runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 1998-06-19:
Tak for bemærkningerne.
Hr. Thulesen Dahl syntes ikke, man skulle lade sig provokere, men det gjorde han altså alligevel, og det må han jo selv om; det står ham jo frit for.
Men jeg afsporer sandelig ikke debatten mere end nogen anden, og jeg siger min mening med samme ret, som hr. Thulesen Dahl siger sin.
Jeg vil ikke diskutere substansen i dag, for det har CD gjort ved seks tidligere lejligheder her i salen og masser af steder ude i landet, i artikler og ved møder, etc. etc.
Det har vi gjort, og der foreligger ikke noget nyt siden sidst, og derfor er der ikke noget at tage stilling til.
Vores stilling er helt klar. At forveksle, som også hr. Frank Dahlgaard gjorde, meningsmålinger med undersøgelser giver overhovedet ikke for fem flade øre mening.
De klogeste i den slags undersøgelser er dem, der siger: ved ikke.
Masser af dem, der siger enten ja eller nej, ved jo ikke, hvad det drejer sig om, og hvor skulle de også vide det fra?
Det har de for øvrigt heller ingen pligt til.
Men det er altså en kendsgerning, at folk ikke har villet diskutere, skønt der har været spalteplads i kilometervis og møder i massevis til rådighed. Fru Anne Baastrup siger, at der ikke har været tid nok til at reagere for en række organisationer.
Hvis man var vågen i 1985 og i de debatter, der er fulgt periodevis siden da, har der i hvert fald været tid, fra regeringens redegørelse kom den 19. november 1996, og til tredjebehandlingen herinde den 30. maj 1997.
Det er altså godt og vel et halvt år, og det må være nok.
Vi stemmer ethvert forslag til vedtagelse i det spørgsmål ned, for de vedtagelsestekster, jeg har set, indeholder ikke noget nyt.
Vi står ved den vedtagelse, som Folketinget med 80 pct.s flertal har besluttet i fjor, og sådan skal det forblive. Hr. Keld Albrechtsen taler om den demokratiske proces og også om opinionsundersøgelser.
Dem giver jeg altså ikke fem flade øre for.
De er mere vildledende end vejledende, og det tror jeg også hr. Keld Albrechtsen ved andre lejligheder godt vil give mig ret i. I øvrigt - det er også til hr. Keld Albrechtsen - siger jeg ikke, at debatten må være slut.
Det må enhver da selv om.
Ethvert menneske, enhver borger, ethvert parti, enhver mødearrangør, enhver læserbrevsskribent må da selv om, hvorvidt debatten er slut.
Jeg har ikke ønsket låg på debatten, men jeg vil bare ikke deltage i en debat, som der ikke foreligger noget nyt i.
Så skal jeg sige til hr. Frank Dahlgaard: Det er helt misforstået, at CD eller undertegnede siger ja til alt fra Bruxelles.
Vi har meget kritiske bemærkninger.
Vi er meget overbeviste europæere, og vi er uenige i, at hr. Frank Dahlgaards vedtagelsestekst indeholder nogen relevans, og derfor stemmer vi den også ned, men derfra og til at slutte, at vi siger ja til alt, hvad der kommer fra Bruxelles, har intet som helst på sig.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-06-19:
Jeg skal sige til venstrefløjens registerekspert, at jeg måske ikke lige kender 2.1.3 på det her område, men jeg må da sige, at hvis der er et land, som i det her samarbejde overtræder gældende konventioner, så er det da noget, der skal rettes op på.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-06-19:
Jamen selvfølgelig er det ideologi, når hr. Thulesen Dahl mener, at vi skal gemme Danmark bag Dannevirke og kontrollere alt, hvad der bevæger sig ind og ud over grænsen.
Selvfølgelig er det ideologi.
Vi har en anden opfattelse af, hvordan vi skal omgås i Europa.
Og vi har en anden opfattelse af, hvordan man skal vægte forholdet mellem lovlydige borgere og kriminalitet og udnyttelse af politiets ressourcer.
Nu var det jo ikke en kritik af justitsministeren med forbeholdene.
Det tror jeg også justitsministeren selv er klar over.
Jeg vil overhovedet ikke på nogen måde drage i tvivl, at regeringen under forhandlinger med de andre EU-lande altid respekterer EU-forbeholdene, naturligvis ikke.
Det, jeg bare siger, er, at de er ikke så frygtelig meget værd, og det viser sig jo i stigende grad, hvad de forbehold indebærer, nemlig at de andre naturligvis fortsætter.
Og det er jo ikke rigtigt, at hr. Uffe Ellemann har sagt noget andet, men vi var jo i en situation dengang, at Danmark havde sagt nej til Maastricht, og hvad skulle vi så?
Ja, så forsøgte vi at få et flertal for en anden ordning, der var langt bedre end det, vi stod med, nemlig et rent nej.
Men vi har hele tiden sagt, at vi ville ved først givne lejlighed, når det danske folk ønsker det, af med de forbehold, og vi mener, det begrænser vores indflydelse i EU.
Det har vi sagt lige fra starten, og nu viser det sig den ene gang efter den anden i de notater, vi får fra regeringen.
Men ingen tvivl om, at regeringen respekterer dem.
Det gør vi også.
Frank Jensen (S), 1998-06-19:
Det er meget vigtigt, at vi ikke på det her tidspunkt i debatten kommer til at køre af sporet, specielt i debatten om de danske forbehold.
Det er afgørende vigtigt, at befolkningen kan have tillid til det, som er blevet sagt i debatten om de danske forbehold.
Derfor vil jeg godt benytte lejligheden til at præcisere et par ting i den debat.
Det danske forbehold med hensyn til det retlige og indre samarbejde i EU er et EU-forbehold.
Danmark deltager alene i det retlige og indre samarbejde i EU på et mellemstatsligt grundlag.
Det er det danske forbehold.
Det er det, den danske befolkning sagde ja til den 18. maj 1993.
Så er der Schengensamarbejdet.
Det har man nu besluttet skal integreres i samarbejdet i EU.
Her vil noget af det Schengensamarbejde blive placeret i det fælleseuropæiske samarbejde - det er også det, der populært kaldes første søjle - og andet vil blive placeret i det mellemstatslige samarbejde.
Derfor forhandlede den danske statsminister på Danmarks vegne i fuld respekt over for den danske befolkning og det danske forbehold, således at det danske forbehold var fuldstændig uantastet, da Amsterdammødet var slut, og sådan at Danmark har en protokol, hvori der står, at Danmark alene deltager i det mellemstatslige samarbejde.
Og når det drejer sig om den del af Schengensamarbejdet, der placeres i det fælleseuropæiske samarbejde, er Danmark alene forpligtet på mellemstatsligt grundlag. Udvikles det samarbejde så, der er placeret i det fælleseuropæiske samarbejde, er Danmark fortsat i den situation, at vi står frit.
Vi kan vælge, at vi vil tilslutte os; vi kan vælge, at vi ikke vil.
Og i tilfælde af, at det er noget, der får konsekvenser for Schengensamarbejdets muligheder for at fungere, er der den situation, som også protokollen tager hånd om, at så skal der forhandles mellem parterne og Danmark.
Vi er i en fantastisk situation i Danmark, hvor de andre lande har taget det hensyn til Danmark, at vore forbehold skulle være uantastede, også efter en integration af den her konvention i det europæiske samarbejde. Jeg tror, det er vigtigt af hensyn til befolkningen, at det bliver sagt så præcist, som jeg forsøgte at gøre det her, sådan at man ved, at det danske forbehold er det papir værd, det blev skrevet på.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-19:
Tak til fru Dorte Bennedsen for svaret.
Jeg forstår nu, at Socialdemokratiet står inde for, at Schengenkonventionens regler, bl.a. om sletning, skal overholdes.
Så går jeg også ud fra, at Socialdemokratiet vil kunne støtte et forslag til vedtagelse, som præciserer det helt enkle forhold, at de skal overholdes.
Og så har vi ydermere i vores forslag til vedtagelse medtaget, at Danmark ikke må deltage i Schengens efterretningsvirksomhed.
Det lovede ministeren jo Folketinget under en debat for cirka et års tid siden her i Folketinget, så det går jeg også ud fra at man kan støtte.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-06-19:
Jeg hørte fru Dorte Bennedsens ordførertale, og jeg hørte selvfølgelig også, at mit navn blev nævnt.
Og så må jeg sige til fru Dorte Bennedsen, som jo sagde, at det også har været fremført af Dansk Folkeparti, at denne konvention er blevet mere eller mindre lusket, hastet, sneget igennem Folketinget: Det fastholder vi selvfølgelig, for det, vi har manglet, er den folkelige debat.
Den har regeringen, Socialdemokratiet og tilhængerpartierne jo ikke ønsket, heller ikke i forbindelse med Amsterdamtraktaten.
Det var jo først, da vi andre fik det ind i afstemningstemaet, at også de blev nødt til at deltage i den debat.
Og lad mig så sige med hensyn til statsministeren, at det jo faktisk var statsministeren, der over for mig i den sidste TV 2-udsendelse dagen inden afstemningen gav mig ret i, at det her nok var gået lige lovlig stærkt. Én ting er at have ret, men at få ret er selvfølgelig også meget rart en gang imellem, og derfor vil jeg bare tilkendegive over for fru Dorte Bennedsen, at det rent faktisk forholdt sig sådan, at statsministeren gav Dansk Folkeparti ret i, at vi skulle have den debat her i dag, og at det nok var gået lige lovlig stærkt.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-06-19:
Fru Dorte Bennedsen svarede ikke på mine spørgsmål om alle de mange opgaver, som personkontrollen ved grænsen rent faktisk reelt udfører, men der er jo også begrænset tid til at svare, men det bliver der så tid til nu.
Er fru Dorte Bennedsen ikke klar over, at når f.eks. baglandspatruljen i øjeblikket har rimelig succes med at tage folk, som ikke har rent mel i posen, hvad enten det er, fordi der er narko i posen, eller det er menneskesmugling eller andet, så er det, fordi det sker i et samspil med politifolkene på grænsen, altså derved, at man får tips over mobiltelefonen om, hvad det er for biler og køretøjer, som det nok er spændende at stoppe, og at der altså er et samspil mellem en lang række af andre midler til at kontrollere, hvem der kommer ind i landet, og så personkontrollen?
Og jeg savner et svar på, hvordan det kan blive mere effektivt, når vi nu har den grænseoverskridende og internationale kriminalitet, så at vælge at tage et enkelt middel væk fra den lange vifte af midler, der må til, når man skal bekæmpe grænseoverskridende kriminalitet, altså at tage det enkelte middel ud, der hedder personkontrollen ved grænsen, til trods for at debatten, ikke mindst op til folkeafstemningen, jo har vist, at tingene spiller sammen, og at andre midlers succes bl.a. afhænger af personkontrollen ved grænsen.
Anne Baastrup (SF), 1998-06-19:
Fru Dorte Bennedsens indlæg og de korte bemærkninger, det har affødt, viser jo med al tydelighed, at den debat, der var op til vedtagelsen af Schengenkonventionen, var alt for tynd, at vidensniveauet både i Folketinget og udenfor var alt for lavt, og at det ikke var muligt sidste forår at skabe en offentlig debat.
Den debat har vi ganske vist fået i et vist omfang for tiden, men alligevel skal jeg på den baggrund på SF's vegne fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget opfordrer regeringen til - at arbejde for størst mulig åbenhed om de beslutninger, der træffes inden for Schengensamarbejdet, - at arbejde for størst mulig indsigt i det regelgrundlag, som Schengensamarbejdet hviler på, - i forbindelse med arbejdet i Schengeneksekutivkomiteen at sikre en bredere inddragelse af organisationer og enkeltpersoner som en del af det beslutningsgrundlag, der skal være til rådighed for Folketinget, og - at arbejde for, at der dannes et interparlamentarisk kontrolorgan, hvis opgave bl.a. skal være at yde den fælles tilsynsmyndighed politisk støtte samt sikre parlamentarisk kontrol med udvekslingen af personoplysninger samt brugen af databaser.«
Tom Behnke (FP), 1998-06-19:
Jeg skal ikke gentage hr. Frank Dahlgaards spørgsmål, som jeg er meget enig i, men derimod følge det op og udvide det en anelse i forhold til fru Dorte Bennedsens oplysninger her fra Folketingets talerstol:
Men uanset hvor lille en del det er, der bliver taget på grænsen, så er det dog en del.
Er fru Dorte Bennedsen ikke enig i det?
Og med hensyn til denne lille del, uanset hvor lille den er, er det så korrekt forstået, at Socialdemokratiet har været klar til at give køb på den del, altså se igennem fingrene med den del med det ene mål at få gennemført Schengensamarbejdet?
Er det sådan, det skal forstås?
Dorte Bennedsen (S), 1998-06-19:
Det var et fint spørgsmål, hr. Tom Behnke stillede dér: om vi vil give køb på den lille del, der tages ved grænsen.
Nej, selvfølgelig vil vi ikke det.
Og det er også et svar til hr. Thulesen Dahl, som siger, at det drejer sig om samspillet dernede og de tips, man får, også fra det tyske politi.
Ja, og derfor er det jo dybt fornuftigt, at de 80 politifolk, hvis tid indtil nu i høj grad er gået med at kontrollere hr. Thulesen Dahls og mit pas, når vi har begivet os hen over grænsen, fremover frigøres for den funktion, altså at man - som ministeren sagde i sit første indlæg - ikke kontrollerer de lovlydige, men bruger ressourcerne på de kriminelle.
Og det vil ske, for dér får vi 80 mand, som kan sættes ind i et intensiveret arbejde over for bl.a. narkokriminalitet, vil jeg sige til hr. Tom Behnke.
Så vi giver ikke køb på en lille del, for hvis man ser på det samlede billede, så vil chancen for at gribe ind over for denne type af kriminalitet være væsentlig bedre, fordi vi bruger vores ressourcer fornuftigt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-19:
Jeg vil sige til justitsministeren, at den holder ikke.
Man forsvarer fjernelsen af personkontrollen ved grænsen med, at man dermed får en bedre indsats imod grænseoverskridende kriminalitet.
Og spørgsmålet gik på, at hvis det er argumentationen - og ikke det ideologiske projekt, som jeg tror er den virkelige baggrund for Schengenkonventionen og Danmarks tiltrædelse heraf - jamen så burde man jo tage skridtet fuldt ud og også fjerne personkontrollen til tredjelande og bruge ressourcerne også i forhold til tredjelande på at forsøge at få fat i den grænseoverskridende kriminalitet uden personkontrol.
Men det gør man jo ikke.
I bund og grund handler det vel om, at man godt ved, at personkontrollen har en effekt, og at man derfor bliver nødt til at have den.
Og det burde fru Birthe Rønn Hornbech åbent og ærligt fortælle eller også sige, at det er et rent ideologisk projekt, i stedet for at forsøge at foregøgle befolkningen, at afskaffelsen af personkontrollen har noget som helst at gøre med en forstærket indsats imod grænseoverskridende kriminalitet.
Bertel Haarder (V), 1998-06-19:
Efter dette chok vil jeg gå over tilbage til min korte bemærkning, som er henvendt til fru Pia Kjærsgaard, som nok befinder sig et sted i huset
Det var bemærkelsesværdigt, at fru Pia Kjærsgaard erkendte, at den manglende debat under folketingsvalgkampen, som hun talte om, ikke vedrørte Folketinget, at hun erkendte, at det var den folkelige debat, der havde manglet, og ikke debatten i Folketinget.
For så kan vi vel konkludere, at vi er i gang med en af de mere overflødige debatter, samt at debattens årsag åbenbart er, at statsministeren ikke var orienteret om, hvad der var foregået i Folketinget. Det synes jeg bare vi alle sammen skulle tænke lidt over.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-19:
Fru Birthe Rønn Hornbech argumenterer på Venstres vegne for, at det, at man afskaffer grænsekontrollen og dermed kan udnytte de ressourcer, der bruges på en grænsekontrol af alle, der rejser, på politifolk, der alene går efter de kriminelle, er en forstærket kamp imod den grænseoverskridende kriminalitet. Så vil jeg gerne spørge, hvor megen sammenhæng der er i Venstres politik med hensyn til diskussionen om de ydre grænser, altså mellem Schengenlandene og tredjelandene, for skal der så ikke også stoppes for personkontrol mellem Schengenlandene og tredjelandene?
Hvis det er sådan, at effektiviseringen og den øgede kamp imod den grænseoverskridende kriminalitet betyder, at man bruger ressourcerne langt bedre ved at afskaffe personkontrollen og alene bruge ressourcerne på at forfølge de kriminelle rundt omkring i verden, hvorfor så ikke afskaffe kontrollen ved grænserne til tredjelandene? Så hvad er dét for en argumentation?
Nej, det forholder sig jo sådan, at fru Birthe Rønn Hornbech udmærket godt ved, at grænsekontrollen har en effekt, og at man derfor skal have grænsekontrollen over for tredjelandene.
Så når man vil afskaffe grænsekontrollen mellem EU-landene, er det et ideologisk projekt, man er ude i, og det kunne Venstre lige så godt være ærlig og erkende, sådan som man forsøger at give indtryk af, at man er ærlig med hensyn til den øvrige EU-politik.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-19:
Nu hvor folkeafstemningen er overstået, lægger tilhængerne jo ingen skjul på, hvordan tingene hænger sammen.
Fru Birthe Rønn Hornbech siger det rent ud: Den danske undtagelse er ikke det papir værd, den er skrevet på, efter Amsterdam.
Det er bare, hvad vi andre i al ydmyghed gjorde vælgerne opmærksom på, men som tilhængerne bestred den ene gang efter den anden under debatten.
Husker fru Birthe Rønn Hornbech det? Husker fru Birthe Rønn Hornbech, hvordan ministeren gav Folketinget forkerte oplysninger om efterretningsvirksomheden i SIRENE-systemet?
Husker hun det?
Husker fru Birthe Rønn Hornbech, hvordan man undlod at sende den fælles tilsynsrapport til Folketinget, således at den ikke indgik i behandlingen af sagen?
Jeg synes ærligt talt, det er stærkt at skulle høre på, at den sag blev grundigt behandlet.
Og for 6 år siden var der nogle, der var nede og besøge byen Schengen!
Ja, Vorherre bevares, havde jeg nær sagt.
Arne Melchior (CD), 1998-06-19:
Fra denne talerstol er jo meget tilladt, og vi oplever atter en gang, hvordan de korte bemærkninger skamrides på det groveste, men det har man jo altså lov til.
Når man endelig er tvunget til at deltage i en aldeles overflødig debat som denne her, synes jeg, at det var en fremragende tale, som satte tingene sådan på plads, at vi sådan set roligt kunne slutte her.
Det ved jeg godt vi ikke skal, men jeg vil ikke gerne gå videre uden at have bøjet mig i respekt og anerkendelse for den fremragende ordførertale, vi dér fik.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-06-19:
Min anerkendelse for fru Birthe Rønn Hornbechs tale og argumenter er knap så stor.
Når det f.eks. blev sagt af fru Birthe Rønn Hornbech, at grænsekontrollen er jo gammeldags, og herregud, vi har 7.000 km kystlinje, og hvad kan der ikke komme ind dér, jamen, hvad er det for et argument? Tager man flyveren fra København til Aalborg, ser man det halve land.
Et enkelt fly eller to kan i dag i modsætning til tidligere sagtens kontrollere alle kystlinjerne
, om der så var 10.000 eller 20.000 km. Argumentet er lige modsat.
I øvrigt er det jo ikke bådflygtninge den vej, som plager Danmark, måske netop derfor.
Vi har en effektiv kystbevogtning.
Vi har en elektronik og en teknik, der gør, at de dér mange tusind kilometer netop ikke i dag er noget argument.
Det var det tidligere.
Så den imponerethed over fru Birthe Rønn Hornbechs argumentation, som hr. Arne Melchior gav udtryk for, kan jeg altså ikke dele.
Og så til dette med, at alt er vendt og der ikke er noget nyt i debatten: Jamen det kom jo frem i den meget korte debat op til folkeafstemningen, at grænsekontrollen reelt set varetager en række funktioner, som man ikke har været opmærksom på før, omkring køre- og hviletidsbestemmelser for chaufførerne, omkring indkørsel af farligt affald fra udlandet, omkring svindel med dagpenge - den sag har været oppe for ganske få uger siden - hvor man netop ved tip fra grænsekontrollen hjælper kommunerne, og omkring baglandspatruljernes effektivitet.
Jeg mener lige præcis ikke, at det her er blevet uddybet og ordentligt belyst, og det er derfor, jeg med det forslag til vedtagelse, jeg fremsatte før, ønsker, at det sker.
Dorte Bennedsen (S), 1998-06-19:
jeg vil bare sige, at det gælder ikke Socialdemokratiet.
Vi mener, at forbeholdene eksisterer, og at de har værdi.
De betyder nemlig, at det er Folketinget her, der beslutter, hvad vi vil tilslutte os, og hvad vi ikke vil tilslutte os.
Så vil jeg gerne lægge til, og det er fuldstændig uafhængigt af Schengen, at i en internationalt præget verden er der områder, hvor et land, hvad enten det er stort eller lille, vil have svært ved at føre en politik, der er totalt anderledes.
Men det har intet med EU, det har intet med Schengen at gøre.
Det har noget at gøre med en internationalisering af verden.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-06-19:
Fordi hr. Albrechtsen misbruger, hvad jeg har sagt, behøver
fru Dorte Bennedsen jo ikke gøre det. Jeg har bare sagt, at justitsministerens tale viser, hvor lidt forbeholdene er værd, og det viser Amsterdamtraktaten og dens bemærkninger og Justitsministeriets notat til Amsterdamtraktaten om suverænitetsafgivelse, nemlig at de andre naturligvis kører videre, og vi kan så allernådigst få lov at implementere deres regler, hvis vi har lyst.
Det har Venstre sagt hele vejen igennem.
Vi respekterer, at befolkningen ønsker de forbehold.
Vi vil gerne af med dem, når vi kan komme af sted med det og befolkningen ønsker det.
Men vi har hele tiden sagt, at de er intet værd.
Det betyder jo, at andre bare går videre, og vi får mindre indflydelse.
Og det er altså sådan, jeg læser justitsministerens tale.
Nu kan man jo selv kigge efter bagefter.
Så det er nu også Venstre, der hele tiden har været ærlig og har sagt, at vi var imod de forbehold, og sagt, hvad virkningerne af dem måtte være, så må jeg blive fri for det.
Vi har på det punkt været det mest ærlige parti sammen med et par andre folketingsgrupper.
Til hr. Thulesen Dahl må jeg sige: Vi bliver jo ikke enige.
Vi bliver aldeles ikke enige om, hvad fri bevægelighed bør være, og vi bliver slet ikke enige om, hvordan samkvemmet i Europa skal være.
Det er dér, den meget store forskel er.
Men jeg kunne såmænd unde hr. Thulesen Dahl at komme ned og bo på grænsen og have marker på hver side eller arbejde det ene sted og bo på den anden side og se, hvordan det foregår til daglig, hvor megen bevægelighed der er over grænserne inden for Europa.
I dag fulgte jeg nok hr. Arne Melchiors råd.
Hr. Arne Melchior har altid sagt: Lad dog være med at tale efter manuskript; tal dog af karsken bælg! Og det var så det, jeg gjorde i dag.
Jeg siger tak til hr. Arne Melchior.
Anne Baastrup (SF), 1998-06-19:
Debatten er ved at skride, og jeg indrømmer fuldstændig, at jeg vil deltage i det skrideri.
Fru Birthe Rønn Hornbech siger, at Venstre aldrig nogen sinde har støttet de forbehold.
Så vil jeg godt minde fru Birthe Rønn Hornbech om, hvad Venstres formand som udenrigsminister gik og sagde i foråret 1993.
Så var det jo overhovedet ikke sandt, det, hr. Uffe Ellemann-Jensen på daværende tidspunkt gik og fortalte den danske befolkning.
Men sådan er der jo så meget.
Mit mål med den her debat i dag er rent faktisk at aflive nogle myter, og en af myterne, som de, der anbefalede et ja til Schengen og hurtigt gennemførte lovgivningen, skabte, var, at forberedelsen var grundig.
Det var den ikke.
Hr. Arne Melchior siger, at vi fik en redegørelse.
Yes, men hovedproblemet var den implementering, der skete i udlændingelovgivningen, hvor man traf nogle valg, som Dansk Flygtningehjælp, Centret for Menneskerettigheder og andre i den grad kritiserede.
Der er simpelt hen en milevid forskel på, om man får en redegørelse for, hvad Schengenkonventionen indeholder - vi kunne jo også selv læse Schengenkonventionen - og så til det valg, regeringen træffer om, hvordan udlændingelovgivningen skal ændres.
Og så endnu en gang: Hvilke konkrete problemer har hr. Arne Melchior med, at vi ønsker størst mulig åbenhed om beslutninger, der træffes inden for Schengensamarbejdet, at vi vil arbejde for størst mulig indsigt i regelgrundlaget
, at vi vil forbedre forberedelsesarbejdet op til Schengeneksekutivkomiteerne, og at vi vil skabe en eller anden form for interparlamentarisk kontroludvalg?