Elisabeth Arnold (RV), 2004-10-27:
Det Radikale Venstre har taget medansvar for den terrorlovgivning, som blev vedtaget kort efter terrorangrebet mod New York i 2001, og vi har været med til at vedtage lovgivning i kølvandet på FN-beslutninger, på EU-beslutninger.
Bl.a. har vi også været med til at vedtage den meget kontroversielle udleveringsaftale, hvor Dansk Folkeparti f.eks. ikke var med.
Vi mente, det var meget nødvendigt, at vi var med til at love hinanden at udlevere folk, der var mistænkt for alvorlige forbrydelser, tværs over landegrænserne, også selv om det var danske statsborgere, der var mistænkt for noget ulovligt.
Det er også en del af terrorberedskabet, at vi har disse instrumenter til rådighed, og vi er fra radikal side stolte over, at vi har været med til at lave den her lovgivning, fordi vi faktisk tror, den er en vigtig del af opretholdelsen af et internationalt retssamfund.
Vi har også været med til at skaffe flere midler til Politiets Efterretningstjeneste – det har været nævnt flere gange, hvor meget det drejer sig om – men ikke blot er penge skaffet til veje, de har også fået flere instrumenter at spille på rent retsligt.
Vi har til gengæld fået en ledelse af Politiets Efterretningstjeneste, som skal have ros, fordi den er mere åben, end vi har set tidligere, og den har mere præg af en moderne ledet virksomhed, som i højeste grad er med til at skabe tillid omkring sit virke.
Så har vi også tiltrådt nogle konventioner, som Det Radikale Venstre også har været med til at anbefale både i FN- og Europarådsregi om modvirkning mod terroristvirksomhed, forbud mod støtte til terroristorganisationer osv. osv.
Endelig er der så oprettet såkaldte terrorlister både i USA, i FN-regi og EU-regi.
Dem vil jeg vende tilbage til om kort tid.
Hvad er så vilkårene for efterforskning og bekæmpelse af terrorisme?
Alle retssystemets almindelige instrumenter står til rådighed ud over naturligvis den overvågningsaktivitet, som PET har særlig adkomst til.
Vi har ikke nogen grund til at tro, at der er noget, som efterretningstjenesten mangler.
Hvis de gør det, så har de jo haft den bevågenhed, som de har efter de terrorangreb, der har været, og vi har ikke indtryk af, at der er midler, som ikke står til deres rådighed, og som vi ikke ville kunne give dem.
Naturligvis skal vi, som fru Birthe Rønn Hornbech nævnte det, holde os inden for de grundlovssikrede rammer, vi har, og det har vi også gjort.
Til sidst vil jeg sige om de lister, der er udarbejdet både i USA, i FN-regi og i EU-regi, at det jo er problematisk, at man har disse lister, fordi de måske giver en eller anden falsk tryghed om, at nu ved vi, hvem de er.
Det er jo ikke rigtigt, for listerne er ikke på nogen måde genstand for analytisk virksomhed.
De beror på meldinger fra de respektive landes efterretningstjenester, og der er ikke nogen mulighed for at kontrollere, om de personer eller organisationer, der står på listerne, nu også er terrororganisationer.
Der er ikke nogen parlamentarisk kontrol med dem, og de personer eller organisationer, som kommer til at stå på listerne, må så selv sørge for at rense sig og vise, at de ikke er terroristorganisationer.
Men det, at man står på listen, betyder, at man kan få indefrosset sine tilgodehavender rent økonomisk, og at man også kan risikere at blive anholdt, og så må retssagen jo vise, om der er noget om snakken.
Desuden er der det, at listerne selvfølgelig har det problem, at hvis man står på en liste, kan man jo hurtigt tømme sin organisation for funktioner, finde en ny organisation og gå under jorden osv. osv.
Men listerne er selvfølgelig et udtryk for, at der er aktive efterretningstjenester, som sørger for, at der bliver holdt øje med de pågældende organisationer.
Man skal ikke overvurdere betydningen af listerne, men vi er alt i alt tilfredse med regeringens håndtering af terrortruslen.