runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2005-12-16:
Jeg er glad for at blive indviet i historikken, for min tid herinde er jo ikke så lang.
Men i mit hoved er det nu stadig sådan, at et ja er et ja, uanset om det bliver til på den ene eller den anden måde, eller om man tilslutter sig efterfølgende.
På bundlinjen står der jo, at Socialdemokraterne støttede aftalen, og det er så det.
Nu har vi faktisk en aftale, som giver en væsentlig mængde penge til renovering af den almene boligsek tor og til at bygge flere boliger, og det kunne jo lige så godt være et argument for, at Socialdemokraterne kunne støtte aftalen.
Der sker faktisk en forbedring, og der kommer fremgang på området, så hvorfor ikke bare tilslutte sig aftalen?
Og med hensyn til al den retorik med at tyvstjæle og det ene og det andet er det for os sådan set meget enkelt sådan, at de penge, der ligger i det her, går til den almene boligsektor – punktum.
Så skal det ikke være nogen hemmelighed, at alt det her med plejehjemsgarantier og garantier, som Folketinget udstikker fra centralt hold, ikke lige er den måde, vi synes man skal føre politik på i det her land, nemlig hen over hovederne på kommunerne, men det ændrer sådan set ikke ved den kendsgerning, at ældreboligerne hører hjemme på det her område, og derfor er det naturligt nok, at det også indgår her.
Så vil jeg sige, at set på længere sigt får vi jo nu netop taget fat på en overordnet reform af hele den almene boligsektor, og så er et af spørgsmålene, der kommer ind i det, selvfølgelig, hvad det er, der egentlig skal høre hjemme i den almene boligsektor.
Hører ældreboliger hjemme der, eller gør de ikke?
Det tager vi meget gerne en åben debat om.
Lissa Mathiasen (S), 2005-12-16:
Jeg tror, det havde været en fordel, hvis fru Charlotte Fischer havde læst betænkningsbidraget, der blev afgivet i forbindelse med boligaftalen i 2002.
Her fremgik det meget klart, at vi syntes, det var mange penge, man lagde op til at tage fra lejerne i særskat, men da vi samtidig kunne se, at vi kunne ændre aftalen og få ført flere penge tilbage til lejerne, gik vi med.
Det står højt og tydeligt i det betænkningsbidrag, vi dengang kom med.
Men det har jo vist sig efterfølgende, at det ikke engang var en særskat på godt et par milliarder, man ville tage fra 2002 og frem til nu.
Næ, det er blevet til 5,7 mia. kr., og det viser jo meget mere, hvor grotesk det er, at man pålægger lejerne en så alvorlig særskat.
Det betyder samlet set, at samtidig med at lejerne betaler en meget stor særskat, kommer de til at sidde for en højere husleje, fordi de ikke kan få finansieret hverken renovering eller de omkostninger, der i øvrigt er ved de indsatser, der skal gøres.
Summa summarum: Lejerne i den almene sektor bliver med dette forlig nok en gang pålagt særskat og højere huslejer.
Det synes vi ikke er rimeligt, og det er grunden til, at vi siger nej.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-16:
Jeg må jo sige, at som ved tidligere debatter kan man kun blive forundret over at høre, hvilken linje Socialdemokraterne vil følge.
Der er intet nyt under solen, og derfor kan man kun forundres over, at Socialdemokraterne ikke længere vil stå bag aftalen.
Jeg troede egentlig, det var, fordi der kom et valg i vejen, men jeg har jo kunnet høre på bl.a. fru Lissa Mathiasens indlæg, at man måske i virkeligheden inderst inde har fortrudt, at man overhovedet indgik en boligaftale med de forbedringer, den indebar.
Nu står vi med en rigtig god aftale, der giver nogle klare forbedringer og i den grad styrker forholdene for lejerne i den almene sektor.
Hr. Morten Homann spørger, hvornår det her skal stoppe, men jeg vil sige, at det skulle da nødigt gå i stå, for der er jo tale om, at vi får aktiveret penge, som kommer både de nuværende og kommende lejere til gode.
Der indgår helt markante elementer i aftalen, nemlig en udvidelse af renoveringsrammen, midler til en ghettoindsats, herunder huslejenedsættelser, og midler til nybyggeri.
Jeg tror egentlig, at de mange, der i de senere år har fået en ny almen lejlighed, sender en venlig tanke til de politikere, der stod bag boligaftalen i 2002, som jo netop sikrede, at der kunne bygges nyt, og netop derfor er det ekstra forunderligt, at Socialdemokraterne nu tager afstand fra, at der er blevet bygget rigtig mange nye lejligheder i de seneste år.
Et andet forundringspunkt er, hvad Socialdemokraterne har fået imod plejeboliger til ældre, omsorgskrævende mennesker.
Vi bygger forskellige former for lejligheder ifølge almenboligloven, det være sig familieboliger, ungdomsboliger, handicapvenlige boliger og plejeboliger, og nu har vi altså som politikere et ønske om at udvide kapaciteten, så det kan sikres, at ældre, der er meget plejekrævende, ikke skal vente for længe på at få en passende bolig.
At det skal gøres til et særskilt problem, er kun til at undres over.
Jeg tror, vi vil stå tilbage
med, at mens Socialdemokraterne i virkeligheden fortryder, at de gik med til modellen i 2002, som jeg bl.a. af fru Lissa Mathiasens udsagn her i dag kan forstå tilfældet er, ender det måske med, at man denne gang fortryder, at man ikke kom med i aftalen.
Når Socialdemokraterne ikke længere vil tage ansvar på området, betyder det jo også, at de melder sig ud af den fremtidige diskussion om, hvad der egentlig skal ske med den almene sektor – hvordan vilkårene skal være fremover, og hvordan vi kan sikre en mere selvbærende almen sektor.
Der må da sidde nogle vælgere, som undrer sig meget over, at Socialdemokraterne fuldstændig fralægger sig ansvaret på dette område.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Kirsten Brosbøl (S), 2005-12-16:
Jeg synes, det er utroligt, at vi ikke kan få en bekræftelse på, at det her vil betyde en reduktion i den samlede husstandsindkomst for de her familier.
Vi har nogle svar fra ministeriet, som siger, hvor meget man vil få i boligstøtte før og efter det her forslag, vi har f.eks. det svar, jeg nævnte i mit indlæg før, hvor en enlig kontanthjælpsmodtager med et hjemmeboende barn står til at miste over 1.500 kr. om måneden.
Det vil jeg gerne have, at Venstres ordfører bekræfter.
Carsten Hansen (S), 2005-12-16:
Jeg vil godt bede fru Charlotte Fischer om at bekræfte, at i ældreboliger og plejeboliger betaler lejerne halvdelen af ydelsesstøtten.
Vi har jo lige kørt den igennem med Venstres ordfører, men det er faktisk sådan, at halvdelen af ydelsesstøtten kommer fra lejerne.
Det andet, jeg vil bede fru Charlotte Fischer om at bekræfte, er, at når vi går ud af 2006, har man taget 8 mia. kr. fra Landsbyggefonden, og man har tømt den til 2022.
Det har man taget fra lejerne, og de penge har ministeren selv i et svar bekræftet kunne have været brugt til andre formål.
Har jeg ikke ret i det?
Charlotte Fischer (RV), 2005-12-16:
Den her debat vækker jo mindelser om de to forudgående debatter, vi har haft, og derfor vil jeg sådan set fatte mig i korthed og blot slå fast, at den her aftale er en fortsættelse af den aftale, der blev indgået i 2002.
Den ligger i forlængelse af den, og der er ikke tale om noget brud.
Jeg vil gerne slå fast, at der er tale om en styrket indsats til gavn for den almene boligsektor, til gavn for de eksisterende lejere.
Der bliver både flere penge til renovering og til social indsats, og der bliver mulighed for at bygge endnu flere almene boliger.
Det synes vi alt sammen er godt.
Det vigtige for os er, at der samtidig bliver lagt ind, at vi får en langsigtet reform.
Det er i øvrigt også noget, Socialdemokraterne selv havde lagt meget vægt på i det bud, de spillede ind med i forhandlingerne.
Så alt i alt synes vi, det både rummer en forbedring på kort sigt og også rummer et perspektiv, som er utrolig vigtigt på længere sigt, nemlig hvordan vi får skabt en mere selvbærende almen boligsektor med alt det selvfølgelig meget komplicerede, der ligger i det.
Så på den baggrund støtter vi selvfølgelig fortsat lovforslaget og ser meget frem til det kommende reformarbejde.
Morten Homann (SF), 2005-12-16:
Det var meget pædagogisk, at skatteministeren for ganske få uger siden lavede en opgørelse til Folketingets Skatteudvalg over, hvad man havde givet af skattelettelser til boligejerne i det her land.
Det beløb svarer stort set på kroner og øre til det beløb, man har taget fra lejerne i den almene sektor gennem Landsbyggefonden.
Så det, regeringen og fru Inge-Lene Ebdrup gør, er altså at tage penge fra lejerne, som er blandt de fattigste i det her land, og give pengene i skattelettelser til boligejerne, som er væsentlig rigere.
De rigeste boligejere får mest.
Det øger jo uligheden i samfundet ganske betragteligt, så derfor tror jeg, der er mange lejere, der spørger sig selv: Hvornår stopper det her?
Hvor længe skal vi blive ved med at finansiere, at der kan gives skattelettelser til boligejerne?
Så jeg håber da, at fru Inge-Lene Ebdrup kan komme med et svar.
Hvor længe skal lejerne i den almene sektor blive ved med at finansiere, at man letter skatten for boligejerne?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Jeg vil sige, at det lyder flot, når hr. Morten Homann svinger sig op til sådan et meget ideologisk korstog.
Men det, der er sandheden, er jo, at de penge, der bliver taget fra Landsbyggefonden, altså dem, som hr. Morten Homann kalder lejernes penge, bliver brugt til renovering i den almene sektor, til ghettoindsats i den almene sektor, og de bliver brugt til nybyggeri.
Så kan man spørge sig selv: Jamen er det rimeligt, at lejerne over deres husleje, når de ikke længere har lån i de ejendomme, de bor i, skal medvirke til renovering, nye boliger og ghettoindsats?
Og der synes vi, det er meget rimeligt, for der findes ikke en almen bolig i Danmark, der ikke er opført med støtte fra det offentlige fra starten.
Og de almene lejere har gennem hele den tid, de har været almene lejere, profiteret af, at de har en billigere husleje, fordi de har fået en støtte fra det offentlige.
Sådan skal det også være, men så synes vi, det er meget rimeligt, at når man så ikke længere har lån i ejendommene, så bidrager man også til nybyggeri, renovering og ghettoindsats.
Morten Homann (SF), 2005-12-16:
Fru Inge-Lene Ebdrup glemte lige at sige, at det, man jo i virkeligheden gør og har gjort siden 2002, er, at man lader lejerne betale det, staten ellers skulle have betalt.
Samtidig synes man altså, at der er nogle boligejere, der skal slippe billigere i skat.
Det, der står tilbage på bundlinjen, er, at lejerne har betalt et stort milliardbeløb mere, end de ellers ville have gjort, og boligejerne har fået stort set det samme milliardbeløb mere.
Så det er penge fra de fattige almene lejere til boligejerne.
Jeg synes, fru Inge-Lene Ebdrup skulle prøve at svare på spørgsmålet: Hvor længe skal det her fortsætte?
Nu har det stået på, siden regeringen trådte til og indtil nu, og det fortsætter 1 år mere med det her forslag.
Kommer vi til at stå her igen næste år?
Skal de almene lejere tage deres penge op af lommerne, ikke bare frem til 2022, men videre frem i tiden?
Skal de almene lejere fortsætte med at betale til de rige boligejere?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Det, hr. Morten Homann så til gengæld glemmer at fortælle, er jo, hvordan cyklussen er forhold til det her med de almene boliger.
Det er jo sådan, at skatteborgerne betaler en støtte, når man opfører en almen bolig.
Det gør de i dag, og det vil de også gøre fremover.
Det er jo ikke lejerne alene, der betaler for opførelsen af de nye boliger.
Det, der jo er sket, er, at man tidligere i forhold til dem, der i dag bor i en almen bolig, har støttet ved opførelsen, sådan at de har en lavere husleje.
Det, der sker nu, er så, at når man ikke længere har lån i boligen, så fortsætter man med at betale den samme husleje, og en del af de penge bruger vi så til at medfinansiere byggeriet af nye almene boliger, hvor staten, det vil sige os alle sammen, alle skatteyderne, betaler halvdelen, og det, der kommer fra huslejerne, når der ikke længere er lån, betaler den anden halvdel.
Det synes vi faktisk er meget rimeligt og socialt ansvarligt og, vil jeg så i øvrigt også lige sige til hr. Morten Homann, jo fuldstændig i tråd med det formål, der er i Landsbyggefonden, og som har været der hele tiden, nemlig at man kan bruge pengene til nybyggeri, renovering og social indsats.
Så vi er meget trygge ved den her fordeling.
Carsten Hansen (S), 2005-12-16:
Venstres ordfører mener, vi skælder ud.
Vi skælder skam ikke ud, vi fortæller bare, hvad vi synes realiteterne er i det her lovforslag.
Jeg kunne forstå, at man allerede er begyndt at savne os i forligskredsen, og det er selvfølgelig dejligt, men på de betingelser, der nu var til stede, kunne vi ikke være med.
Lad os så tage fat i det, Venstres ordfører sagde, hvor hun beskyldte os for at ville diskriminere.
Nej, tværtimod.
Hvis vi snakker om diskrimination, så er det vel det, det er, når man udelukkende lader en bestemt samfundsgruppe, dem, der oven i købet tjener mindst i vores samfund, sammen med staten være med til at finansiere, at der skal opføres ældreboliger og plejeboliger.
Så er det diskriminering af en vis gruppe, og det er det princip, vi er meget imod: at man vil indføre en særskat på lejerne i det her land, at det er dem, der skal bidrage med over halvdelen af finansieringen af opførelsen af plejeboliger og ældreboliger.
Det er det, der er problemet.
Vil fru Inge-Lene Ebdrup ikke vedgå, at det faktisk er det, man gør, nemlig lader dem betale halvdelen af ydelsesstøtten på plejeboliggarantien?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Jeg ved ikke, om det er julenissen, der har været på spil, men i hvert fald går hr. Carsten Hansens regnestykke ikke op.
Det, der jo sker, hvis vi prøver at tage det konkrete eksempel om de almene plejeboliger, er jo, at de bliver finansieret fuldstændig ligesom alle andre almene boliger, nemlig sådan, at kommunerne betaler 7 pct. af det, de koster i grundkapital.
Det vil altså sige, at det ikke, som hr. Carsten Hansen fejlagtigt kom til at sige, udelukkende er lejerne, der betaler for almene ældreboliger.
De betaler for, kan man sige, cirka en fjerdedel af de første 14 pct., derudover bliver de jo selvfølgelig belånt, som man i øvrigt gør det.
Det er derfor, vi ikke forstår, at man fra Socialdemokraternes side vil diskriminere de ældre mennesker i Danmark til ikke at være gode nok lejere til den almene sektor.
Carsten Hansen (S), 2005-12-16:
Det er ikke et spørgsmål om, at vi mener, at nogen bliver diskrimineret på den måde.
Vi spørger blot, hvorfor det skal være lejerne i den almene sektor, der skal betale halvdelen af ydelsesstøtten.
Det er en særskat på lejerne.
Fru Inge-Lene Ebdrup bliver ved med at påstå, at man nu bruger en masse penge til andre formål også.
Jamen fru Inge-Lene Ebdrup må anerkende – også herfra – at regeringen ikke har haft én krone, ikke en bøjet femøre oppe af lommen.
Det er lejernes penge, man bruger til de tre formål.
Samtidig hermed har man, når 2006 er overstået, taget 8 mia. kr. fra lejerne, og halvdelen af de boliger, der bliver opført, er plejeboliger og ældreboliger.
Hvorfor skal det være mennesker med den dårligste indkomst i det her land, der skal finansiere det?
Hvorfor må jeg ikke være med som boligejer?
Hvorfor siger vi ikke, at alle skal finansiere, og sikrer, at der bliver flere penge til lejerne til renovering, til boligsocial indsats, nedsættelse af huslejerne?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Jamen jeg kan berolige hr. Carsten Hansen med, at han som boligejer er med til at finansiere de almene boliger og har været det hele tiden.
For i al den tid, der er blevet bygget almene boliger, er der blevet givet støtte over skattebilletten fra os alle sammen til opførelse af almene boliger.
I fremtiden vil der også blive givet støtte over skattebilletten, dels ved at kommunerne betaler 7 pct. af det, det koster, dels ved at de næstfølgende 7 pct. bliver delt mellem Landsbyggefonden og staten.
Og statens indtægter kommer jo, som vi ved, fra os alle sammen.
Så samlet set er det stadig væk en offentlig opgave at sikre, at der bliver bygget almene ældreboliger.
Men vi har ingen problemer med, at man for en lille dels vedkommende i forhold til det beløb, det måtte koste at bygge en ældrebolig, bruger nogle af pengene fra Landsbyggefonden.
For det er jo ikke anderledes, end at de lejere, der så kommer til at bo i de boliger, jo også på sigt kommer til at bidrage til Landsbyggefonden, og derfor finder vi det her meget rimeligt.
Lissa Mathiasen (S), 2005-12-16:
Jeg synes, det er så ubehageligt at sidde og høre, at der hele tiden bliver sagt fra fru Inge-Lene Ebdrups side, at det er at diskriminere de ældre, der skal på plejehjem.
Lad det være sagt så firkantet, at ingen kan misforstå det: Vi synes, det er meget væsentligt, at vi har så mange plejehjemspladser til rådighed, at vi kan få – hvilket vi har glædet os over – en plejehjemsgaranti og dermed kan sikre, at alle ældre, der har behov for en plejehjemsplads, også får den.
Men det, vi ikke kan forstå, er, hvorfor diskriminationen skal være i forhold til vores familier, der bor i almene boliger.
De skal pålægges en særskat for at betale det bidrag, som staten ellers burde betale til byggeri af plejehjemsboliger.
Som fru Inge-Lene Ebdrup netop sagde det, så er det en samfundsopgave.
Det er det offentliges opgave at sikre vores plejehjemsbyggeri.
Men her har man valgt at gå ind og sige, at cirka halvdelen af udgiften ved plejehjemsbyggeri er det lejerne der skal betale.
Og det betyder, at lejerne så kommer til at sidde for højere huslejer, får mindre renovering, eller også får de endnu højere huslejer, fordi der skal bygges plejehjemsbyggeri.
Enhver husejer, som har behov for at komme i en plejehjemsbolig, på et plejehjem, vil jo også kunne drage nytte af det her.
Og derfor forstår jeg ikke, at man fra Venstres side kan tale om, at man vil pålægge en særskat.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Jamen det er jo netop en samfundsopgave.
Det er det jo også i dag, forstået på den måde at det er kommunerne, der beslutter, hvor der skal bygges ældreboliger.
Der, hvor vi bare principielt er meget uenige – og det synes jeg egentlig er meget rart at få frem i dag – er: Hvem er det, der bør bo i en almen bolig?
Hvad er definitionen på en almen bolig?
Der mener vi også, at definitionen på formålet med en almen bolig er at tage hånd om dem, som tilfældigvis måtte være de ældre i vores samfund, som tilfældigvis måtte have behov for ekstra pleje.
Når så fru Lissa Mathiasen spørger, hvorfor husejeren så ikke også skal være med til at betale, når vedkommende på et tidspunkt måske får behov for en almen ældrebolig, vil jeg sige, at det er husejeren jo også med til, fordi man betaler til de almene boliger.
Dels har vi gjort det gennem alle årene, dels er finansieringen af dem, der bliver bygget i dag, jo netop sammensat af 7 pct. fra kommunerne, og kommuneskatten betaler vi alle sammen, og halvdelen af de næste 7 pct. fra staten, og vi betaler også alle sammen skat til staten.
Så derfor er det her meget rimeligt, fordi de ældre ...
Lissa Mathiasen (S), 2005-12-16:
Det, diskussionen handler om, er, at i det øjeblik der bliver bygget en plejehjemsbolig, altså når vi bygger et plejehjem ude i en kommune, så er halvdelen skattefinansieret ud fra, hvad det offentlige lægger ind.
Så er det halve skattefinansieret.
Det vil sige, at vi alle sammen betaler det, uanset om vi er lejere eller vi er ejere.
Den anden halvdel tager man og siger, at den skal lejerne, som tilfældigvis bor i den almene sektor, betale.
Og så er det, vi spørger: Hvis ikke det er særskat, hvad er det så?
Alle skal have mulighed for, når de har behov for en plejehjemsplads, at kunne flytte ind.
Det synes vi er et væsentligt princip, men vi synes til gengæld, at det er dybt diskriminerende og en særskat for lejerne, den gruppe af mennesker, som har absolut de laveste indkomster, hvilket vi kan se af alle opgørelser, og som også ligger i ministerens svar, at de skal betale en særlig skat, en særlig husleje for at sikre vores plejehjemsbyggeri.
Det er der, vi synes, at det urimelige er.
Det er ikke, at vi ikke har plejehjemspladser nok.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Det, der jo er essensen af det her, er, at det er forkert, når fru Lissa Mathiasen siger, at man betaler en særlig skat, en særlig husleje.
Det, der jo sker i praksis, er, at i det øjeblik der ikke længere er lån i en almen bolig, så fortsætter man med at betale den husleje, man hidtil har betalt.
Det vil sige, at huslejen ikke bliver sat op, men for en dels vedkommende så går i Landsbyggefonden.
I Landsbyggefonden bruger vi nogle af pengene og har i øvrigt gjort det siden 2002 – Socialdemokraterne har i øvrigt også stemt for det 3 år i træk, det vil man så ikke nu – til nybyggeri.
Der synes vi, det er meget rimeligt, at vi i forbindelse med definitionen af en almen bolig siger, at ældre mennesker, der har behov for en lejebolig, som tilfældigvis også har behov for noget pleje, også kommer ind under den definition af, hvem det er, der har behov for en almen bolig, altså en bolig, som pr. definition jo altid har været støttet af det offentlige fra start.
Det, vi også skal huske på, er, at alle lejere i de almene boligafdelinger jo til dags dato har profiteret af det system, vi har haft, nemlig med at man fra statens og kommunernes side har støttet opførelsen af de her boliger, sådan at de hele tiden har haft en lavere husleje, end de ellers ville have haft.
Så samlet set mener vi altså, at det her regnestykke går op i den sidste ende, og vi er meget glade for at være med til at sikre, at der nu er plejehjemspladser nok.
Det har vi så ikke Socialdemokraternes opbakning til, og det kan jeg selvfølgelig kun beklage.
Morten Homann (SF), 2005-12-16:
Hvis man slipper af sted med at stjæle flere milliarder, penge, som lejerne har opsparet, så er det straks en anden diskussion.
Så er det sværere at få nogle etiketter om, at det her faktisk er tyveri af lejernes penge, til at klæbe.
For det er jo det, der er sandheden bag alt det her.
Det er penge, som lejerne har indbetalt år ud og år ind af deres husleje.
Det er endda penge, som de stort set har skullet betale ind gennem de næste mange, mange, mange år over deres husleje, som regeringen og Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre nu har lagt deres klamme hånd på og vælger at bruge til at spare statens udgifter.
De penge, som man sparer her, svarer stort set i kroner og øre til de penge, man giver i skattelettelser til boligejerne, skattelettelser, der hænger sådan sammen, at jo rigere man er, desto større skattelettelse får man. Så det er meget klar fordelingspolitik, som flertallet bestående af regeringen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre laver her.
Det er at tage penge fra nogle af de fattigste mennesker i det her land og flytte dem til nogle af de rigeste.
Jeg ville ønske, at man tog debatten lidt mere alvorligt, men det her er jo et meget, meget klart eksempel på, hvad det er, den her regering gør.
Den øger uligheden.
Og det har været meget svært at finde de lovforslag, som gik den modsatte vej.
SF er selvfølgelig lodret imod, at man stjæler lejernes penge, ligesom vi har været, fra man begyndte på tyveriet i 2002.
Jeg er lidt ærgerlig over, at man ikke har kunnet få et svar fra regeringspartiernes ordførere på: Hvornår skal det her stoppe?
Hvor længe skal lejerne blive ved med at blive bestjålet på den her måde?
Det vil altså sige, at det ikke er penge, som er der i dag.
Man har stjålet penge, som lejerne skal ud og låne og skal spare op i løbet af de næste mange år for at betale.
Så jeg forstår godt, hvis der er mange lejere, der gerne vil vide, om de skal betale husleje til regeringens tyveri, ikke bare frem til 2020’erne, men om deres børn og børnebørn også skal fortsætte med det.
Jeg er ked af, at vi ikke kunne få et klart svar, men jeg tror nok, at de fleste forstår, hvad meningen med det svar, vi fik, er, nemlig at vi kommer til at stå her igen næste år, hvor regeringen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre har været i gang igen med at stjæle af lejernes penge for at give dem til de velstillede.
Tak for kaffe.