Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-02:
Når jeg ikke bruger mine korte bemærkninger på at besvare fru Line Barfods spørgsmål om visionerne på socialområdet, så er det, fordi det er det, hele forespørgslen har drejet sig om.
Det er det, socialministeren og jeg har brugt vore besvarelser til, så det burde fru Line Barfod jo ikke være i tvivl om.
Men lad mig bare gentage: Det er denne regerings hensigt at forstærke indsatsen over for de svageste i vores samfund, og så tror jeg ikke, at der er behov for at gentage det én gang til.
Nu er det sagt.
Jeg kan altså kun konstatere, at fru Line Barfod vil fortsætte den asociale afgiftspolitik, som Enhedslisten har stået for, og som er velkendt.
Den nye regering fører en anden skatte- og afgiftspolitik, nu er der nemlig sat en stopper for stigningen i disse afgifter.
Nu ved
alle mennesker, nu ved også de svagest stillede grupper i vores samfund, at de ikke får udhulet deres økonomiske muligheder af disse evindelige stigninger i afgifterne, som fru Line Barfods parti har været med til at påføre befolkningen i de sidste 9 år. Til fru Margrethe Vestager vil jeg blot sige, at det, jeg har udtalt mig om i dag, er, at der er eksempler, og jeg tror, fru Margrethe Vestager også selv kan finde dem, på pensionister, som har oplevet, at stigninger i skatter og afgifter mere end slugte stigningen i de pågældendes pension. Det er en kendsgerning, jeg ikke synes, man kan tillade sig at se bort fra, når man skal vurdere den skatte- og afgiftspolitik, som den tidligere regering førte, og som i meget høj grad ramte udsatte grupper i vores samfund.
Det skyldes mange forskellige ting, men det er en kendsgerning, at et af de elementer, der har bidraget til at ramme de svageste grupper i vores samfund, er den skatte- og afgiftspolitik, som den tidligere regering førte.
Det allerbedste og stærkeste udtryk for, at hr. Villy Søvndal er i en meget presset situation i dag, er, at han nu i sin kvide må ty til citater fra Venstrefolk for overhovedet at bjerge sig bare nogenlunde igennem debatten. Det viser lidt om det svage udgangspunkt, hr. Villy Søvndal har i dag, at han end ikke er i stand til ved egne argumenters kraft at redde sig i land fra det, han har bevæget sig ud i.
Det er det med tallene, jeg så godt vil tage fat i, altså hr. Søvndals halvering, for nu fortsætter hr. Søvndal, og jeg er nået til, at det må være, fordi vi taler om to forskellige ting.
Det må være, fordi vi taler om to forskellige ting, og jeg tror, at den halve milliard, hr. Søvndal taler om, som også rigtigt er omtalt i en Venstrepublikation, er udtryk for det, som jeg allerede har beskrevet en gang tidligere, nemlig at over årene har det været sådan, at satspuljen vokser med omkring en halv milliard om året.
Der er intet om det, hr. Villy Søvndal siger, og jeg kan blot med et enkelt tal illustrere, at det ikke er rigtigt, og at det tværtimod er sådan, at indsatsen bliver forøget.
I forbindelse med udmøntningen af satspuljen denne gang, blev der afsat 670 mio. kr. over 4 år - over 4 år - til de udsatte grupper.
Hvis vi så sammenligner med, hvad der året før blev afsat, så blev der afsat 220 mio. kr. til de udsatte grupper over 4 år.
Det er meget vanskeligt at se, hvordan hr. Villy Søvndal kan få det til at blive en halvering.
Der er tale om en kraftig stigning.
Jeg ved ikke, hvor hr. Villy Søvndal har lært regning og matematik.
Jeg ved det ikke, men det er en kilde til stadig forundring, hvordan hr. Villy Søvndal kan få en så massiv stigning i indsatsen over for de svageste grupper til at blive en halvering.
Søvndal Folketinget en forklaring på.