurderingen af lovforslagets konsekvenser vil afgiften hovedsagelig blive væltet over på forbrugerne i form af højere priser.
Når samtidig en tredjedel af afgiften væltes over på det offentlige, herunder kommunerne og amterne, fordi det offentlige står for ca. 35 pct. af det samlede byggeri i Danmark, vil afgiften i sig selv blive en betydelig belastning for det offentlige byggeri og de renoveringsopgaver, som den selv samme regering jo netop har opfordret kommuner og amter til at gennemføre.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen, og jeg er bange for, at nybyggeri og renoveringsopgaver fremover bliver skruet ned på et meget lavt blus.
Det er måske den måde, regeringen vil begrænse mængden af anvendt cement på, men så giver det jo heller ikke 90 mio. kr. i provenu.
Dansk Folkeparti kan ikke på nogen som helst måde støtte forslaget og vil derfor stemme imod ved tredjebehandlingen.
Aage Frandsen (SF), 2001-10-11:
Jeg vil prøve på at formulere forholdsvis kort og enkelt, hvad vi opfatter omkring det her lovforslag.
Vi betragter dette lovforslag hundrede procent som et lovforslag, der giver provenu, intet andet.
Hvis man ville have et lovforslag, der havde en adfærdsregulerende virkning, skulle den selvfølgelig have været betydelig højere i afgift.
Og vi mener, det er meget vigtigt, når vi diskuterer forskellige former for afgifter, at vi skelner imellem, at det er afgifter, som entydigt er fiskale, altså vi vil have penge i kassen til gode formål, som vi selvfølgelig er tilhængere af, og at vi i den anden ende af skalaen har nogle forslag, som har til formål at ændre vores adfærd, endda i nogle tilfælde ændre vores adfærd så meget, at vi går over til at bruge andre produkter.
Så er der en række ting, som man kan sige ligger imellem.
Men det her forslag opfatter vi alene som et fiskalt forslag.
De miljøvirkninger, det eventuelt har, skulle opnås ved noget, som vel dybest set ikke rigtig ville kunne ske af tekniske årsager, og det ville i hvert fald være på grund af, at afgiften er så lille.
Man har jo indtryk af i øjeblikket, at nogle mener, at folk må gå fra hus og hjem, og at virksomheder lukker på grund af afgiften.
Det er vist ikke det, der vælter et husholdningsbudget.
Det er vel heller ikke det, der får danskerne til at køre i trailere fra Tyskland.
Nej, det, der får danskerne til at køre, er
Men priserne er højere, og det er de på grund af højere avancer; det har overhovedet ikke noget med afgifter at gøre.
Så derfor synes jeg, at når man skal diskutere det her forslags indhold og konsekvenser, skulle man altså tænke lidt på, hvad man kunne blive stillet over for i virkeligheden med hensyn til, hvad det betyder, når eller hvis lovforslaget bliver vedtaget.
Man vil ikke se nogen synderlig konsekvens
af det.
Men det er klart, at der da er nogle enkelte virksomheder, der er sure over det her; det kan jeg da godt forstå.
Men altså hvis vi ville have rørt ved det miljøproblem, som kommer af cementproduktionen - og det kunne vi sådan set godt have tænkt os at gøre - jamen så var det andre ting, man skulle have gjort noget ved.
Vi betragter det her forslag som fiskalt og intet andet.
Det betyder også, at vi betragter det her forslag som et forslag, som vi kun støtter, hvis det formål, forslaget har, er, at nogle penge skal til skatteministeren, derefter til finansministeren og derefter bruges til gode formål; ellers støtter vi det ikke.
Og hvis den samlede tegning af finansloven heller ikke er tilfredsstillende for os, fordi vi i virkeligheden har indtryk af, at noget af det, vi bringer i kassen, er noget, som f.eks. Venstre eller De Konservative bruger, støtter vi det heller ikke.
Det skal være penge, som går til et godt formål, vi bidrager med, hvis vi skal støtte forslaget.
Intet andet.
Eva Møller (KF), 2001-10-11:
Det Konservative Folkeparti ønsker, at alle i dette samfund skal bidrage til finansieringen af velfærdssamfundet, men vi mener også, at det skal ske efter systemet, vil jeg gerne understrege, at de brede skuldre skal bære mest.
Så vi mener også, at erhvervslivet skal bidrage, men vi ønsker ikke et højere skattetryk, og jeg vil henvise hr. Jens Peter Vernersen til at læse vort forslag til finanslov, hvor alle de forslag, vi har, er fuldt finansierede.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-11:
Man må jo stille et par helt fundamentale spørgsmål, og det første er: Er dansk erhvervslivs konkurrenceevne så god, at den bør svækkes?
Det er klart, man kan have den holdning, at den er for god.
Det er klart, at hvis man mener, konkurrenceevnen skal svækkes, og hvis man mener, at der er brug for mere administrativt besvær, skal man gå ind for dette forslag.
Det opfylder på begge punkter til fulde formålet, hvis det er dét, der er formålet.
Jeg forstår, at det miljømæssige er skudt ned.
Både SF og Enhedslisten har jo klart gennemskuet, at miljøsnakken er det rene gas.
Men der er en fiskal vinkel, som har
disse uheldige følger.
Jeg har forståelse for, at man kommer med fiskale forslag, fordi man skal finansiere nogle velfærdsordninger, for det har jeg selv været med til.
Men hvilke følgevirkninger er der?
Jeg mener, at vi her har et fiskalt forslag, som svækker konkurrenceevnen og medfører flere administrative problemer.
Derfor er det en højst uheldig måde at skaffe merindtægter på, og vi kan ikke på nogen måde støtte forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Jamen udgangspunktet for denne diskussion er jo den cementafgift, som også betyder, at vi nu får 60 mio. kr. mere ind til at finansiere velfærdssamfundet.
Jeg synes, der mangler en erkendelse fra De Konservative af en samlet finansiering af vores velfærdssamfund.
Jeg forstår, at man mener, at i hvert fald på erhvervsområdet skal man ikke bidrage med sådan en finansiering; det må være det korte af det lange i denne her diskussion.
Frank Aaen (EL), 2001-10-11:
Og så igen: I stedet for at lave en ordning, der er klart mest til fordel for dem, der har en stor indkomst, skulle man koncentrere sig om at forbedre uddannelsesstøtten, som kommer alle til gode uanset deres forældres indkomst og
uanset deres forældres vilje til at spare op
Uddannelsesstøtte er løsningen.
Aage Frandsen (SF), 2001-10-11:
Hvis man har en sum penge, kan man enten sætte skatterne ned, eller man kan vælge at sørge for, at den sum penge gives til dem, der i forvejen f.eks. har råd til at spare op, eller man kan sørge for, at det gives til alle, ved at SU'en bliver bedre.
Jeg tror ikke, de studerende synes, de er klientgjorte, ved at de får SU.
Det er det ene svar.
Med det andet vil jeg med formandens tilladelse komme ind på noget, som slet ikke har noget med sagen at gøre.
Frank Aaen (EL), 2001-10-11:
Som det fremgik af ordvekslingerne før, mener vi, at det her er en forkert måde at løse et problem på.
Det er jo oplagt, at det langtfra er alle, der har råd til at spare 30.000 kr. op om året.
Det gælder i hvert fald ingen på kontanthjælp, det gælder ingen, der kun har en butiksløn at leve af - 30.000 kr. om året er faktisk mange penge for rigtig mange mennesker her i samfundet - og det vil sige, at det kun er dem, der tjener væsentlig mere end gennemsnittet, som fuldt ud er i stand til at udnytte den her skæve ordning, der foreslås.
Vi er imod.
Vi vil gerne deltage i drøftelser om forbedringer for de uddannelsessøgende.
Vi er ikke, som Venstres ordfører var inde på det, kede af, at vi står uden for SU-forliget.
Vi synes simpelt hen, det er for dårligt, så vi er glade for, at vi ikke er med.
Hvis vi var med, ville der have været en endnu bedre uddannelsesstøtte end den, der er i dag, så hvis der er en invitation til os om at komme med, så møder vi op, og så bliver det bedre for de uddannelsessøgende.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-11:
De gældende regler for børneopsparingskonti er langtfra tilstrækkelige og skal derfor efter vores opfattelse lempes betydeligt, når det drejer sig om opsparing også til et så godt formål som uddannelse.
Derfor foreslår vi, at man sikrer, at rentetilskrivninger på børne- og uddannelsesopsparinger holdes skattefri, såfremt der maksimalt ydes 30.000 kr. årlig og i alt højst 200.000 kr.
I stedet for en statslig, skattefri præmie i forbindelse med uddannelseskonti skal der være en skattefri rentetilskrivning inden for de foreslåede maksimale indskudsgrænser. Naturligvis skal det være således, at der, hvis opsparingen ikke anvendes til sit formål, skal ske en efterbeskatning af rentetilskrivningen. Når man hører ordførerne fra Socialdemokratiet og SF, lyder det jo nærmest, som om det her er en begunstigelse af forældrene.
Det, det drejer sig om, er at tilskynde unge mennesker til at foretage en opsparing, og det gør man ved at friholde rentetilskrivningen for beskatning; det drejer sig om en tilskyndelse.
Selvfølgelig kan vi ikke forhindre
unge mennesker i at spare op eventuelt med tilskud fra deres forældre, og vi kan jo heller ikke forhindre dem i at bruge pengene på anden måde.
Derfor skal det her forslag ses som et udtryk for en tilskyndelse for de unge til at investere i en fremtidig uddannelse.
Vi kan naturligvis anbefale, at man stemmer for forslaget.
Aage Frandsen (SF), 2001-10-11:
Forslaget er karakteriseret ved, at de mennesker, de familier, som har det økonomisk så godt, at de har råd til at lægge nogle penge til side, skal have en præmie. Til dem, der har, skal der gives mere; det er princippet i forslaget.
Hvis man mener, at de studerende skulle have lidt hjælp i forhold til SU'en, er der to muligheder.
Den ene er selvfølgelig at sige, at SU'en skal hæves.
Jeg vil gerne sige til det her forslags forslagsstillerne, som er med i SU-forliget, at hvis man mener, det er et problem - som andre eventuelt er skyld i - at SU'en ikke er høj nok, så synes jeg, man skal indbyde os, der er med i forliget, til forhandlinger om det.
Vi ser gerne, at SU'en bliver hævet generelt og specielt for de SU-modtagere, som er forsørgere.
Hvis det er et problem og man mener, det skal løses, vil vi gerne være med til det. Men vi vil ikke løse det på den her måde, for på den her måde løser man det alene for dem, der har råd.
Hvis der er nogle forældre, der gerne vil støtte deres børn, kan de jo bare gøre det.
Tidligere var man bekymret for, at opsparingen i vores samfund var for lille.
Det er jo ikke en bekymring i dag, opsparingen er god nok, det kan godt betale sig at spare op.
Der er jo ikke noget problem, der hedder, at folk ikke sparer op, overhovedet ikke.
Man kan sagtens spare op, og det kan betale sig, i modsætning til f.eks. for 20-30 år siden.
Da kunne man opfatte det som et problem.
Så er spørgsmålet: Hvad er løsningen på problemet?
Og der er løsningen under ingen omstændigheder, at man gør det, som man jo altid gør, når man siger, at nogle skal skattebegunstiges, nemlig giver til dem, der har i forvejen.
Vi afviser forslaget
hundrede procent.
René Skau Björnsson (S), 2001-10-11:
Forslagsstillerne ønsker med beslutningsforslag nr. B 19 at forbedre de skattemæssige betingelser for børne- og uddannelsesopsparinger.
Det vil de gøre ved at ændre vilkårene for børne- og uddannelsesopsparinger, så renterne på indskud fritages for skat.
Den blev afskaffet den 1. januar
, og jeg ser ikke tungtvejende grunde til at genindføre en lignende ordning.
I Socialdemokratiet er vi modstandere af ufinansierede skattelettelser.
Vi er modstandere af skattemæssige særordninger, der som denne her vender den tunge ende nedad.
Nu har jeg siddet i Folketinget i 3½ år, men det er da gået op for mig, at de borgerlige partier bestemt ikke er modstandere af den slags ordninger.
Tværtimod må de jo betegnes som tilhængere af dem.
Jeg synes, det er interessant, at vi fra borgerlig side ser det ene forslag om skattebegunstigede opsparingsformer for velstillede borgere efter det andet, samtidig med at de samme partier revser det danske skattesystem for at være uigennemskueligt og lover skattestop til alle.
I Socialdemokratiet vil vi meget hellere have et enkelt skattesystem end en række særordninger for særlige grupper af mennesker, som gør det hele mere uoverskueligt for den almindelige dansker.
Samtidig er vi i Socialdemokratiet tilhængere af et offentligt finansieret velfærdssystem, og det indebærer, at vi hellere vil forbedre uddannelsessystemet end give tilfældige skattefradrag.
Godt nok hævder man, at forslaget skal hjælpe de studerende til at undgå irrelevant erhvervsarbejde.
Det skulle så hjælpe de studerende hurtigere igennem studierne, men her tror jeg, at forslagsstillerne rammer ved siden af målet.
I Danmark har vi jo allerede et SU-system, der giver incitament til, at studerende bliver færdige på normeret tid.
SU-systemet gør det muligt for alle at finansiere deres uddannelse, og med reglerne for SU følger jo også et loft for, hvor meget erhvervsarbejde man kan have ved siden af SU'en, samtidig med at SU kun bevilges til et begrænset antal år.
Det gør netop, at der er incitament til ikke at arbejde så meget, at det går ud over studierne.
Det er derfor, jeg har svært ved at se begrundelsen for en ændring af de skattemæssige betingelser ved børne- og uddannelsesopsparing.
Forslaget giver jo kun mening, hvis det på længere sigt er forslagsstillernes hensigt, at danskerne skal til at betale mere af uddannelsen selv, ligesom f.eks. i USA.
Jeg kan ikke afvise, at det er borgerlig politik, men jeg kan afvise, at det er socialdemokratisk politik.
Derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget, og det kan Det Radikale Venstre heller ikke.
Flemming Hansen (KF), 2001-10-11:
Skatteministeren sagde, at der var tale om genbrug.
Det er jeg meget taknemmelig for at skatteministeren har opdaget. Det er, fordi vi mener det alvorligt.
Vi mener, at det er rigtigt, det, vi foreslår.
Nu er genbrug jo sådan et lidt specielt ord.
Man kan ikke sige, at skatteministeren går ind for genbrug.
Cementafgiften, vi diskuterede i det forrige lovforslag, var jo ikke genbrug, det var bare en ny afgift.
Men tendensen var den samme.
Skatteministeren er fantastisk til at opfinde
nye afgifter.
Selv om hans embedsmænd siger, at fantasien er løbet ud, kan han altså finde nye afgifter, og det lykkedes så med det forrige lovforslag.
Det her er genbrug; det er dels en justering af de gældende regler for børneopsparingskonti, således at de er tidssvarende, dels indførelse af en uddannelseskonto, hvor forrentningen af det beløb, der indestår, ligeledes er skattefri.
Masser af studerende kan ikke klare sig med SU - det er dog stadig væk en flot uddannelsesstøtte - de har også erhvervsarbejde ved siden af; det er også godt, men det gjorde jo ikke noget, hvis de kom ud med en studiegæld, som var temmelig meget mindre, når de var færdige, og det kunne dette her forslag medvirke til.
Jeg synes, det er en fornuftig løsning, og jeg kan hilse og sige, at CD også synes, at løsningen er så fornuftig, at de bad mig sige, at det, jeg sagde, også gælder CD.
Kristian Jensen (V), 2001-10-11:
Nu tror jeg ikke, vi i Venstre skal lytte for kraftigt til de råd, hr. Frank Aaen giver os, vedrørende forlig og andet.
Men jeg kan sige så meget, at i Venstre vil vi gerne have, at man respekterer, at unge, som er fyldt 18 år og er myndige, bliver behandlet som myndige personer uden hensyntagen til, om de har en høj eller lav forældreindkomst, og at det for en 18-årig som selvstændigt individ er individet, vi kigger på og ikke forældrenes pengepung.
Frank Aaen (EL), 2001-10-11:
Man kan selvfølgelig prøve at snakke sig uden om det.
Sagen er, at jo højere indkomst, jo større mulighed for at udnytte denne her skattefordel.
Har man ikke råd til at spare op, får man ingenting.
Sådan er det.
Har man ikke råd til at spare op, får man ingenting.
Så er jeg i øvrigt enig med Venstres ordfører i, at SU'en er for lav, men den er Venstre jo en del af et forlig om, og så kan man jo bare hæve den.
I særdeleshed får de, der ikke har rige forældre, fuld gavn af en forhøjelse af uddannelsesstøtten.
Så jeg vil foreslå, at Venstre indkalder forligspartierne, som i enighed har fastlagt en SU, der er alt for lav, og siger: Vi må nok hellere få hævet uddannelsesstøtten, og så trækker det her forslag i stedet for.
Kristian Jensen (V), 2001-10-11:
Det er klart, at jo højere indkomst man har, jo større mulighed er der for at spare op.
Men min erfaring fra mine år i pengeinstitutverdenen er netop ikke, at det nødvendigvis er dem med en høj indkomst, der bruger børneopsparingen fuldt ud til deres børn.
Det, jeg oplever mange gør, er, at børnene selv ved hjælp af fritidsjob lægger til side, især hvad angår den uddannelseskonto, der desværre er blevet afskaffet.
Der var det de unge mennesker selv, der sparede op til uddannelse, netop fordi man ikke, som den socialdemokratiske ordfører påstod, under sine studier kan leve af den SU, man får.
Man har brug for enten supplerende erhvervsarbejde eller en opsparing.
Derfor mener jeg, at det her forslag er ganske glimrende og vil være til fordel både for de unge og for dem, som ønsker at gennemføre studierne uden at have erhvervsarbejde ved siden af.
Frank Aaen (EL), 2001-10-11:
Hr. Kristian Jensen har selvfølgelig ret i, at der ikke er
nogen mekanisk sammenhæng mellem, at jo højere indkomst man har, jo mere giver man til sine børn.
Men er hr. Kristian Jensen ikke enig i, at jo højere indkomst forældrene har, jo bedre mulighed har de for at udnytte den skattefordel, der her tilbydes?
Eva Møller (KF), 2001-10-11:
Jeg skal blot sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg talte ikke om, at erhvervslivet ikke skulle beskattes.
Det giver en skattelettelse for 90 pct. af de mennesker i dette land, der er i arbejde, og mellem de 90 pct. er der altså også ganske almindelige LO-arbejdere.
Jeg skal så endelig sige, at de grønne afgifter, som nu er øget, de vender jo, som enhver ved, den tunge ende nedad.
Kim Behnke (UP), 2001-10-11:
Jeg har som hr. Kofod-Svendsen læst side 6 og set, at man forventer en reduktion på 1 pct., men der er ingen begrundelse for hvordan.
Det var det, jeg spurgte hr. Vernersen om.
Forestiller hr. Vernersen sig, at mester ude på byggepladsen, når murerarbejdsmanden er på vej over efter en skovlfuld cement, kommer og siger: Slut!
Du skal lige komme en skovlfuld mindre i den her portion, for ellers kan vi ikke få reduceret med 1 pct. Eller hvordan når man frem til det?