runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Tager man f.eks. ordblinde, er der jo ikke noget i vejen for, at ordblinde kan have et erhvervsarbejde ligesom alle andre.
Handicaptillægget er til for de grupper, som af meget gode grunde ikke har den samme mulighed for at tjene ekstra ved siden af.
De bliver i kraft af denne ordning befriet for samtidig at skulle søge de sociale myndigheder om kommunal revalidering.
Man kan altid ønske, at der bliver sat flere penge af til SU alt i alt, men både regeringen og et flertal i Folketinget har den opfattelse, at lige præcis SU-området er så rekordagtigt godt i Danmark, at der er en vis rimelighed i, at man, når man forbedrer på et område, finder pengene inden for systemet.
Jeg har statistikken og de søjlediagrammer, som viser den danske SU sammenlignet med andre landes, i klar erindring, og de viser ikke bare verdensrekord, uddannelsesstøtten ligger ikke bare himmelhøjt over Sveriges og Norges og alle andre landes, det er fuldstændig suverænt, Danmark er nummer et, når det gælder uddannelsesstøtte.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-11-03:
Jeg synes måske, vi skal passe på med at hvile på laurbærrene, det skaber i hvert fald ikke positiv udvikling, kan man sige.
Hvad angår ordblinde, vil jeg gerne bede ministeren komme med en kommentar til, om ministeren mener, at det tager kortere eller længere tid for en ordblind at klare sine studier end for en person, der ikke er ordblind.
For jeg tror næppe, at ministeren kan mene – og det var sådan, det lidt kom til at lyde – at en ordblind har samme udgangspunkt for at klare sine studier som en hvilken som helst anden studerende.
Jeg håber, at vi kan komme frem til, at ordblinde har andre forudsætninger, og at det derfor kan være problematisk at have et erhvervsarbejde ved siden af.
Og uanset hvor god ministeren synes vores SU er her i Danmark, er den svær at leve af som eneste indtægt, kan jeg hilse og sige.
Så kunne jeg godt tænke mig, at ministeren sagde to ord om epileptikere, som var den anden gruppe, jeg havde taget op, fordi det er en af de grupper, der bliver henvist til i høringssvarene.
Så jeg vil lige bede ministeren om også at sige et enkelt ord om epileptikerne.
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Lovforslaget – eller rettere sagt den gældende ordning – går ud på at kompensere handicappede for det forhold, at de har sværere end andre ved at tjene ekstra oven i deres uddannelsesstøtte.
Ordningen går ikke ud på at kompensere handicappede for, at de er længere om det end andre.
Sådan er ordningen altså skruet sammen.
Det er svaret.
Når det gælder den særlige gruppe, epileptikere, vil jeg gerne give et svar i udvalget på fru Pernille Rosenkrantz-Theils spørgsmål, for jeg er ikke her på stående fod i stand til at beskrive den variation, der er inden for gruppen af epileptikere, og jeg er heller ikke i stand til på stående fod at svare på, om der skulle være visse grupper af epileptikere, som faktisk er omfattet af ordningen.
Derfor vil jeg hellere svare skriftligt.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Hanne Severinsen (V), 2006-11-03:
For knap 3 år siden var det et enigt Folketing, der besluttede, at man skulle forbedre SU-støtten til uddannelsessøgende i videregående uddannelser, som på grund af varig fysisk og psykisk funktionsnedsættelse har meget betydelige begrænsninger i evnen til at påtage sig erhvervsarbejde.
Der var også almindelig enighed om, at der kunne være en vis usikkerhed om afgrænsningen, og om man havde ramt det rigtige i det lovforslag, og derfor blev der indsat en revisionsbestemmelse.
Nu er de par år så gået, og det viser sig, at loven virker efter hensigten.
Der har også været gennemført en høring, og ud fra de høringssvar er der efter vores opfattelse ikke nogen grund til at fortsætte med at have den revisionsbestemmelse.
Den foreslår vi derfor ophævet.
Jeg skulle sige fra fru Carina Christensen på De Konservatives vegne, at de også tilslutter sig det her lovforslag.
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
For at tage et eksempel: Bestemmelserne i direktivet berører ikke medlemsstaternes kompetencer med hensyn til indretning af deres nationale regler om udbud og indhold af uddannelser og heller ikke fastsættelsen af regler for adgang til erhvervsudøvelse.
Det er op til medlemsstaterne at afgøre, hvilke lovregulerede erhverv der har en sådan karakter, at man ud fra hensynet til sikkerhed og sundhed ønsker forudgående at kontrollere erhvervsudøverens kvalifikationer.
Det er altså op til medlemsstaterne at stille de krav, som skal stilles med hensyn til sikkerhed og sundhed.
Og da alle erhverv i forvejen er beskyttet i form af at være lovregulerede, skal der altså noget ekstra til for at kunne påberåbe sig, at udøvelsen af erhvervet har konsekvenser for den offentlige sundhed og sikkerhed og for at foretage forudgående kontrol.
Det tror jeg besvarer i hvert fald en del af det, der bliver spurgt om.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Martin Henriksen (DF), 2006-11-03:
Lovforslaget er en konsekvens af et EU-direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer på tværs af grænserne.
Det nye direktiv samler reglerne fra 15 hidtil gældende direktiver i et, som så i såkaldt forenklet form skal indeholde de samme grundlæggende betingelser og garantier som de hidtidige EU-direktiver.
Lovforslaget indeholder derudover ændringer som følge af direktivet på dele af Økonomi- og Erhvervsministeriets område.
Der foreslås bl.a. ændringer i revisorlovgivningen og i lov om omsætning af fast ejendom.
Dansk Folkeparti stiller sig afventende og kritisk over for direktivet og vil i udvalgsbehandlingen have belyst de nøjagtige konsekvenser for bl.a. dansk erhvervsliv og danske forbrugere.
Vi har i øvrigt også svært ved at forstå, at Undervisningsministeriet i det her artikel 58-udvalg, som skal rådgive Europa-Kommissionen i forskellige spørgsmål, f.eks. skal repræsentere Fødevarestyrelsen.
Det synes vi der er noget tragikomisk over.
Vi finder det også umiddelbart betænkeligt, at lovforslaget et uoverskueligt, og vi mener, at det er under al kritik, at EU-direktiver og -forordninger og implementeringen af disse i dansk lovgivning generelt kun kan gennemskues fuldt ud, såfremt man er en garvet og rutineret jurist.
Jeg mener, at vi står med et – og det er blevet vist ved flere lejligheder – alvorligt demokratisk og folkeligt problem, når danske regeringer og folkevalgte politikere lader EU-bureaukrater diktere slagets gang med forordninger, direktiver og uoverskuelig overnational lovgivning.
Det er vel egentlig på grænsen til det uanstændige og kan umuligt være i tråd med det danske folkestyres ånd.
Det skulle også gerne være sådan, at almindelige borgere kunne gå ind på Folketingets hjemmeside og sætte sig ind i lovforslagene og se, hvad de går ud på.
Jeg trøster mig med, at Dansk Folkepartis EUordfører rent faktisk læser til jurist.
Jeg håber blot, at de øvrige partiers ordførere på EU-området har de samme kvalifikationer.
Vi kan selvfølgelig også nedlægge Folketinget, og så kan vi lade os styre fra Bruxelles, og så slipper vi for kedelige principielle demokratiske debatter.
Vi vil som sagt stille en række spørgsmål, som juristerne i ministerierne så kan få lov til at give en række forhåbentlig forståelige svar på, og så tager vi endelig stilling efter det.
Christine Antorini (S), 2006-11-03:
Da jeg ganske enkelt ikke ville kunne sige dem med større engagement end den tidligere ordfører, fru Britta Schall Holberg, vil jeg ikke gentage de meget rigtige argumenter for at støtte dette lovforslag.
Jeg noterede mig også flittigt nogle af sætningerne.
Ordføreren fremhævede nemlig folkeoplysningens vældige betydning for ikke bare hele dannelsestænkningen, men for uddannelsestænkningen i Danmark i det hele taget.
Igen kunne jeg ikke være mere enig.
Når jeg rejser det her, er det jo, fordi der i det hele taget er en diskussion om det.
Og jeg ville ønske, at ordføreren måske i højere grad tegnede de synspunkter i den konkrete politik, der samlet set bliver ført for at løfte folkeoplysningen.
For det, vi står over for, er jo desværre, at regeringen har nedprioriteret hele den tænkning, der er vedrørende læring af lyst, som ellers har været en meget vigtig søjle i den danske uddannelsestænkning.
Det er egentlig bare ment som en ros til ordføreren, for jeg er meget enig i synspunkterne, og jeg håber, at undervisningsministeren har lyttet godt efter.
Men det konkrete forslag er en god opblødning, når det handler om at give den fleksibilitet og modernisering, der skal til, for at vi kan få en levende folkeoplysning med de desværre lidt mere begrænsede muligheder, end vi havde for 5 år siden.
Bente Dahl (RV), 2006-11-03:
Lovforslaget fremsættes med henblik på implementering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36 af 7. september 2005, om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer.
Direktivet implementeres endeligt ved udstedelse af en bekendtgørelse og ved tilpasninger af ressortlovgivning for de enkelte lovregulerende erhverv.
Der er enkelte høringssvar, der siger, at man ikke er helt sikker på, om processen kan sikre det faglige niveau.
Men i øvrigt finder Det Radikale Venstre, at lovforslaget er fornuftigt og forenklende.
Vi er mest positive over for det.
Vi vil gå ind i udvalgsarbejdet og se nærmere på de indvendinger, der har været i høringssvarene.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-11-03:
Det dejlige ved det her forslag er, at det i forslaget bl.a. anføres, at forslaget forventes at gøre det lettere for visse personer med udenlandske erhvervsmæssige kvalifikationer midlertidigt eller lejlighedsvis at udøve et lovreguleret erhverv her i landet.
Det er jo en forudsætning for, at vi klarer os godt i internationalt/EU-samarbejdsperspektiv, og at vi bl.a. gør det lettere at tiltrække kvalificeret arbejdskraft til landet.
SF støtter forslaget.
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Tak for den meget brede opbakning til lovforslaget.
Forslaget er en forenkling, og derfor synes jeg, at selv partier, som i øvrigt er EU-skeptiske eller EU-modstandere, også bør erkende, at vedtagelsen af dette forslag i hvert fald ikke gør tingene værre, men tværtimod gør dem lidt enklere.
Lovforslaget indebærer jo også, at der er nogle regler, der falder væk; der er sågar en lov, der falder væk.
Så jeg håber, lovforslaget kan finde nåde for alle partiers øjne i den sidste ende.
Der opbygges jo ikke nye regler; der er jo ikke tale om, at EU's kompetencer udvides.
Der er tale om, at hvis man accepterer som en kendsgerning, at Danmark er med i det europæiske samarbejde, og at vi har disse regler, så bliver de nu mere enkle, lettere at håndtere for såvel borgere som offentlige myndigheder.
Jeg har i beredskab svar på mange forskellige spørgsmål, men jeg må indrømme, at jeg ikke har kunnet finde noget svar på fru Pernille Rosenkrantz-Theils første spørgsmål, nemlig om der er en sikring imod løntrykkeri i forslaget.
Når man skal anerkende forskelligheder på tværs af grænser, er man jo altså nødt til også at anerkende, at lønniveauet på visse områder er lavere i nogle lande end i andre.
Hvis man kalder det løntrykkeri og bruger det som begrundelse for, at der ikke skal være bevægelighed over grænserne, så bliver der altså ikke meget bevægelighed over grænserne, og hvorfor skal der så egentlig være bevægelighed for studerende?
Jeg synes, fru Pernille Rosenkrantz-Theil helt rigtigt og positivt beskrev alt det, hun gik ind for, men hvis man går ind for det, er man altså også nødt til at anerkende visse forskelle.
Det er der jo heller ingen der påstår.
Det er jo også derfor, at mig bekendt samtlige lønmodtagerorganisationer er tilhængere af det europæiske samarbejde, bl.a. fordi der altså også er så mange positive ting i det europæiske samarbejde set fra lønmodtagerorganisationernes synspunkt.
Jeg ved ikke, om helt det samme kan siges, når der tales om miljøhensyn.
Jeg vil helst ikke komme med en generel udtalelse om det miljøspørgsmål, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil rejste, for
hvad nu, hvis jeg glemmer noget?
Så jeg synes, det spørgsmål er særdeles velegnet til at blive besvaret i udvalget, så vi lige kan tjekke efter, om der er noget, jeg har glemt.
Det samme gælder spørgsmålet om kvalifikationer, om vi nu sænker kvalifikationerne.
Men jeg vil advare mod, at man tolker dette, at vi accepterer fri bevægelighed, også selv om kvalifikationerne ikke er helt de samme, som en forringelse.
Det kan jo altså nøjagtig lige så godt være en kvalifikationsforbedring.
Til hr. Martin Henriksen vil jeg sige, at jeg respekterer, at Dansk Folkeparti er skeptisk over for hele EU-projektet og derfor også over for hele dette lovkompleks, som her forenkles.
Jeg synes bare, han burde anerkende, at hvis man nu tager det som en ubestridelig kendsgerning, som man ikke kan lave om på, at Danmark er med i samarbejdet, må tilstanden efter vedtagelsen af dette forslag trods alt også set fra hr. Martin Henriksens synspunkt være bedre end tilstanden, før det bliver vedtaget.
Martin Henriksen (DF), 2006-11-03:
Jeg synes jo, det er skræmmende, at det her bliver fremført som en forenkling.
Det er højst sandsynligt en forenkling, men det er da lidt bekymrende, at en forenkling skal være så indviklet, vil jeg sige.
Jamen det synes jeg da et eller andet sted er meget reelt.
Jeg kunne godt tænke mig at høre undervisningsministeren, hvordan man har tænkt sig at imødekomme de forskellige bekymringer, der er i høringssvarene, bl.a. fra Foreningen Registrerede Revisorer, som er bekymret for, at der tilsyneladende, sådan som de ser det, gøres forskel på danske og udenlandske revisorer, fordi der er nogle forskellige krav i de forskellige lande til, hvordan man kan blive revisor dér, og man dermed i realiteten stiller danske revisorer ringere i Danmark på grund af det.
Derudover kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan man sikrer, at erhvervsdrivende, som kommer til Danmark og ønsker at udøve et erhverv, får kendskab til det danske arbejdsmarked, og om man har tænkt sig at sikre, at de får kendskab til, hvordan det hele – fru Pernille Rosenkrantz-Theil var inde på det her med løntrykkeri – fungerer lovmæssigt osv. i Danmark.
Har man tænkt sig at gøre noget ud af det?
Det kan da godt være, det her bare samler en hel masse ting i et nyt direktiv, men så går jeg ud fra, at de bekymringer, der er i høringssvarene, har været fremme før og man så bare ikke har gjort noget ved det, og det er vel derfor, bekymringerne kommer en gang til.
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Det sidste, hr. Martin Henriksen siger,
Men jeg synes egentlig, at jeg vil give hr. Martin Henriksen en indrømmelse, og den lyder som følger: Denne forenkling, som jeg her foreslår, er ret kompliceret.
Kan vi ikke lade det stå der?
Martin Henriksen (DF), 2006-11-03:
Nogle af spørgsmålene skal naturligvis stilles som udvalgsspørgsmål, og det vil vi så gøre.
Men mener ministeren ikke, at der generelt er et demokratisk problem?
Det kan godt være, det er svært at få det ud over ministerens læber i betragtning af regeringens EU-position, men et eller andet sted er det så ikke en lille smule problematisk, at der kommer mange af de her tykke direktiver og forordninger osv. fra EU, og at ingen normale mennesker har forudsætninger for at sætte sig ind i dem, medmindre de har et helt embedsværk bag sig?
Er det ikke et demokratisk problem, at almindelige borgere så at sige er sat fuldstændig uden for at vide, hvad det egentlig er, det her handler om?
Kan ministeren ikke se et lillebitte problem der?
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Det er et emne, der optager mig meget, og jeg skrev små bøger om det, da jeg var medlem af Europa-Parlamentet.
Sagen er jo, at der er nogle, der har en tendens til at se alle problemer i EU's regelsæt, samtidig med at de glemmer, hvor komplicerede det tilsvarende danske regelsæt er.
Det er jo trods alt kun en mindre del af det samlede regelsæt, som gælder i Danmark, der hidrører fra EU.
Det er en ganske lille del af lovgivningen, der hidrører derfra, og det, som hr. Martin Henriksen kan sige om de regler, vi drøfter her, kan man sandelig også sige om lejelovgivningen, om skatteministerens lovgivning, ja, sågar er dele af undervisningsministerens lovgivning jo også ret kompliceret.
Så jeg synes ikke EU's regler er værre end de danske, hvis jeg skal sige det kort.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-11-03:
Det er vel forhåbentlig sådan, at det, at vi bevæger os på tværs af landegrænser, ikke nødvendigvis behøver at have den konsekvens, at vi begynder at være løntrykkere i forhold til hinanden.
Altså, jeg håber, ministeren anerkender, at det er muligt for f.eks. fagforeninger at samarbejde for at undgå løntrykkeri.
Det kunne også være, at ministeren ville strække sig så langt, at ministeren syntes, det var en god idé.
Det gør jeg i hvert fald, for jeg synes, det er et rigtig godt udgangspunkt, at meningen skal være, at folk får bedre og bedre levevilkår, og en af måderne, folk kan få bedre og bedre levevilkår på, er jo, at deres løn bliver forbedret.
Så jeg vil gerne bede ministeren lige knytte et par ekstra bemærkninger an til det, ministeren tidligere var inde på, om, at man, når man bevæger sig på tværs af landegrænser, ikke kan være sikker på, hvordan lønniveauet er.
Det er jeg selvfølgelig klar over.
Men med det her lovforslag er det min bekymring, at vi lægger op til, at lønniveauet bliver lavere, at medarbejdere altså nemmere kan få midlertidig ansættelse i Danmark, end de har kunnet før, og at det derfor vil medvirke til, at lønniveauet i Danmark generelt vil være for nedadgående.
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Og så er den historie sådan set ikke længere.
Så er der nogle tjenesteydelser, som kan vandre over grænserne, og det har der været en meget lang debat om.
Det endte i det såkaldte servicedirektiv, som var helt anderledes end det, der oprindelig blev foreslået, og med dette servicedirektiv mener jeg at det problem, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil rejser, bliver løst.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2006-11-03:
Det glæder mig naturligvis, hvis det problem er løst.
Jeg vil spørge lidt til den her kvalitetskontrol, for man kan sige, at det jo er meget forskelligartede uddannelser, vi har med at gøre her, og en af de bekymringer og et af de uløste dilemmaer, som vi i Enhedslisten har haft, når vi har beskæftiget os med det her lovforslag, er naturligvis sikkerhedskravet.
Jeg nævnte det også i min ordførertale.
Hvad nu i den situation?
For der står, at sikkerhed og sundhed er ting, man kan tage højde for.
Der skal altså være sikring af, at sundhedsniveauet er ordentligt, og at sikkerhedsniveauet er ordentligt over for tjenesteydelsesmodtageren.
Jeg kunne godt tænke mig at få lidt svar på: Hvad sker der i den situation, hvor tjenesteydelsesmodtageren er ligeglad med, om kravene vedrørende sundhed og sikkerhed er opretholdt?
Det eksempel, jeg kom med i min ordførertale, handlede f.eks. om en boligejer, der i sine ejendomme får en elinstallatør ud og i den situation i princippet ikke selv bebor ejendommen, fordi den er udlejet, og dermed kan være ligeglad med, hvor tjenesteydelsen i sidste ende havner.
Hvor er kvalitetssikringen i forhold til det tredje led, er det omfattet, eller er det ikke omfattet af det her forslag?
Som jeg læser det, er det ikke omfattet af forslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-11-03:
Nu skal det være lettere som handicappet at få hjælpere og hjælpemidler med til studier i udlandet, når man læser på en videregående uddannelse.
Det er det meget svært at være uenig i, og til trods for at DSI bl.a. anfører visse mangler i lovforslaget, er der under alle omstændigheder tale om væsentlige forbedringer, og SF støtter forslaget.
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Det er ingen hemmelighed, at der i 2002 med virkning fra 2003 blev gennemført en besparelse på folkeoplysningsområdet.
Der har også været en nedgang i elevtallet på folkehøjskolerne, som imidlertid nu er stoppet og forhåbentlig bliver erstattet af en opgang.
Det er sådan, det forholder sig.
Bente Dahl (RV), 2006-11-03:
Vil ministeren være med til at løse problemet med lokaler til folkeoplysende aktiviteter?
Bertel Haarder (V), 2006-11-03:
Jeg vil naturligvis gerne være med til at løse alle problemer inklusive problemer med kommunale lokaler.
Men vi har jo også nogle kommunale interesser, som er repræsenteret af Kommunernes Landsforening, og jeg kan ikke stå her og give løfter, uden at jeg har haft en dialog med KL.
Men jeg kender godt de problemer, der blev nævnt, og de er i øvrigt ikke nye.
Jeg synes, jeg har hørt om dem, lige så længe jeg kan huske, og jeg synes, at vi på fru Bente Dahls foranledning skal tage en lille ordveksling og vende stenene endnu en gang for at se, om der er noget, vi kan gøre.
Bente Dahl (RV), 2006-11-03:
Jeg kvitterer for ministerens tilsagn om en konstruktiv dialog med henblik på løsning af folkeoplysningens lokaleproblemer.
Tak for det.
Afstemning
Hanne Severinsen (V), 2006-11-03:
I en tid, hvor vi lægger stigende vægt på, at de studerende får mulighed for at uddanne sig i udlandet, og hvor uddannelserne generelt internationaliseres, er det vigtigt at styrke handicappede studerendes muligheder for at uddanne sig i udlandet på lige fod med andre.
Lovforslaget har netop til formål at ændre lovens § 3, stk. 2, nr. 3, og dermed lempe begrænsningerne i adgangen til specialpædagogisk støtte i forbindelse med studierejser og praktikophold i udlandet.
En lignende begrænsning har ikke været gældende for hele uddannelser og meritgivende studieophold i udlandet, men efter forslaget kan alle støtteformer nu tildeles til såvel hele uddannelser og meritgivende studieophold som til studierejser og praktikophold i udlandet på samme økonomiske niveau, som ville gælde for en tilsvarende støtte i Danmark.
Forslaget indeholder desuden en hel del mindre, men nødvendige tilpasninger af loven, alene af den grund at visse uddannelser har skiftet ministerium.
Vi støtter lovforslaget fra Venstres side, og jeg skulle sige fra De Konservatives ordfører, fru Carina Christensen, at De Konservative også anbefaler forslaget.
Martin Henriksen (DF), 2006-11-03:
Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget, da vi naturligvis støtter en ligestilling af almindelige studerende og studerende med et handicap.
Et velfærdssamfund skal jo bl.a. måles på sin vilje til at sikre relevante uddannelsestilbud til alle sine borgere, herunder borgere med et handicap.
Dansk Folkeparti har tidligere vist, at vi ønsker at sætte fokus på, at alle kan få en uddannelse og har de samme tilbud og muligheder, også selv om man har et handicap.
Det beviste vi med beslutningsforslag nr. B 51, som bl.a. ville indføre et retskrav for uddannelse til handicappede og udviklingshæmmede unge borgere i Danmark.
Det foreliggende lovforslag er ikke helt det samme, men lidt derhenad.
Med lovforslaget imødekommes en opfordring fra Det Centrale Handicapråd til at gøre det muligt for personer, som har fysiske eller psykiske funktionsnedsættelser, og som gennemgår en videregående uddannelse, at få alle former for specialpædagogisk støtte med til uddannelse i udlandet, herunder studierejser og obligatoriske praktikperioder.
Tildelingen af specialpædagogisk støtte har hidtil været begrænset og har derfor ikke omfattet alle aspekter som f.eks. støtte i form af tegnsprogstolkning til døve og sekretærbistand til blinde.
Det bliver der nu gjort op med, og det er selvfølgelig helt rimeligt set med Dansk Folkepartis øjne.
Lovforslaget medfører ligeledes en nødvendig tilpasning af lov om SU, og vi vil i udvalgsarbejdet kigge på de tekniske justeringer, som også er indeholdt i lovforslaget.
Men det bliver et ja fra vores side.