Peter Skaarup (DF), 2001-05-30:
Allerede under førstebehandlingen af børneloven, L 2 og L 3, redegjorde Dansk Folkeparti for vores bekymringer vedrørende dette lovforslag.
Der er efter Dansk Folkepartis opfattelse tale om store retssikkerhedsmæssige problemer for borgerne i dette forslag, og det gælder for så vidt også det ændringsforslag, som ligger til behandling her i dag.
Denne fremstilling i bemærkningerne virker meget uklar og meget udefinerbar.
Jeg kan prøve at læse en lille smule op, så Folketinget kan høre, at det er meget uklart.
Der står, at kravet om et fast samlivsforhold indebærer, »at der skal være tale om et samlivsforhold af ægteskabslignende karakter af en vis varighed«.
Og det skal være, »hvor parterne typisk har levet sammen på deres fælles bopæl.
Det er dog ikke udelukket, at kravet vil være opfyldt, selv om parterne f.eks. af arbejdsmæssige årsager har opretholdt hver sin bolig, hvis der dog har været tale om et fast parforhold af en længere varighed«.
Det er meget uklart, som det kan høres, og det er en meget uklar måde at definere tingene på, og det er noget, der gør, at vi fra Folketingets side efter vores opfattelse er nødt til at se på det her en gang til.
Det gør det nemlig meget problematisk for ugifte fædre
Det er også, fordi statsamternes afgørelse ifølge loven ligger uden for anden domstolsinstans.
Det er ikke sådan, at statsamternes afgørelser kan indklages nogen steder, og det synes vi er et problem, når man har strikket loven sammen på den måde, som man har.
I andre love, hvor man forsøger at give samlevende samme retsstilling som ægtefolk, har man foretaget en noget klarere afgrænsning af tingene, nemlig med et krav om 2 års samliv og bopæl.
Det gælder f.eks. arbejdsskadeforsikringsloven, det gælder boafgiftsloven, og det gælder også lejeloven.
Så der er nogle nye ting i det her børnelovsforslag, som set med vores øjne gør, at vi er nødt til at se meget nøje på de ting, der kommer frem, og ikke bare tage det som en ekspeditionssag, som der er en tendens til.
Det er en stabilitet, som ikke kan etableres, uden at ægteskabet som familiens værn mod offentlig indblanding respekteres, og det er det, man med en latinsk betegnelse betragter som pater est-princippet, og det princip går man væk fra i det her lovforslag.
Det grundlæggende problem ved den ny lov er set med vores øjne, at man sidestiller ægteskabet og det at være samlevende.
Ønsker man virkelig at sidestille ægteskab og det bare at være samlevende, så må man enten underminere ægteskabet, eller også må man tvinge de papirløse ind i et forpligtende forhold, og det er efter Dansk Folkepartis opfattelse uacceptabelt i en retsstat, hvor vi jo kan handle frit, indrette os frit, som vi vil.
Derfor skal man fastholde den sondring, som vi synes er rigtig, og som man allerede har i den nuværende børnelov
, så vi synes sådan set, at den nuværende børnelov er i orden og fortsat skal være i orden.
Vi er jo nødt til at sætte grænsen et sted, og det er ved ægteskabet.
Man kan forestille sig det eksempel, hvor en kvinde bliver gravid med sin ægtefælle og efterfølgende forlader ham til fordel for en ny mand, med hvilken hun hurtigt gifter sig og føder barnet i det nye ægteskab. I sådan en situation bliver den nye ægtemand automatisk med den nye lov tilkendt faderskabet, hvilken kan virke urimeligt over for den første ægtemand, som har gjort alt for at opføre sig anstændigt og ansvarligt.
Så det handler om, set med vores øjne, at man skal fastholde det enkelte menneskes ansvar for sine handlinger, og det gør man ikke med det nye lovforslag, som er fremsat, og det gør man heller ikke med det ændringsforslag, som åbenbart støttes af en række partier.
Vi har bemærket, at bl.a. Venstre i læserbreve og kommentarer har ført sig vældig frem med, at man er kritisk over for det her, men vi undrer os så over, at man alligevel vil støtte ændringsforslaget og vil støtte loven i sidste ende.
Det mener vi er en forkert opfattelse, og vi vil opfordre Venstre og også andre gode kræfter her i Folketinget til at genoverveje det.
Vi er af den opfattelse, at det ikke er på plads med de ændringsforslag, som formodentlig bliver vedtaget.
Vi synes i det hele taget, at det er urimeligt, at regeringen kommer med sådan nogle ændringsforslag så tæt på, at Folketinget skal afslutte sine behandlinger af lovforslag herinde.
Det betyder jo, at der ikke har været mulighed for at indhente vurderinger fra de berørte organisationer.
Men det er jo os selv, der afgør, om vi vil være med til at behandle tingene efter så stramme tidsfrister, der ikke giver mulighed for, at vigtige mennesker, der har med det her at gøre, kan give deres mening til kende.
Derfor ønsker vi i Dansk Folkeparti, at det her forslag skal underkastes en fornyet udvalgsbehandling, så det vil vi godt bede om sker, og vi undrer os som sagt over, at vigtige parter, som f.eks. Præsteforeningen, hvis forening organiserer en række af de mennesker, der kommer til at udføre en del af de ting, der står i lovforslaget, slet ikke er blevet hørt om det.
Som sagt er vores holdning, at vi må have en fornyet udvalgsbehandling af det her, og så må vi se på de henvendelser, der kommer, og vi synes ikke, at man skal lægge sig fast på at færdigbehandle det her inden Folketingets sommerferie.
Det er et meget presset program, og det er et meget stort lovforslag, som har en masse konsekvenser, som er svære at overskue, også for Folketingets 179 medlemmer.