Karen Hækkerup (S), 2006-03-22:
Nu er jeg ked af, at jeg ikke fik svar på det sidste spørgsmål om, hvordan kvaliteten skal måles, men jeg prøver så med det her spørgsmål, som drejer sig om betalingen i daginstitutioner.
Når jeg vil spørge til, om man skal til at betale for de timer, man vil anvende institutionen, ligger der selvfølgelig en bekymring hos os Socialdemokrater for, hvad der vil komme til at ske med den samlede sum penge, som institutionerne har til deres rådighed, hvis f.eks. 10 pct. af deres indtægter forsvinder, fordi der er nogle af børnene, der bliver hentet tidligere.
Vil børnehavernes indtægtstab fra de forældre, som altså skal slippe billigere, fordi de vil anvende institutionerne i færre timer, blive kompenseret enten herindefra, eller vil de blive kompenseret af de forældre, som har behov for yderligere pasning, det vil sige dem, som sidder ved kasseapparaterne, dem, der har deltidsarbejde som sygeplejersker eller alt muligt andet, og som ikke har mulighed for at hente børnene tidligt?
Er det deres forældrebetaling, der skal sættes op, for at det her kan lade sig gøre?
Jeg ved ikke, hvorfor det er sådan, men sådan oplever jeg det hele tiden.
Når vi vil gøre noget godt for forældrene, give dem flere valgmuligheder, få skabt mere fleksible daginstitutioner, så mener fru Karen Hækkerup, at der nok i virkeligheden ligger en eller anden skummel hensigt bag.
Det gør der faktisk ikke.
Vi vil bare gerne gøre tingene bedre for familierne.
Det er sådan set det, vi er ude på.
Hvis det er sådan, at man begrænser omkostningerne på et område, er det jo ikke altid nogen ulykke.
Nogen gange er det godt, hvis man kan gøre tingene bedre og oven i købet spare penge ved at gøre tingene bedre.
Men jeg vil så sige, at vi i regeringen faktisk går meget ind for, at man arbejder med modulordninger i daginstitutionerne.
Faktisk har vi afsat 10 mio. kr. i både 2005, som jo altså er gået, og i 2006 til at yde tilskud til kommunernes udvikling af administrationen og også til deres evaluering af modulordninger i dagtilbuddene til børnene.
Forældrene kan altså få mulighed for at vælge imellem forskellige moduler.
Det kan være 25 eller 35 timer om ugen.
Det, der altså er gennemført i en række kommuner, er, at forældrene kan vælge moduler, der passer til de arbejdstider, forældrene nu har.
Det er jo et udtryk for, at regeringen ønsker at give familierne mere valgfrihed til at indrette sig, sådan som de helst selv gerne vil det.
Samfundet skal være til for forældrene og familierne, ikke omvendt.
Lige muligheder til børn er ikke noget nyt for Socialdemokraterne.
Det er vi nogle der er gået ind for i århundreder.
Det er nyt andre steder, og derfor går man måske nogle gange fejl af, hvad lige muligheder faktisk er.
Det med, at man vil offentliggøre resultater af den her kvalitet: Hvordan forestiller ministeren sig at det skal foregå?
Er forældrenes vurdering af institutionen eller kvaliteten i det hele taget noget, der sådan skal lægges ud på hjemmesider?
Er det noget med, at ressourcerne skal indgå?
Er det igen det, som ministeren ikke svarede på, nemlig det med de håndgribelige tal?
Vil man måle på kvadratmeter pr. barn, på økonomien pr. barn i institutionerne?
Hvad er det, forældrene skal træffe deres valg ud fra, når de her oplysninger om kvalitet i institutionerne skal måles og offentliggøres?
Det vil jeg meget gerne have svar på.
Endelig vil jeg også gerne have et svar vedrørende den retorik, som Venstre anvender i sit familiepolitiske udspil, hvor de skriver, at børnehaver skal benchmarkes, at de er leverandører, og at de skal lukkes, hvis de ikke klarer sig godt: Er det konservativ familiepolitik, at man skal Fttmo065.fm Page 4922
Thursday, May 18, 2006 10:13 AM lukke de institutioner, som forældrene vil fravælge, fordi de kan vælge nogle andre?
Ville det ikke være mere ansvarlig familiepolitik at sørge for, at de institutioner kom op at køre og blev velfungerende?
Med hensyn til, hvad man skal bruge evalueringer og målinger til, så skal de selvfølgelig først og fremmest bruges som et grundlag for, at vi kan forandre og forbedre, altså at vi kan lære af vores erfaringer, at vi kan indsamle erfaringer og sprede den viden igen, så alle bliver delagtiggjort i den.
Ikke mindst i forbindelse med de projekter, vi sætter i gang inden for hele operationen med at skabe bedre kvalitet i daginstitutionerne, er det jo vigtigt, at de erfaringer, man gør sig, ikke kun er nogle, der gøres i den enkelte daginstitution, men at de kan spredes til hele landet.
Så de skal helt konkret bruges til, at vi gør tingene bedre og forældrene får et bedre grundlag for at vælge, hvilken daginstitution de gerne vil have at deres børn går i.
Hermed sluttede spørgsmålet.