runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 1998-11-25:
Nu er det her næsten ved at udvikle sig til en debat om markedsøkonomi eller en debat om, hvorvidt det var hønen
eller ægget, der kom først
Det, som jeg forsøgte at gøre opmærksom på, er, at det desværre i dag ikke er nok, selv på trods af vi har Minna, der reklamerer for fisk i tv-reklamerne.
Problemet er, at der ikke er ret mange forbrugere, der efterspørger produktet, og derfor er det naturligvis ikke muligt for alle dagligvarebutikker at have et kæmpe udvalg af frisk fisk.
Det kan simpelt hen ikke rende rundt, hverken for den bette købmand eller for de mellemstore supermarkeder.
Hvis man gerne vil have det friske produkt og ens lokale supermarked måske af den ene eller den anden årsag ikke har mulighed for at føre det, er der andre steder at gå hen.
Det er grunden til, at jeg svarede på den måde, som jeg gjorde tidligere på dagen, nemlig for at gøre opmærksom på, at vi ikke skal have en debat her, hvor folk sidder tilbage med et indtryk af, at der ikke findes frisk fisk.
Det er et spørgsmål om at forsøge at få flere til at efterspørge varen, så kommer der også fisk i flere butikker.
Lene Espersen (KF), 1998-11-25:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for besvarelsen.
Jeg har et par supplerende spørgsmål, der nærmere går på bekræftelser af det, ministeren har sagt, men jeg vil godt starte med at bekræfte den udlægning, ministeren gav af problemstillingen omkring de tekniske bevaringsforanstaltninger i EU-regi.
Det er ganske korrekt, at alle ordførere rådgav ministeren i retning af, at vi skulle sige nej, med de konsekvenser, det havde, og også formanden for Danmarks Fiskeriforening gav udtryk for, at selv om nejet kom til at koste - og det kom jo til at koste meget ved Vestkysten, hvor kassen flyttede en grad op - var man villig til at tage det ansvar.
Derfor mener jeg ikke, det er en sag, som alene skal hænge på ministerens skuldre.
Vi skal bare have for øje, at vi har et hængeparti over for EU, hvad det angår, og vi skal gøre, hvad vi kan for at løse det.
Men der var mange, der var klar over, hvad konsekvensen blev, den dag vi sagde nej til det forslag.
Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte det, ministeren sagde om, at der skal være parallelitet i tingene, for så vidt angår satelitterne.
Det vil altså sige, at de både fra tredjelande, der ikke ved udgangen af 1999 har satellitter om bord, ikke har adgang til EU-farvande.
Det vil jeg gerne bede om en bekræftelse af, plus at jeg gerne vil bede om en bekræftelse fra ministeren af det, ministeren sagde om kapacitet, for jeg er da enig med ministeren i, at vi ikke skal til at udvide.
Vi har jo nogle regler i EU, som vi skal overholde, men er det sådan, at ministeren er indstillet på mere fleksibilitet inden for den kapacitet, vi har til rådighed, så vi fortsat kan forny og modernisere flåden?
Jens Kirk (V), 1998-11-25:
Hr. Ole Vagn Christensen omtalte i sin ordførertale i første runde den positive økonomi for fiskeriet; fiskeriet var kommet ind i smult vande, er vist nogenlunde korrekt citeret.
Men jeg synes også, at regeringen og hr. Ole Vagn Christensen belært af erfaringerne burde vide, at det er i opgangstider, man skal rebe sejlene og erkende, at det kan blive stormvejr igen. Ministeren modtog en hel del indsigelser fra Danmarks Fiskeriforening, og jeg forstår på fiskeriministeren, at der ikke var én eneste af disse indsigelser, der var relevante for redegørelsen.
Med det kendskab, jeg har til ministeren og hans diplomatiske evner, tror jeg, det var uklogt af ministeren at afvise dem alle.
Jeg tror, ministeren skulle være gået lidt mere i samtale med Danmarks Fiskeriforening om tingene i stedet for at sige, at der var ingen af indsigelserne, der var relevante.
Undertegnede har fokuseret lidt på bekendtgørelse 1120
vedrørende kapacitetsudvisning.
I Venstre er vi enige i, at kapaciteten skal bevares neutral, men vi tror også - og vi mener at vide - at de mennesker, der rekrutteres til fiskeriet i fremtiden, nok ligesom alle vi andre på landjorden vil sætte meget stor pris på at kunne få om ikke den samme så næsten den samme frihed som den øvrige befolkning.
Det duer ikke at sejle ud 3-4 dage og være hjemme i 2 timer og så ud igen med det samme.
Jeg tror, vi fremover skal bygge lidt mere på, at der også skal være frihed for den enkelte.
Jeg mener, at vi har fået den håndsrækning fra ministeren her i dag, at han lytter meget til det, vi siger, og jeg mener også, at i de ni love, som vi skal sammenskrive til én lov, skal vi indbygge en mulighed for fiskerne til selv at kunne følge fiskene fra havet og lige til bordet.
De skal selv kunne tage ansvaret, og man kan måske sige, at vi skal til at opdrage dem i andelstanken, så de selv følger fisken uden alt for mange fremmede inde i systemet på de mellemliggende veje.
Hermed siger jeg tak for ministerens redegørelse og håber fortsat på et positivt samarbejde.
Christian H. Hansen (DF), 1998-11-25:
Nu har ministeren jo fået rigtig mange spørgsmål under forhandlingen om denne redegørelse, og jeg ville da også ønske, at jeg kunne være gået herop og have takket ministeren for svaret på mit spørgsmål.
Men jeg er nødt til at stille det igen: Kan ministeren bekræfte, at ministeren har udtalt, at det er tvivlsomt, om fiskernes net overholder lovens mindstemål for torskefiskeri?
Og hvorfor har ministeren ikke kigget lidt mere velvilligt på de net, der skulle være udviklet til at frasortere ca. 62 pct. flere små torsk end de nuværende net?
Jeg er bekendt med, at lande som bl.a. Sverige har taget imod disse net med stor glæde.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-11-25:
Jeg bragte selv problemet frisk fisk på banen, og jeg har fået at vide af ministeren, at erhvervet selv skal være med til at stramme op.
Det lyder jo godt, men kan vi også have tiltro til, at erhvervet gør det?
De har jo haft mange år til det, de har fisket i mange år.
Men det, jeg ville med det, var egentlig at spørge ministeren, om man i den fiskerilov, der skal laves, ikke også kunne stramme op rent lovmæssigt.
Det kunne vel hedde »Fra hav til bord«, ligesom det hedder »Fra jord til bord« i den nye fødevarelov, for fisk er vel også fødevarer.
Og hvis nogen vil fortælle mig, at man altid får friske fisk hos en fiskehandler, skal jeg gerne fremlægge nogle eksempler på det modsatte, men jeg vil ikke gøre det her fra talerstolen.
Det erhverv har altså noget at lære, hvad friskhed angår.
Kristen Touborg (SF), 1998-11-25:
Socialdemokratiets ordfører bruger mange fine ord: visionær, bæredygtigt fiskeri, miljøbeskyttelse, beskyttelse af det maritime økosystem, udsmidning af fisk skal under kontrol, osv.
Og man skulle sådan set
ikke tro, at den redegørelse, Socialdemokratiets ordfører har læst, er den samme som den, jeg har læst, for efter min opfattelse bærer redegørelsen meget tydeligt præg af, at pennen er ført af Danmarks Fiskeriforening og af EU-hensyn.
Og de grundlæggende løsningsforslag har jeg utrolig svært ved at se, og mit spørgsmål er derfor: Hvor er det, Socialdemokratiets ordfører mener at de grundlæggende ændringer står i den redegørelse?
Pernille Frahm (SF), 1998-11-25:
Det, det drejer sig om, er at få afdækket den sociale profil sammenholdt med pinsepakken.
Vi er en række medlemmer af Boligudvalget, der har stillet nogle spørgsmål i det forsøg.
Nogle af dem har nu ligget i 20 dage, og det gør det jo ganske vanskeligt, når man ikke kan få by- og boligministeren til at besvare de spørgsmål.
Mit spørgsmål er: Hvordan kan det være, når man i forbindelse med finanslovforhandlingerne på en nat kan finde ud af, at det koster 3 mio. kr. at ændre maksimumsnedgangen fra 1.000 kr. til 500 kr. årligt, at man ikke på 20 dage kan besvare de spørgsmål, som Boligudvalgets medlemmer stiller, og som handler om den sociale profil i det her?
Jytte Andersen (S), 1998-11-25:
Men hvis det er tilfældet, så beklager jeg og skal sørge for, at svarene kommer over så hurtigt som overhovedet muligt.
Men jeg synes ikke, at man kan være i tvivl, hvis man ser på lovforslaget - det ved jeg de to spørgere har gjort med megen interesse - og kigger på den sociale profil, der ligger i det.
Her er det en kendsgerning, at den sociale profil fremkommer ved, at folk, der har indtægter - og dér, hvor knækket kommer, er ved indtægter ud over de 140.000 kr. om året, og så for dem, der har formuer over 500.000 kr. - vil opleve en nedskæring, og den vil blive større og større i forhold til de år, der nu ligger som indføring i den her reform.
Frank Aaen (EL), 1998-11-25:
Jeg må altså desværre sige, at boligministeren ikke kender sine egne svar.
Vi har jo fået belyst, at 226 mio. kr. af det, der spares efter det her forslag, stammer fra indkomster under 140.000 kr.
Så det er altså ikke noget med, at det kun rammer dem med indkomster over 140.000 kr.
Det er systematisk sådan, at enlige forsørgere, der har arbejdsløshedsdagpenge eller lidt mere, som betaler 3.300 kr. om måneden i husleje, alle sammen og ikke bare nogle af dem, men alle sammen mister boligstøtte som følge af det her forslag.
Det er derfor, at vi siger - og det har vi ikke kunnet få nogen kommentar til endnu - at det her er i modstrid med pinsepakken.
Man suger systematisk de penge op, som vi med pinsepakken møjsommeligt gav til nogle af dem, der er dårligst stillet her i samfundet.
Jytte Andersen (S), 1998-11-25:
Jeg ved godt, at Enhedslisten har været meget optaget af det tal, som fremkommer ved nogle af søjlerne, hvor besparelserne ligger.
Men jeg er jo nødt til at sige til Enhedslistens spørgere, at der er faktisk også mennesker, der har en indkomst på 140.000 kr., og som faktisk også har en formue.
Der er også nogle, der har mindre indkomster, som har en formue, og de vil selvfølgelig opleve en nedskæring.
Nu kan jeg se, at man ikke har opmærksomheden rettet mod det, jeg svarer.
Så er det jo sådan set lidt svært at svare, ikke sandt?
Men jeg vil godt sige, at vi lægger jo ikke skjul på, at
dér, hvor der er tale om, at man bliver ramt af minimumsbetalingen, dér vil man opleve et boligstøttetab.
Det er dér, hvor huslejen er ganske lille set i sammenhæng med, at boligstøtten er stor.
Her har vi jo klart sagt: Jamen 16.000 kr. i årlig husleje for ikkepensionister og 10.000 kr. for pensionister synes vi er rimeligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 1998-11-25:
»Hvornår blev det i forbindelse med vedtagelse af lov om hjemmeservice aftalte udvalg nedsat, og hvad har det lavet, herunder hvilke initiativer har det taget for at stoppe udviklingen, hvor kommuner nedskærer hjemmehjælp og henviser pensionister til hjemmeservice?«
På grund af regeringens aftale med kommunerne om de økonomiske rammer for 1999 ser vi en systematisk nedskæring eller helt stop for hjemmehjælp til mange ældre.
I nogle kommuner henviser man de ældre til selv at købe hjælp hos hjemmeservicefirmaer.
Er ministeren enig i, at den udvikling, der sker nu, hvor kommunerne nedskærer i hjemmehjælpen og henviser til hjemmeservice, er i modstrid med den aftale, vi indgik, da vi i sin tid gennemførte lov om hjemmeservice?
Pia Gjellerup (S), 1998-11-25:
I spørgsmålet, som det er stillet, refereres der til en arbejdsgruppe, som blev nedsat i forlængelse af den aftale, der blev vedtaget, hvor hjemmeserviceloven blev gjort permanent.
Arbejdsgruppen består af Finansministeriets, Socialministeriets og Erhvervsministeriets repræsentanter, og den blev nedsat i juni 1996.
Dens opgave har været og er at følge udviklingen i kommunernes udgifter til hjemmehjælpsaktiviteter for derved at kunne vurdere, om der sker en glidning af hjemmehjælpens praktiske opgaver over mod hjemmeservice, hvilket ville være i strid med det, vi aftalte.
Arbejdsgruppen har givet sin første rapportering til regeringen i juli 1997, bl.a. baseret på en interviewundersøgelse i 10 kommuner.
På daværende tidspunkt pegede undersøgelsen på, at der ikke var forhold, der tydede på en glidning af hjemmehjælpens praktiske opgaver.
Arbejdsgruppen udarbejdede også et notat i 1997, der skulle munde ud i en vejledning til kommunerne om forholdet
mellem hjemmehjælp og hjemmeservice
Denne vejledning er Erhvervsministeriet ved at lægge sidste hånd på, og den har afventet en ikrafttræden af lov om social service, som den ligger i umiddelbar forlængelse af.
Vejledningens formål er at forebygge en utilsigtet anvendelse af hjemmeserviceordningen, sådan som partierne bag den permanente hjemmeservicelov lagde op til.
Arbejdsgruppen har planlagt en ny undersøgelse iværksat
i begyndelsen af 1999
Det har man vedtaget i arbejdsgruppen
Undersøgelsen vil vurdere serviceniveauet for hjemmehjælpen i såvel 1997 og 1998 og sammenholde dette med udviklingen af ældres køb af hjemmeservice i samme periode.
Ved at se på den seneste tids debat i medierne har jeg imidlertid også fundet, at der er behov for nogle hurtigere vurderinger af udviklingen, og jeg beder derfor arbejdsgruppen om allerede nu at iværksætte særskilte undersøgelser af de kommuner, hvor man ved, at der sigtes på en nedsættelse af serviceniveauet i den visiterede hjemmehjælp.
Det skal dog endelig for den gode ordens skyld understreges, at hjemmeserviceloven ikke kan anvendes til at regulere de kommunale beslutninger om ændringer i serviceniveauet på hjemmehjælpsområdet.
Frank Aaen (EL), 1998-11-25:
Jeg skal også takke for tilsagnet om hurtigt at rykke frem i forhold til de eksempler, vi kender fra dagspressen, f.eks. her fra Ringsted Kommune, hvor man siger: Nu får du ikke længere den hjemmehjælp, du plejer at få, men du kan ringe til et hjemmeservicefirma fra vedlagte liste.
Derfor skal mit opfølgende spørgsmål være: Hvad har regeringen tænkt sig at gøre, når vi nu konstaterer, at der faktisk er sket en glidning?
Hvordan vil regeringen få kommunerne på ret kurs igen og tilbyde den hjemmehjælp, som de ældre har behov for?
Pia Gjellerup (S), 1998-11-25:
Nu synes jeg, at det ville være relevant at se, om der i de kommuner, hvor vi nu iværksætter konkrete undersøgelser - der peges på én mulig kandidat - rent faktisk sker en glidning, eller om der er tale om, at kommunen omlægger sit hjemmehjælpserviceniveau.
Sker der en glidning, eller sker der ikke en glidning?
Det øjeblik vi har nogle oplysninger om forholdene, så har vi også nogle ideer til, hvad der ville være grunden, og derved også ideer til, hvordan man i givet fald ville kunne sætte ind for at opfylde det, der har været hensigten: at der ikke skal ske en glidning fra hjemmehjælp til hjemmeservice.
Frank Aaen (EL), 1998-11-25:
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-25:
»Vil ministeren bekræfte, at det er en ufravigelig dansk holdning, at personer på flugt ikke skal udleveres til et andet land, hvor den pågældende risikerer at blive idømt dødsstraf eller udsat for tortur eller anden nedværdigende behandling?«
Frank Jensen (S), 1998-11-25:
Reglerne om udlevering af personer, der i udlandet er sigtet eller tiltalt eller dømt for en strafbar handling, findes i lov om udlevering af lovovertrædere.
Udleveringslovens kapitel 2 indeholder de nærmere betingelser for udlevering til et andet land end de nordiske lande.
Efter lovens § 10, nr. 3, fremgår det, at udleveringen kan ske med vilkår om, at dødsstraf ikke må fuldbyrdes for den pågældendes handlinger.
Kan der ikke gives en passende garanti for, at dødsstraf ikke vil blive fuldbyrdet,
vil udleveringsbegæring blive afslået.
Konventionen om tortur og anden umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, som Danmark har ratificeret,
trådte i kraft den 26. juni 1987.
Konventionens artikel 3 omtaler udleveringsspørgsmål.
Det fremgår af denne bestemmelse, at en person ikke må udleveres til en anden stat, hvor der er vægtige grunde til at antage, at den pågældende vil være i fare for at blive underkastet tortur.
Danmarks forpligtelse efter torturkonventionen indgår naturligvis ved vurderingen af, hvorvidt betingelserne for udlevering i konkret tilfælde er opfyldt.
Er der vægtige grunde til at antage, at den person, som man ønsker at udlevere, vil være i fare for at blive underkastet tortur, vil udlevering blive afslået.
Dette vil kunne ske under henvisning til udleveringskonventionens § 6 eller § 7, hvorefter udlevering kan afslås, hvis personen risikerer at blive udsat for forfølgelse, eller hvis udlevering vil være uforenelig med humanitære hensyn.
Jeg kan til spørgerens orientering oplyse, at Justitsministeriet har afslået udlevering i konkrete sager, hvor der ikke kunne gives garanti for, at dødsstraf ikke ville blive fuldbyrdet, eller hvor der var risiko for, at den pågældende person ville blive underkastet tortur eller anden umenneskelig behandling.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-25:
Jeg vil bare sige tak til ministeren for det klare svar.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-11-25:
»Vil regeringen over for Kommissionen kræve, at datoen for iværksættelse af afskaffelse af det toldfri salg mellem EU-landene udskydes, indtil alle de i forbindelse med beslutningen afgivne løfter er indfriet?«
Skriftlig begrundelse
Oplysningerne i dagspressen om, at Kommissionen har begået løftebrud over for de regioner og kommuner, der ekstraordinært bliver ramt af arbejdsløshed og deraf følgende økonomiske problemer, når det toldfrie salg bortfalder om godt seks måneder, er rystende og må få konsekvenser.
Afskaffelsen af det toldfrie salg er en katastrofe for områder, hvor arbejdsløsheden allerede er uforholdsmæssig høj.
Det drejer sig eksempelvis om Lolland-Falster.
Der er ingen, der endnu har noget sikkert overblik over, hvor mange arbejdspladser der står på spil i Danmark som helhed, men ifølge oplysninger fra borgmesteren i Rødby Kommune drejer det sig dér alene om cirka 700 arbejdspladser, hvorfor man må forvente, at det på landsplan mindst er en halv snes tusinde.
I stedet hedder det ifølge dagspressen nu, at det er de enkelte medlemslande, som må løse problemerne.
Beslutningen om at stoppe det toldfri salg må derfor efter spørgerens opfattelse udskydes, indtil EU's løfter er indfriet. Den danske regering har jo netop selv været særdeles aktiv i beslutningen om at afskaffe toldfrit salg - til stor fortrydelse for mange.
I 1991 traf EU-landene i enighed en beslutning om, at man pr. 30. juni næste år skal afskaffe det toldfri salg mellem EU-landene.
Siden er der sket meget, og i forbindelse med beslutningen dengang var der nogle delbeslutninger, som bl.a. betød, at man skulle have harmoniseret skatteniveauerne, så der ikke kom det virvar af afgiftssatser, som vi nu vil se, når afskaffelsen skal træde i kraft, og samtidig blev der også truffet den delbeslutning, at Kommissionen skulle foretage en tilbundsgående undersøgelse af, hvor stor arbejdsløshed og hvilke mærkbare konsekvenser afskaffelsen ville få rundt om i de enkelte egne af EU.
Derfor drejer spørgsmålet sig i dag i al sin enkelhed om, hvorvidt skatteministeren vil love Folketinget, at regeringen vil arbejde for denne linje.
Jytte Andersen (S), 1998-11-25:
Jeg vil gerne bede fru Line Barfod om også at læse de tabeller, der er i lovforslaget, som fortæller noget om, hvilke grupper der får en fremgang som følge af regeringens fornuftige økonomiske politik.
Det er jo forbedringer, der ligger ud over pinsepakken.
Så kan jeg selvfølgelig bekræfte de eksempler og de svar, der er givet til Boligudvalget, men jeg synes, at man faktisk også er nødt til at forholde sig til, hvilke generelle forbedringer de samme personer, som man så ynder at trække frem, får som følge af den generelle økonomiske politik, regeringen fører.
Ole Stavad (S), 1998-11-25:
Som spørgeren også sagde i begrundelsen, blev det i 1991 besluttet mellem medlemslandene i enstemmighed, at det afgiftsfri salg skulle ophøre, og at ophøret skulle ske med virkning fra den 30. juni 1999.
Beslutningen om, at det afgiftsfri salg skulle ophøre, blev truffet med bred tilslutning blandt Folketingets partier.
Det nævnes i spørgsmålet, at der i forbindelse med beslutningen skulle være afgivet en række løfter.
Jeg har også set det i dagspressen, hvor både Kommissionen og regeringen beskyldes for løftebrud, og det vil jeg gerne afvise. Regeringen er naturligvis opmærksom på, at visse regioner og kommuner kan blive berørt af afskaffelsen af det afgiftsfri salg, men hverken Kommissionen eller regeringen har lovet at eliminere alle de problemer, som afskaffelsen efter sigende vil give anledning til.
Dette blev også understreget af min forgænger den 29. januar i år under Folketingets behandling af forespørgsel nr. F 25 vedrørende afvikling af det afgiftsfri salg.
I den forbindelse tilkendegav min forgænger, at han ville tage kontakt til kommissær Monti netop med henblik på at overveje initiativer, som kunne afhjælpe de eventuelle problemer, som afskaffelsen kan give anledning til.
Jeg har efterfølgende modtaget kommissær Montis svar.
Kommissær Monti påpeger i svaret, at Kommissionen har lovet at udarbejde et arbejdsdokument, hvori Kommissionen vil gøre klart, hvilke instrumenter medlemslandene har til deres rådighed for at afhjælpe mulige konsekvenser af afskaffelsen af det afgiftsfri salg inden for EU pr. 1. juli 1999.
Dette dokument, som er Kommissionens eget arbejdspapir, er endnu ikke officielt udsendt til medlemslandenes regeringer, men cirkulerer tilsyneladende i et udkast bl.a. blandt dem, som er imod ophævelsen af det afgiftsfri salg.
Når regeringen modtager dokumentet fra Kommissionen, hvilket formentlig sker meget snart, vil vi naturligvis meget nøje drøfte mellem de relevante ministerier, hvad vi skal gøre ved det.
Jeg vil gerne minde om, at bl.a. Nordjylland, Lolland og Langeland får støtte fra EU's strukturfonde.
Der er altså allerede en form for EU-støtte til nogle af de områder, som kan blive berørt af bortfaldet af det afgiftsfri salg.
Jeg må derfor konstatere, at der fortsat ikke over for mig er blevet præsenteret nye oplysninger, som afgørende ændrer ved den beslutning, der blev truffet allerede i 1991.
Regeringen har derfor ikke planer om at støtte, at det afgiftsfri salg bliver udskudt.
Line Barfod (EL), 1998-11-25:
Jeg kan oplyse ministeren om, at eksemplet stammer fra et svar, som ministeren selv har givet til Boligudvalget, hvoraf det fremgår, at det er 83 kr. om måneden hvert år - det vil sige, at når der er gået flere år, så kan det være to gange 83 kr., tre gange 83 kr. osv.
Tilsvarende vil det også for en enlig pensionist med en indkomst på 105.000 kr. - dvs. folkepension og ATP - og en årlig husleje på 30.000 kr. betyde, at man ville have fået en forbedring på 1.000 kr. om året som følge af pinsepakken, men at de nu alle sammen bliver taget på grund af nedskæringen i boligstøtten.
Og tilsvarende for pensionistægtepar, der har en månedlig husleje på omkring 4.000 kr., de ville også have fået en forbedring som følge af pinsepakken på 2.700 kr., men mister nu 3.300 kr. på grund af nedskæringen i boligstøtten.
Kan ministeren bekræfte det?
Jeg vil gerne bede by- og boligministeren om at bekræfte, at en enlig dagpengemodtager med et barn og en månedlig husleje på 4.200 kr. efter pinsepakken ville have fået en forbedring på 700 kr., men nu mister næsten 2.000 kr. årligt efter 2 år på grund af nedskæringen i boligstøtten, og at det er et brud på pinsepakkeforliget, hvor det blev aftalt, at den sociale profil for bl.a. børnefamilierne ikke måtte ændres.
Kristen Touborg (SF), 1998-11-25:
Der har i den senere tid været stor politisk interesse for, hvordan personsammensætningen eller repræsentanterne i forskellige rådgivende udvalg er.
Vi har diskuteret det ved forskellige lejligheder; der er stor interesse fra forskellige organisationer for at komme ind i sådanne udvalg og være repræsenteret.
Det aktuelle, der afføder spørgsmålet, er, at der i pressen på det seneste har været givet udtryk for fra medlemmer af det rådgivende fødevareudvalg, at det er et - og det er mine ord - pynteudvalg, som ingen reel politisk indflydelse har, og det gør, at jeg godt vil høre fødevareministerens vurdering af, hvordan specielt dette udvalg fungerer, og hvad der er ministerens hensigt med sådanne udvalg i fremtiden.