Jann Sjursen (KRF), 1999-06-16:
Det er overordentlig glædeligt, at Folketinget ekstraordinært er blevet indkaldt til at give møde i dag for at give sit samtykke til, at danske militære styrker stilles til rådighed for en international styrke i Kosovo.
Det, som vi vel alle har håbet på, men som det fra tid til anden har været lidt svært at tro på, er sket: en fredsløsning for Kosovo, ja, for
Balkan synes inden for rækkevidde.
Kristeligt Folkeparti kan helhjertet støtte det beslutningsforslag, som regeringen i dag har fremsat for Folketinget, sådan som vi i øvrigt har støttet de øvrige beslutnings- og lovforslag fra regeringens side vedrørende konflikten på Balkan.
Beslutningen i dag vedrørende det danske bidrag til sikkerhedsstyrken i Kosovo er betydelig nemmere at bifalde end specielt beslutningerne om de danske militære bidrag til bombningerne af forbundsrepublikken Jugoslavien.
Nok var det svært at træffe beslutningen om at sende danske soldater og F 16-fly f.eks. ind i NATO's luftbombardementer, men det var nødvendigt. Truslerne mod Milosevic måtte effektueres, hvis den etniske udrensning i Kosovo skulle stoppes.
Jeg er således ikke i tvivl om, at NATO's beslutning om at bombe var rigtig.
Bomberne var nødvendige for at opbygge fundamentet for den forhandlingsløsning, som gode kræfter inklusive de russiske, som ikke skal undervurderes, fik forhandlet på plads.
En aftale, som nu også er blevet konfirmeret af FN's Sikkerhedsråd.
Det er soldater fra den internationale danske brigade, der skal udsendes.
Jeg vil i den forbindelse gerne sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side er fuld af respekt for de soldater, der nu skal udsendes, ligesom vi er det over for de medborgere, der allerede er eller har været udsendt til løsning af de humanitære og militære opgaver på Balkan. Derimod aftvinger det ikke respekt, at nogle ganske vist få af de indkaldte soldater i DIB'en tilsyneladende nu forsøger at undslå sig en udsendelse til sikkerhedsstyrken i Kosovo.
Det er ganske enkelt uacceptabelt, eftersom de kontraktligt har forpligtet sig til at stå til rådighed i forbindelse med sådanne internationale opgaver, og de er også blevet aflønnet herefter. Fra første færd har Kristeligt Folkeparti lagt vægt på, at beslutningen om at bombe hang uløseligt sammen med beslutningen om at yde en humanitær indsats i nærområdet kombineret med viljen til om nødvendigt at give de fordrevne kosovoalbanere midlertidig opholdstilladelse i Danmark.
Beslutningen om at indsætte en international sikkerhedsstyrke i Kosovo hænger tilsvarende uløseligt sammen med, at der nu er brug for massiv hjælp til repatriering og reintegration, minerydning, genopbygning af infrastrukturen både fysisk og socialt, hvis målet om en varig fredsløsning på Balkan skal nås, og det skal det jo.
Genopbygningshjælpen må også omfatte Serbien, under forudsætning af at Milosevic strækker våben, det vil sige, at han ikke længere sidder på magten i Serbien.
Et sådant bidrag har naturligvis også Kristeligt Folkepartis støtte.
Vi kan derimod ikke støtte, at det danske bidrag finansieres ved, at der tages penge fra allerede prioriterede Danidamidler til verdens fattigste.
De fattigste får desværre ikke mere brød på bordet eller en mere bæredygtig udvikling af, at der nu er udsigt til fred på Balkan.
Derfor må der efter Kristeligt Folkepartis opfattelse simpelt hen nye penge
til, hvis kassen med midler til humanitære katastrofeindsatser under Danidarammen nu er tom.
Med disse ord vil jeg gerne tilsige regeringen Kristeligt Folkepartis støtte til det fremsatte forslag.