Keld Albrechtsen (EL), 1997-11-04:
Statsministeren sagde, at Danmark er Islands og Norges ven, og det blev jeg helt rørt over at lytte til.
Jeg er godt nok ikke sikker på, at det altid forholder sig sådan i praksis.
Nu er statsministeren desværre gået, så han kan ikke svare for sig, men det må så forhåbentlig den nordiske minister kunne.
Jeg vil godt spørge, om det er et eksempel på godt venskab, at den danske regering har forsøgt at presse den norske regering til at godkende Schengenaftalen på et tidspunkt, hvor man ikke har lyst til det i Norge.
Ville det ikke rettere være et udtryk for godt nordisk venskab, hvis man fra Danmarks side sagde: Nu må vi hellere vente med at gå videre med det Schengenprojekt, indtil vi har set resultatet af den danske folkeafstemning om Amsterdamtraktaten, således at vi kan sikre, at Norge, Danmark, Sverige og Island ikke kommer i vanskeligheder på grund af resultatet af den danske folkeafstemning?
Det kan jo godt være, at resultatet af den danske folkeafstemning bliver, at vi får et nej, og at vi derefter her i Danmark bliver enige om at forlade Schengensamarbejdet.
Det kan også være, at en undersøgelse, som den norske regering, så vidt jeg har forstået, har tænkt sig at sætte i
vil vise, at Schengenaftalen strider mod den norske grundlov, eller, hvis Amsterdamtraktaten bliver vedtaget, vil stride mod den overtagelse af Schengenaftalen, som sker i Amsterdamtraktaten.
Så er den nordiske pasunion jo død og færdig.
Her ville det unægtelig være klogt, hvis den danske regering afventede og sagde til nordmændene: Det er da rigtigt og klogt af Norge at vente af hensyn til den nordiske pasunion, således at vi ikke taber den på gulvet.
Vi kan nemt komme til at skulle træffe et valg her i Danmark.
Det tror jeg, der er meget der tyder på, at Norge hverken kan eller vil, når det kommer til stykket, for det er en beslutning, som den tidligere norske regering har truffet hen over hovedet på den norske befolkning, og det ved vi alle sammen godt.
Den nordiske pasunion er færdig, medmindre vi her i Danmark redder situationen ved at stemme nej til Amsterdamtraktaten.
Det er den eneste mulighed, vi har for at være helt stensikre på at bevare den nordiske pasunion
, så jeg håber, at statsministerens proklamation om, at vi nu fremover skal til at være gode venner med Norge og Island også vil blive fulgt op, så man holder op med den slags pressionsforsøg.
Så kan jeg ikke lade være med at komme med en bemærkning.
Nu lyttede jeg med stor interesse til meningsudvekslingen om debatten om ØMU'en.
Det er sådan, at
det eneste nordiske land, som måske kan forventes at gå ind i ØMU'en, og det er ikke engang sikkert, er Finland.
Af hensyn til den finske befolkning, som jo ikke har haft lejlighed til at drøfte dette her spørgsmål eller til at stemme om det, og som risikerer at blive trukket ind i dette projekt uden at have mulighed for at gøre indsigelse, ville det sikkert være en udmærket ting, hvis hr. Ole Stavad droppede sin berøringsangst og tog en offentlig debat med den finske befolkning om virkningerne af ØMU'en, for det tror jeg i allerhøjeste grad, der er brug for i Finland.
Det ville da være ærgerligt, også for det nordiske samarbejde i fremtiden, hvis Finland blev hægtet af ved at blive underlagt ØMU'en, og så skulle vi andre se Finland forsvinde ud på sidelinjen, mens de øvrige nordiske lande bevarede deres økonomiske frihed.
Det ville da være ærgerligt.
Så der er da grund til at tage ØMU-debatten i en nordisk sammenhæng med henblik på at sikre, at Finland ikke skal lide den skæbne, som den finske regering i øjeblikket har tiltænkt sin befolkning.