Gitte Seeberg (KF), 2000-05-09:
Da den konservative ordfører, fru Pernille Sams, ikke har mulighed for at være til stede her i salen i dag,
Desværre er det stadig højaktuelt at diskutere kvindernes rettigheder i verden.
Jeg siger desværre, for fremskridtene er få og små.
De problematikker, som var aktuelle under konferencen i Beijing, er desværre stadig aktuelle i dag. Kvinder bliver stadig udsat for vold, kvinder er stadig en handelsvare, og kvinder bliver stadig omskåret, mens regeringer ser passivt til.
Derfor er det vigtigt, at der stadig bliver holdt kvindekonferencer som den, vi står over for i New York, så vi kan være med
til at skabe rammerne for en forbedring af kvindernes rettigheder på verdensplan.
Kvinders rettigheder er menneskerettigheder, og det gælder også med hensyn til sikring af kvinders helbred, kvinders lige uddannelsesmuligheder og respekt for kvinders seksuelle frihed.
Det er krav, som må stilles til alle samfund og lande, uanset deres religion og kultur.
Vi tager til New York for at fokusere på de mange emner om kvinderettigheder, vi som foregangsland er forpligtet til at rejse spørgsmål om, og hvor vi kan hjælpe en bedre udvikling på vej.
Vi ved, at vi kommer til at arbejde meget for at opnå bindende aftaler.
Der er mange lande, der igen vil argumentere for slækkelser af kravene på baggrund af kulturelle forskelle, men enkelte landes kulturelle og filosofiske traditioner må under ingen omstændigheder komme til at stå i vejen for kvinders menneskerettigheder.
Det har været tilfældet alt for mange gange.
Det Konservative Folkeparti finder, at det må være rimeligt, at Danmark stiller krav om en mærkbar og synlig forbedring af kvinders forhold i de lande, som modtager udviklingsstøtte af Danmark.
Vi kan via vores ulandsstøtte påvirke de enkelte lande i den rigtige retning, og vi bør i højere grad støtte kvinder direkte.
Der er eksempler, som viser, at det kan lade sig gøre, og at det er en meget effektiv måde at give støtte på.
Grameen Bank-projektet i Bangladesh er et godt eksempel på, at direkte støtte til kvinder er en samlet gevinst for modtagerlandet, på samme måde som SEWA-projektet i Indien, der af alle eksperter er betegnet som en succes.
I begge tilfælde går indsatsen direkte til kvinderne.
Det har vist sig, at de ressourcer, som bliver brugt direkte til kvinder, i højere grad end ellers vil blive overført til de næste generationer, og det er også kvinderne, som har brug for ekstra ressourcer.
Mellem 60 og 70 pct. af verdens fattigste er nemlig kvinder.
Empowerment af kvinder er essentielt, uanset om dette foregår via bistand eller om man samarbejder med etablerede ngo'er.
For at kvinder kan blive medspillere på den politiske scene på lige vilkår, kræves der en indsats på uddannelsesområdet, og der bør derfor arbejdes for at sikre lige adgang til uddannelsesinstitutionerne.
Et højere uddannelsesniveau kan samtidig danne grundlaget for en dæmpning af den store befolkningstilvækst, vi er vidne til i visse dele af verden.
For at skabe en varig og sund udvikling i befolkningstilvæksten kræves der en sikring af kvindernes muligheder for at modtage sygdomsbehandling, og der bør sættes ind med flere forebyggende behandlinger for at styrke kvinders helbred.
I New York skal det arbejde, som begyndte i Beijing, fortsættes.
Beijing satte skub i opbygningen af metoder og institutioner til at fremme ligestilling, og man besluttede at benytte mainstreaming-strategien i forbindelse med kønsperspektivet.
Det er ikke nok med velmenende ord.
For så vidt angår det fremsatte forslag til vedtagelse, kan jeg oplyse, at Det Konservative Folkeparti støtter forslaget.