Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-10:
Jeg kan forstå på justitsministerens besvarelse af dette spørgsmål, at ministeren har opfattet spørgsmålet som primært gående på behovet for et strafferetligt værn til beskyttelse af børn og voksne mod pornografisk materiale i det offentlige rum.
Om dette har været hr. Frank Dahlgaards primære hensigt, skal jeg lade være usagt, men jeg synes i hvert fald godt, at man kan forstå ordlyden af forespørgslen og det af hr. Frank Dahlgaard fremsatte forslag til vedtagelse noget bredere.
Samfundet bliver nødt til at forholde sig til den virkelighed, vi lever i, og den virkelighed er altså bl.a., at sex og porno er en meget nærværende del af vores hverdag. Men virkeligheden er altså også, at der er mange i befolkningen, som ikke bryder sig om nærmest at få smidt samlejebilleder og lignende lige i ansigtet i butikker, på tv, eller når man tilfældigt lander på et pornosite på Internettet.
Disse mennesker har samfundet altså også en forpligtelse over for, og derfor er denne forespørgsel relevant.
Vi mener, at man er nødt til at have nogle regler, som regulerer disse ting, men reglerne er nødt til at være tilpasset det forhold, at synet på sex og porno er blevet friere de sidste 30-35 år.
Derfor er det spørgsmålet, om nye eller skærpede strafferegler ud over dem, vi allerede kender, som justitsministeren gjorde rede for i sin besvarelse, er vejen frem, eller om der må en anden type regler til for at varetage det beskyttelseshensyn, som fortsat består.
I CD er vi af den opfattelse, at man bør sondre mellem beskyttelsen af voksne og beskyttelsen af børn.
Voksne har i kraft af deres myndighed og modenhed mulighed for at vælge og fravælge, og jeg tvivler på, at i øvrigt lovlig pornografisk materiale har nogen som helst skadevirkning i forhold til dem.
Derimod forholder det sig anderledes med børn.
Børn lider af en sund nysgerrighed og absolut ikke mindst i relation til pornografi.
Problemet er bare, at det materiale, som i dag distribueres, nemt kan give børn et forkvaklet syn på sex og derved have en direkte skadelig virkning på børnene.
Efter vores opfattelse er børnene derfor den rigtige målgruppe at skabe en bedre lovmæssig beskyttelse for.
Det falder faktisk helt i tråd med det hensyn, som ligger bag FN-konventionen om barnets rettigheder, som Danmark tiltrådte i 1991.
I CD mener vi umiddelbart, at der findes egnet beskyttelse i reglerne om forbudet mod salg af utugtigt materiale til unge under 16 år, i reglerne om blufærdighedskrænkelse og også i de af justitsministeren citerede bestemmelser fra normalpolitivedtægten.
Til gengæld findes der efter vores opfattelse et problem
i relation til den adgang til Internettet, som gives til børn og unge på skoler, i institutioner, på biblioteker og på steder, hvortil der i øvrigt er almindelig adgang.
Problemet drejer sig ikke alene om internetsider med pornografisk indhold, men også sider med stærkt voldeligt indhold.
Derfor fremsætter CD meget snart forslag til folketingsbeslutning om, at anvendelse af særlige programmer, de såkaldte netfiltre, påbydes installeret på alle computere, som børn gives almindelig adgang til, og som er opstillet i de offentlige institutioner.
Vi ønsker altså en påbudt teknisk løsning frem for en forbudsløsning.
Da vi i CD således har et konkret forslag til, hvorledes man tackler bl.a. den problemstilling, som er rejst i denne forespørgsel, som, for så vidt angår det indholdsmæssige, er mere videregående end hr. Frank Dahlgaards forslag, men derimod i relation til målgruppen nok lidt snævrere, kan vi ikke støtte det af hr. Frank Dahlgaard fremsatte forslag til vedtagelse.