Bjarne Laustsen (S), 2004-11-23:
Jeg vil godt bede ministeren om at bekræfte to ting.
Vedrørende den fine tale om de svage arbejdsløse så rejste jeg i juni måned fra Folketingets talerstol en sag omkring det misbrug, der fandt sted i forbindelse med løntilskud, hvor ministeren svarede og gav mig fuldstændig ret.
Det var, at selv efter 3 ugers arbejdsløshed for en ung tømrersvend på knap 30 år, var det der element der, at der var risiko for at blive langtidsarbejdsløs.
Det var det, ministeren hængte sig i.
Der vil jeg godt have bekræftet, om sådan en person i ministerens terminologi er en svag arbejdsløs.
Han havde i øvrigt selv fundet jobbet uden brug af AF eller noget som helst andet.
Så vil jeg også godt spørge, om det er korrekt, at vi i aftalen om »Flere i arbejde« har aftalt frit redskabsvalg.
Vi har ikke lagt noget loft over, hvor mange penge man må bruge på uddannelser, men der er tværtimod frie muligheder for at kunne give uddannelse til de arbejdsløse.
Er det ikke korrekt?
Vi igangsatte en kampagne i foråret for at få flere private løntilskudsjob frem, og den kampagne var utrolig vellykket.
Der kom 10.686 løntilskudsjob frem, og der er i øvrigt 24-25.000 om året, som kommer ud i løntilskud.
I lyset af den debat, der har været, og den kritik, der har været, om misbrug af det her, har jeg hele tiden holdt fast i, at jeg overhovedet ikke har nogen interesse i at konvertere almindelige job til løntilskudsjob, og derfor har jeg været på vagt, hver gang den kritik har været fremme.
Nu havde jeg så Metal på besøg forleden dag, og jeg kan fortælle, hvor mange sager og hvor mange klager vi har fået i Arbejdsmarkedsstyrelsen.
Vi har fået 16. 16 ud af 25.000 løntilskudsjob siger jo lidt om, at det problem nok ikke er så alvorlig stort.
Men det skal ikke få mig til at sige, at vi ikke skal forfølge hver eneste sag, der er om påstået misbrug af den her ordning, for der er ingen, der har interesse i at undergrave almindelige job på almindelige vilkår.
Ministeren har lidt mere taletid, end jeg har.
Derfor håber jeg, at han vil svare på, at i aftalen om »Flere i arbejde« har vi ikke lagt nogen begrænsninger på redskaber, altså hvad man kan bruge i indsatsen for at nedbringe arbejdsløsheden.
Er det ikke korrekt, at vi har aftalt frit redskabsvalg, og at vi har aftalt, at der ikke skal være noget loft over, hvordan regionerne bruger midlerne?
Det er noget, regeringen selvstændigt, egenhændigt har gennemført senere.
Så vil jeg godt sige til den diskussion omkring løntilskudsjobbene: Er det ikke korrekt, at systemet er sådan, at hvis folk ikke tager imod det løntilskudsjob, hvad enten de selv har fundet det eller AF har fundet det, så truer man med bål og brand, og man bliver blacklistet af virksomhederne, hvis det er sådan, at man står frem offentligt med den her kritik?
Men det er da bemærkelsesværdigt, at af de 10.000 mennesker, som ministeren omtaler, er de 4.388 altså lige sådan kommet ind under den der mærkelige paragraf, og at man havde vurderet, at de havde risiko for at blive langtidsarbejdsløse.
Det er sådan, at ca. 50 pct. af de aktiviteter, man foretager i AF-systemet, vedrører uddannelse, men det er 80 pct. af udgifterne, vi bruger til uddannelse.
Og det skyder jo en pil igennem det, at vi ikke betragter uddannelse som et vigtigt middel i beskæftigelsespolitikken.
Faktisk er det jo, når vi bruger 80 pct. af pengene, det vigtigste middel.
Derfor synes jeg, at den der diskussion om, at vi vil prøve at undertrykke uddannelse, er en forfejlet diskussion.
For mig er det afgørende, at vi hele tiden har alle redskaber til rådighed i beskæftigelsespolitikken, for jeg tror ikke, at uddannelse i alle tilfælde er det rigtige middel til at få folk i beskæftigelse igen.