Jesper Langballe (DF), 2003-05-14:
Den 9. november 1923 fremkaldte Hitler den opstand i München kaldet Putsch, som blev begyndelsen til hans vej mod magten.
Da han 10 år senere kom til magten, gjorde han straks Putsch-opstanden til en national helligdag eller mindedag.
Det indgår faktisk i ethvert totalitært regimes pædagogik over for befolkningen at instituere statslige helligdage.
Forslaget om at sætte 5 mio. kr. af til en statsliggørelse af Auschwitzdagen som årlig mindedag må jeg sige at jeg ser som en principiel forlængelse af denne ideologiske tendens, selv om jeg ikke er i tvivl om, at forslaget er velment fra forslagsstillernes side.
Bevillingen går jo tilbage til holocaustkonferencen i Stockholm i januar 2000, den, hvor den tidligere regering fejrede orgier af politisk korrekthed eller af en stuerenhed, som kom til at virke mere og mere snavset.
Det var her, Auschwitzdagen blev vedtaget, det var her, man vedtog at oprette den politiske korrektheds mekka, Holocaustcentret, der efter regeringens og V og K-flertallets oprydning i ideologiske råd og centre ikke mere er et selvstændigt center.
Det er de såkaldte Stockholmpenge, der i 2½ år sikrede Holocaustcentret, som forslagsstillerne vil bruge til statsliggørelsen af Auschwitzdagen.
Centret fungerede jo som propagandainstitut, bl.a. i en vulgær hetz mod Dansk Folkeparti, der blev beskyldt for nazisme og racisme på grund af den udlændingepolitiske linje, som nu faktisk er hele Danmarks officielle linje og snart vil være de andre europæiske landes.
Nazisme var jo i hine tider det forbandelsesmantra, man brugte til at erklære politiske modstandere for spedalske.
Men skal vi da ikke mindes holocaust?
Nej, vi skal erindre holocaust, ganske som vi skal erindre Gulag.
Og mens holocaust er det mest veludforskede område i hele verdenshistorien, så er Gulag efter kun 13 år ved at være glemt.
De to forbrydelser indtager i omfanget af ondskab en særstilling i verdenshistorien, men de skal ikke rives ud af verdens almindelige historie som en tidløs dæmoni, der skal besværges.
Det er jo, som om skolebørn i dag gerne må blive totalt historieløse, bare de har taget stilling til dette ene emne løsrevet fra alt andet - holocaust.
Lad mig citere fra forslagsstillernes overvejelser: Det er centralt, at Auschwitzdagen ikke reduceres til en officiel politisk mindedag, men anvendes som et omdrejningspunkt for den danske oplysnings- og undervisningsvirksomhed i forhold til erindringen om holocaust og andre folkedrab. Men er det sådan, at vi vil have vores børn undervist i historie med omdrejningspunkt i en mindedag, eller vil vi have dem undervist nøgternt og sobert?
Vi mindes vore døde forældre, vi mindes Danmarks befrielse den 4. maj eller slaget ved Dybbøl den 18. april; sådan har vi på kalenderen vore historiske mindedage.
Men nazisternes drab på 6 millioner jøder og kommunisternes drab på 30 millioner borgere det erindrer vi.
Det skal ikke helligholdes med kultiske mindedage, hvor skolebørn måske skal have fri, og hvor der for statslige penge skal holdes særlige dæmonuddrivende mindearrangementer til benefice for den ideologiske selvgodhed.
Det skal tværtimod give anledning til, at skolebørnene nøgternt og konkret lærer om den komplekse historie, som førte frem til disse grufulde begivenheder, og den historie, der fulgte efter.
Kun sådan er skolebørnene selv med i historien, og den viser dem den ondskab og skyld, som er en mulighed i deres egne hjerter.
Vi stemmer imod forslaget, og vi finder, at de såkaldte Stockholmpenge kunne anvendes langt mere frugtbart, f.eks. til en ædruelig historisk forskning i perioden.