runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (RV), 2002-01-23:
Jeg fristes til at sige: Hver dag sin nye fremgang for Det Radikale Venstre.
Jeg kunne forstå på hr. Ole Sohn, at han var så tæt på, som man kan komme til at melde sig ind i Det Radikale Venstre.
I hvert fald bakker han fuldt op om vores valgslogan.
Det er meget fint.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte dette forslag.
Det kan vi ikke, fordi vi med åbne øjne er gået ind i og har været med til at vedtage den ordning, som man nu vil afskaffe.
Den ordning er vi gået ind for, fordi det var en måde, hvorpå vi kunne mindske det gab, som klart er imellem folk, når de kommer på pension.
Den her ordning har kunnet være med til bare en anelse at mindske det store gab på en solidarisk måde, og det har vi støttet, og det støtter vi fortsat.
Dem har vi hørt næsten til bevidstløshed indtil nu, så det skal jeg springe over og blot konstatere, at vi ikke kan støtte forslaget.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Først skal jeg bekræfte over for hr. Bjarne Laustsen, at der ikke er sket en nedgang i lysten til at spare op.
Jeg vil oven i købet vove den påstand, selv om det sikkert ikke er politisk betimeligt at sige det, at jeg faktisk tror, at opsparing til pension i det her samfund er så voldsom, at vi på et tidspunkt, når de begynder at blive udbetalt, simpelt hen er nødt til at skære ned i folkepensionen over for nogle af de grupper, som har store pensionsindbetalinger, for ellers går samfundet fuldstændig rabundus. Jeg ved godt, at det ikke er politisk korrekt at sige det, men vi er nødt til at se på det, for ellers tilter det fuldstændig.
Til hr. Flemming Oppfeldt vil jeg sige: Jeg er ikke særlig god til at regne, men jeg kan godt regne den ud.
Hr. Flemming Oppfeldt har naturligvis fuldstændig ret i, at hvis man indbetaler 1 pct. og får udbetalt 1 pct., så har alle fået det ud, som de indbetaler.
Men det er jo slet ikke det, der er pointen.
Det vil jeg tro at jeg også nåede at lære
i den tid, jeg gik i skole.
Spørgsmålet er: Skal vi lave nogle pensionsordninger, som er solidariske, eller skal vi lave nogle pensionsordninger, som er egoistiske? Venstre mener, at de skal være egoistiske, man skal bare tænke på sig selv og kun sig selv. Og SF mener, at vi skal tænke solidarisk, vi skal også tænke på dem, som har den dårligste erhvervsfrekvens, de laveste lønninger, og det hænger oftest også sammen med det fysisk hårdeste arbejde.
Dem mener jeg faktisk også vi har en forpligtelse til at give en håndsrækning.
Det er ikke ud fra, at vi skal give sådan en social almisse.
Det er simpelt hen bare et spørgsmål om simpel retfærdighed, og det er et spørgsmål om at sikre et samfund, som ikke tilter fuldstændig, men som har et vis gran af solidaritet i sig.
Det ynder SF, men det kan jeg forstå at Venstre ikke er tilhænger af.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-01-23:
Til hr. Ole Sohn: Jeg spurgte efter SF's bedømmelse af det her forslag, da jeg spurgte: Er der en eneste lønmodtager, der, når det her forslag er vedtaget, vil få mindre udbetalt, end der bliver indbetalt?
Findes der en eneste, der får mindre udbetalt end det, der bliver indbetalt - bare sådan som en bedømmelse af retfærdigheden i forslaget?
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
Jeg vil gerne stille hr. Ole Sohn et spørgsmål på baggrund af et tidligere spørgsmål, som hr. Flemming Oppfeldt fra Venstre stillede.
Han var bekymret over, at lønmodtagerne ikke ville spare op i dette land, og sagde, at det var meget vigtigt, at man sparede op.
Vi ændrede på forholdene i 1998 og lavede en solidarisk ordning; kender hr. Ole Sohn til, at der har været en nedgang i lysten til at spare op hos folk, kan man måle det nogen steder, eller har man dokumentation for, at opsparingsordningerne her i landet er blevet mindre, fordi vi indførte et solidarisk princip i SP-ordningen?
Lad os et kort øjeblik gå væk fra procenterne, topskat, bundskat og sådan noget.
Jeg vil gerne spørge den konservative ordfører, om ikke det løber koldt ned ad ryggen på hr. Lars Barfoed, når det
klart og tydeligt fremgår af lovforslaget her, at det er et slag direkte mod kvinderne.
Kvinderne i dette land ligger 12 pct. lavere i lønindkomst, og når vi så kigger på den særlige pensionsopsparing her, er det den gruppe, der mister mest ved det her.
Derfor vil jeg gerne høre, om De Konservative dog slet ikke et eller andet sted har forståelse for en udligning eller hjælp til de dårligst stillede i det her land, alle de der ting, som man godt en gang imellem kan tale om ude i forsamlingshuset.
Vi forstår jo helt klart og tydeligt, at skal der være skattelettelser, skal det være direktøren og topskatten osv., ikke noget med bunden.
Men er der ikke noget til kvinderne i den sag her?
Lars Barfoed (KF), 2002-01-23:
Jeg vil blot spørge hr. Ole Sohn, om hr. Ole Sohn er enig med mig i, at vi i Danmark har en af verdens højeste marginalbeskatninger af indkomst, og at hr. Ole Sohn dermed sammen med andre højtlønnede her i landet også bidrager med en høj marginal skatteprocent til en omfordeling i samfundet, vel også en af de mest effektive omfordelinger i verden, således at der rent faktisk sker en høj grad af omfordeling, og at der er en høj grad af beskatning af højtlønnede her i landet. Er hr. Ole Sohn ikke enig med mig i det?
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Nej, jeg må have lidt til gode.
Jeg brugte lige knap 5 minutter til ordførertalen.
Jeg vil gerne sige til hr. Bent Bøgsted: Jeg har meget respekt for, at man i virkeligheden gerne vil af med Den Sociale Pensionsordning, med den ene procents indbetaling, og hæve skatterne, må jeg formode, eller omfordele skatterne, ja, et eller andet, for hvis man skal give de lavestlønnede en skattelettelse, skal pengene jo findes.
De kommer ikke ud af den blå luft, så de må komme et sted fra.
Det har jeg fuld respekt for.
Men så kan det jo ikke være logisk, at Dansk Folkeparti støtter forslaget om at bevare den særlige 1 pct.s pensionsopsparingsordning, altså SP-ordningen.
Sådan som jeg har forstået ordførertalen, støtter man regeringsforslaget.
Man skal stadig væk indbetale.
Det eneste, Dansk Folkeparti bidrager til, er at fjerne det solidariske element, som netop gør, at de lavestlønnede får bedre forhold.
Det fjerner man, og det er jo det, der er hele pointen i forslaget.
Til hr. Flemming Oppfeldt: Det er klart, at når man har pensionsordninger, og vi har arbejdsmarkedspensionsordning, kapitalpension, ratepension, selvpensioneringsordninger, en helt skov, er det dem, der indbetaler mest, der får mest.
Men jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor jeg med den indkomst, jeg har, med de pensionsordninger, som Folketinget har, ikke skulle kunne bidrage til at sikre, at hjemmehjælperne og de arbejdsløse også får en lidt bedre tilværelse under pensionslivet.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at jeg ikke skulle kunne bidrage til det.
Det ligger mit hjerte så uendelig fjernt at sige, at jeg kun skal tænke på mig selv.
Jeg har det på nøjagtig samme måde, som De Radikale sagde under valgkampen: Husk, jeg tænker på andre end dig.
Sådan skal det være.
Vi har som samfund en forpligtigelse til at sikre, at også de, der har de laveste indkomster, får en ordentlig tilværelse i pensionslivet.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-01-23:
Altså debatten i dag handler jo om, hvordan middelindkomsterne er sikret, når de indbetaler et SP-bidrag.
I dag er det sådan, at når de indbetaler SP-bidrag på 1 pct., så ryger 0,8 pct., 0,9 pct., 0,7 pct., 0,6 pct. ind på deres konto.
Det er det, vi vil føre tilbage til, at hvis man indbetaler 1 kr., skal man også have 1 kr. udbetalt.
Jeg vil spørge SF's ordfører: Hvis de, der har de bredeste skuldre, ikke sparer op til deres pension i tide, bliver forskrækkede for at spare op til deres pension i tide, vil disse brede skuldre så ikke øve et vist pres på det tidspunkt, hvor de bliver pensionerede, på nogle offentlige udgifter, som ellers skulle gå til de svageststillede i vores samfund?
Bent Bøgsted (DF), 2002-01-23:
Nu kom hr. Ole Sohn ind på noget med, hvad Dansk Folkeparti ville eller ikke ville.
Det er, ligesom der i ordførertalen var et angreb på Dansk Folkeparti for noget, der skulle have været med. Men jeg kan da sige, at Dansk Folkeparti da hellere end gerne så, at den almindelige pension løb videre, og at vi slap for alle de her forskellige pensionsordninger, der blev lavet som indgreb, når regeringen mente, at der var for mange penge til forbrug ude i samfundet.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Den ros skal der dog gives.
Herunder er der så en hel del kvinder og selvfølgelig også en lang række lavtlønnede mænd, altså bredt set lavtlønsgrupperne. I alt er der godt 60 pct. af de kvindelige indbetalere, som får godskrevet mere end den procent, de indbetaler, og der er 40 pct. af de mandlige lønmodtagere, som får udbetalt mere.
Det synes jeg er en ærlig måde at sige det på.
Der er altså 60 pct. af de kvindelige lønmodtagere, 40 pct. af de mandlige lønmodtagere, som skal have dårligere forhold med det forslag, vi behandler.
Det synes jeg er ærlig snak.
Når jeg nu tænker tilbage på min barndom for ikke så forfærdelig mange år siden, hvor jeg læste Robin Hood, som de fleste drenge, piger vel også, har læst, så har jeg aldrig nogen sinde mødt nogen, som ikke sympatiserede netop med Robin Hood.
Men nu har vi fået en regering støttet af Dansk Folkeparti, som gudhjælpemig mener, at sheriffen fra Nottingham er den rigtige helt.
Det er da en forunderlig verden, vi lever i.
Så skælder man ud på Socialdemokratiet, fordi det har svinget lidt fra den ene eller anden side.
Jeg kender ikke historikken før valget, der deltog jeg ikke i Folketingets arbejde, men hvis det endelig er sådan, at Socialdemokratiet har givet udtryk for en holdning om, at en procentuel indbetaling/udbetaling var i orden, så betyder det virkelig noget, at SF og Enhedslisten har været her.
Så har det gjort en forskel, at vi har rusket op og har sagt: Husk nu det sociale element!
Hvad er det, der er så afgørende?
Det er, at vi undgår, at de store delinger, de store forskelle, der er i den aktive alder, mens man er på arbejdsmarkedet, skal fortsætte i pensionslivet.
Jeg vil ikke sige, jeg bekymrer mig, for det kan jeg jo ikke tillade mig på andre partiers vegne, men jeg forstår ganske enkelt ikke Dansk Folkeparti.
Jeg forstår ganske enkelt ikke, hvordan det i den grad har ladet sig fange ind af sheriffen fra Nottingham og accepterer, at folk fortsat skal indbetale 1 pct., men at den solidariske ordning, som har været til gavn for hjemmehjælperen, skal fjernes, sådan at det er de rige i samfundet, som skal forgyldes.
Det er ganske enkelt et brud på de løfter, man har givet vælgerne.
Lars Barfoed (KF), 2002-01-23:
Jeg kan høre, at hr. Ole Sohn godt kan lide at jonglere med ordene.
Der er jo tale om, at vi fjerner en skat og genindfører en pensionsopsparing, og derfor er det overhovedet ikke i konflikt med skattestoppet.
Må jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, som interesserer sig for kvinderne i denne sammenhæng.
Konsekvensen af at følge hr. Bjarne Laustsens tankegang ville jo være den, at man skulle til at indføre en lavere skatteprocent for kvinder end for mænd, fordi kvinder har en lavere indkomst, og det er selvfølgelig en fuldstændig absurd tankegang.
Den problemstilling, hr. Bjarne Laustsen nu tager op i denne her sammenhæng, drejer sig om ligeløn på arbejdsmarkedet.
Det kunne vi godt diskutere en anden gang, men det er ikke det, der er på dagsordenen i dag.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Jamen den farve elsker jeg.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-01-23:
Jeg synes, det er rimelig for dårligt, at SF's ordfører, der måske har en god indkomst, prøver at solidarisere sig med den meget store gruppe i befolkningen, som har middelindkomster, og som bliver ramt i dag, men som ikke bliver ramt med den ændring, vi laver med forslaget.
Jeg kan stillet et helt konkret spørgsmål til SF's ordfører, og det kan der næsten svares ja eller nej til: Vil dette lovforslag føre til, at der er nogen lønmodtagere overhovedet, som får mindre udbetalt, end de indbetaler?
I første omgang fremsatte Socialdemokratiet et forslag, som blev ændret til det princip, som vi diskuterer i dag.
Derefter skulle det ændres igen, og i juni måned 1998 fremsatte Socialdemokratiet her i Folketingssalen et forslag, som blev båret af det princip, vi diskuterer i dag.
Socialdemokratiet har altså ændret kurs i den her sag tre gange, og jeg tror, det dækker over, at det, vi diskuterer i dag, udelukkende er et spørgsmål om, hvordan man kan drille regeringen i forhold til en meget retfærdig opsparingsordning, som vi står for.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-01-23:
Jeg skal gøre det kort, for jeg skal ikke bidrage til at forlænge debatten, men blot sige til fru Lone Møller, som jo spørger til, om man ikke kunne nå til det samme mål ved at overflytte ansvaret for sygedagpengeområdet fra primærkommunerne til amterne, at det kunne man ikke.
For sigtet med det her forslag er jo langt, langt bredere end blot at aktivere nogle sygedagpenge.
Sigtet med det er jo at give kommunerne en frihedsgrad, et værktøj til konkret ud fra en social vurdering at gå ind og med betaling at understøtte sygdomsbehandling der, hvor det giver mening.
Det er jo ikke kun nødvendigvis i forhold til folk, der modtager sygedagpenge.
Det kan jo også være den ældre medborger, som har tabt livskvalitet, og som i øvrigt er beroende på en meget massiv hjælpeindsats, fordi vedkommende må afvente en operation.
Det får kommunen altså en mulighed
for at kortslutte her, ikke med henvisning til en sygedagpengebesparelse, men fordi det på anden vis giver god mening.
Så man ville ikke kunne nå det sigte.
Jeg vil meget gerne forsøge at bidrage til, at vi kunne komme tættere på, hvad det er for en økonomi, der knytter sig til det her.
Det ligger vel i omegnen af det, som fru Tove Videbæk også var inde på at jeg har oplyst i et svar til fru Lone Møller.
Jeg har refereret til ét bestemt amt i det svar, men andre amter har lavet tilsvarende undersøgelser.
Det er et sted mellem 5 pct. og 10 pct. af sygedagpengene, der knytter sig til ventetidsproblemer, og det svarer så til en økonomi på mellem en halv og en hel milliard.
Det er i øvrigt analogt til oplysninger, den tidligere regering også har afgivet. Det burde nu ikke være så interessant for de partier, der sætter mennesket først, ligesom regeringen også ønsker at sætte mennesket frem for systemet.
I forhold til det enkelte menneske, der oplever, at man bruger penge uhensigtsmæssigt ved at holde vedkommende passiv frem for at hjælpe vedkommende tilbage på arbejdsmarkedet,
er det jo sådan set ligegyldigt, om det er et problem, der forekommer i mange tilfælde eller få tilfælde.
Sådan tænker vi i hvert fald, alle os, der sætter mennesket først: mennesket frem for systemet.
Lars Barfoed (KF), 2002-01-23:
Jeg interesserer mig for den samme problemstilling som de to foregående talere, for jeg vil gerne bede om at få en bekræftelse på, at Socialdemokratiet i sin tid som oplæg til pinsepakken i »Bedre balance«, som publikationen hed, netop foreslog en videreførelse af Den Midlertidige Pensionsopsparing og ikke foreslog en omlægning til det princip, vi kender nu, men at det netop først var efter pres fra SF og Enhedslisten, at denne midlertidige pensionsopsparing blev ændret?
Jeg vil også bede om at få bekræftet, at det faktisk forholder sig sådan, at marginalskatten for topskatteydere er højere nu, end den var før pinsepakken.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-23:
I 1999 blev der strammet på reglerne for konkurrence- og kundeklausuler.
af konkurrence- og kundeklausuler
Tidligere kunne en arbejdsgiver pålægge medarbejdere kundeklausuler på op til 1 år helt uden nogen form for økonomisk tab, og det endte med at true mobiliteten på arbejdsmarkedet.
Alt for mange medarbejdere følte sig bundet på hænder og fødder på grund af restriktive bestemmelser, som betød, at de ikke kunne søge beskæftigelse i samme erhverv, i tilfælde af at de forlod arbejdspladsen.
Der var tale om et misbrug af reglerne, fordi de benhårde kundeklausuler reelt kom til at virke på samme måde som konkurrenceklausuler.
I lovændringen blev det derfor vedtaget, at arbejdsgiveren skal yde kompensation til medarbejderen i tilfælde af at medarbejderen måtte indgå en klausul, uanset om det gælder konkurrenceklausuler eller kundeklausuler.
Ændringen blev vedtaget på trods af modstand fra en række borgerlige partier, som dengang frygtede, at det ville koste virksomhederne dyrt.
I dag må vi sige, at det alt i alt var gode ændringer, som har gavnet arbejdsmarkedet.
I loven blev det imidlertid indføjet, at reglerne skulle tages op til revision senest den 1. juni 2001.
Det er indlysende, at reglerne for konkurrence- og kundeklausuler er vigtige for såvel medarbejdere som arbejdsgivere.
Af samme grund skylder vi arbejdsmarkedets parter, at der gives den nødvendige tid til at indhøste erfaringer fra de nuværende regler, før vi går i gang med at foretage nye lovændringer.
Socialdemokratiet støtter derfor ministerens forslag om, at der gives mere tid, før Folketinget foretager en revision af loven.
Freddy Dam (V), 2002-01-23:
L 45 er et forslag om forlængelse af fristen for revision af funktionærlovens bestemmelser i §§ 18 og 18a om konkurrence- og kundeklausuler.
Disse klausuler har nu været gældende siden indførelsen i 1999, altså i ca. 2 år.
Efter de høringssvar, som er modtaget, er det sådan, at de hørte mener, at erfaringsgrundlaget er for spinkelt til at gennemføre en revision, al den stund der faktisk ikke har været gennemført et tilstrækkeligt antal sager, til at man kan få en fornuftig vurdering af, hvordan bestemmelserne virker. På grundlag af domstolenes gennemsnitlige sagsbehandlingstid er det rimeligt, mener vi i Venstre
, at antage, at der vil gå endnu nogle år, inden bedømmelsesgrundlaget kan anses for at være tilstrækkeligt, og det er derfor sådan, at Venstre kan støtte en forlængelse af revisionsfristen med yderligere 3 år til den 1. oktober 2004, således som det fremgår af lovforslaget.
Lene Garsdal (SF), 2002-01-23:
Vi har alle sammen prøvet at stå i en kø i et supermarked, og det er også sandt, at når de åbner en kasse til, bliver køen kortere.
Lone Møller (S), 2002-01-23:
Indenrigsministeren undrede sig lidt over, at der har været stor interesse for den økonomiske del af det her forslag.
Det er vel naturligt, i og med at det klart er præciseret i lovforslaget, at det er, fordi kommuner har økonomiske udgifter til sygedagpenge i forbindelse med, at folk står på venteliste.
Derfor kunne det da være lidt interessant at vide, om ikke man kunne løse problemet meget enkelt, nemlig ved at flytte sygedagpengeudbetalingen til amterne fra kommunerne.
Så ville kommunerne ikke have nogen udgifter til sygedagpenge, og så er det problem løst.
Det bliver lidt interessant at høre, hvad ministeren mener om det forslag - hvis ikke her, så i hvert fald under udvalgsarbejdet.
Bent Bøgsted (DF), 2002-01-23:
Jeg skal egentlig gøre det kort, for hr. Ole Vagn Christensen er kommet med en fin redegørelse for, hvad sagen drejer sig om.
Jeg kan kun acceptere, at der bliver en udsættelse, inden vi skal have en ny revision.
Tove Videbæk (KRF), 2002-01-23:
Jeg må bedrøveligt svare hr. Bjarne Laustsen, at jeg ikke har nået at læse hele svaret igennem, så det kan jeg desværre ikke svare konkret på.
Så desværre kan jeg ikke give det præcise svar på det.
Hr. Naser Khader siger, at jeg forvirrer ham, og det er jeg da frygtelig ked af; det ønsker jeg bestemt ikke.
Men jeg er ikke sikker på, at vi fra Folketingets talerstol her skal tage den dybere debat om forskellen på ventelister og på ventetid, for det tror jeg sådan set borgerne er ret ligeglade med.
For dem betyder det noget, om de hurtigt kan komme i behandling, og det er det, vi skal arbejde med.
Jeg tror, det bliver en temmelig filosofisk diskussion, hvis vi går ind på det.
Hr. Bjarne Laustsen spørger om, hvor jeg har tallet på 5-10 pct. fra.
Det har jeg fra et svar, som er sendt til fru Lone Møller i dag fra Indenrigs- og Sundhedsministeriet.
Den 15. januar 2002 har fru Lone Møller stillet et spørgsmål, og i svaret ligger disse procenter.
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
Jeg vil gerne spørge fru Tove Videbæk, efter at hun sådan lige trak en kanin op af hatten og sagde, at det var 5-10 pct., det berørte via sygedagpengene: Hvad bygger det på?
Er det en videnskabelig undersøgelse, eller er det bare et resultat fra nogle delamter, eller hvor har man de oplysninger fra?
Jeg husker tidligere, at arbejdsgiverne sagde, at det ikke var det med de store beløb, der var problematisk i forhold til den opgave her.
Naser Khader (RV), 2002-01-23:
Hvad er det, vi taler om: Er det ventelisteproblemerne eller ventetidsproblemerne?
Tove Videbæk (KRF), 2002-01-23:
Først til fru Birthe Skaarup: Ja, jeg kan bekræfte, at de patienter, som eventuelt vil få tilbudt, at kommunerne betaler for en behandling, er patienter, som på normal og sædvanlig vis er henvist af praktiserende læger i det normale system.
Fru Karen J. Klint bragte igen tallene i spil og spurgte lidt til gevinsten osv.
Men for mig, for os i Kristeligt Folkeparti er det vigtigste ved det her med, at folk venter i meget lang tid på en venteliste, simpelt hen forringelsen af livskvaliteten.
Det er risikoen for at droppe ud af arbejdsmarkedet, det er risikoen for at droppe ud af uddannelse osv.
Disse argumenter er langt vigtigere for os end det rent økonomiske.
Jeg vil meget gerne, at vi under udvalgsarbejdet går ind på de forskellige beløb.
Det synes jeg ville være godt at få belyst under udvalgsarbejdet.
Lone Møller (S), 2002-01-23:
Det er også i forbindelse med, at vi nu står og taler om noget abstrakt, som fru Tove Videbæk siger, for ingen af os kender jo det reelle tal.
Kan det så ikke undre fru Tove Videbæk, at det rent faktisk er fremhævet meget i lovforslaget, plus at fru Tove Videbæk sagde, jeg tror, tre gange i sin egen ordførertale, at det var en meget, meget god ting, at man nu fik gjort de passive midler aktive, når vi ikke engang, ikke engang fru Tove Videbæk selv, ved, hvad det er, hun taler om.
Så jeg kan godt forstå, at hun synes, det er lidt abstrakt. Jeg tror ikke, det er så stort et beløb, men lad os prøve at få det afdækket i udvalget.
Lars Barfoed (KF), 2002-01-23:
Ændringsforslaget, som vi diskuterer nu, skal jo ses i lyset af, at man i forbindelse med pinsepakken ensidigt indførte dette som en beskatning i stedet for en pensionsopsparing, og dermed skete der i virkeligheden en styrkelse, en forøgelse af marginalbeskatningen.
Det er blot det, vi fører tilbage.
Fordi vi synes, det var en urimelig ændring, der skete dengang, fører vi det tilbage til noget mere rimeligt, og derfor hænger tingene ganske smukt sammen.
Men er det ikke rigtigt, at dette forslag reelt betyder en lavere beskatning af indkomster, hvorimod den ændring, der skete i forbindelse med pinsepakken, betød, at man i realiteten beskattede indkomster højere, end man tidligere havde gjort?