Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Jeg vil gerne starte med at takke Socialdemokratiet
for dagens forespørgsel om kriminalforsorgen
Jeg er glad for ved denne lejlighed over for Folketinget at kunne give en status og redegøre for de initiativer, som regeringen har taget inden for kriminalforsorgens område.
Helt kort kan man om pladskapaciteten i kriminalforsorgen sige, at der siden slutningen af 2001 har været en udvikling, hvor flere og flere dømte venter i længere og længere tid for at komme til at afsone deres straf.
Voldsdømte og personer, som er dømt for anden alvorlig kriminalitet, indkaldes forlods, og ventekøen omfatter derfor primært personer, som er dømt for mindre alvorlig kriminalitet.
Som bekendt lægger regeringen imidlertid vægt på en både fast og konsekvent retspolitik.
Derfor er det naturligvis ikke en tilfredsstillende udvikling, at domfældte personer alene på grund af manglende pladser ikke kan komme ind og afsone deres straf.
Regeringen har også løbende taget en lang række initiativer for at løse dette problem.
I alt har regeringen siden sin tiltræden taget initiativ til oprettelse af ca. 500 nye fængselspladser.
Heraf forventes omkring 450 pladser at være i brug inden udgangen af i år.
Regeringen har dermed igennem de seneste 3 år forøget antallet af fængselspladser fra godt 3.600 til mere end 4.100.
Alene i år åbnes der således i alt 285 nye fængselspladser.
Oven i disse nyetablerede pladser skal der lægges 35 pladser i 2004 og 70 pladser det følgende år, som forventes frigjort i kraft af de nye regler om fremrykket prøveløsladelse af dømte, som gør en særlig indsats for ikke på ny at begå kriminalitet, det såkaldte noget for noget.
Realiteten er altså, at der ved udgangen af dette år vil være det største antal fængselspladser til rådighed i nyere tid.
Vi etablerer flere og flere fængselspladser, men hver gang har det efterfølgende vist sig, at der blev behov for endnu flere.
Når det forholder sig sådan, skyldes det navnlig, at vi gennem det sidste par år har haft et usædvanlig højt antal varetægtsarrestanter, og at der samtidig har været en stigning i straffene for en række kriminalitetstyper, en stigning, der vel at mærke ikke har sammenhæng med de strafskærpelser, som er gennemført med ny lovgivning.
Den stigning i strafmassen, der er en følge af strafskærpelserne, er der naturligvis taget selvstændigt højde for ved etablering af ekstra fængselspladser.
Der har til alle tider været udsving i mængden af straf, som kriminalforsorgen skal håndtere.
Det er naturligvis ikke antallet af fængselspladser, der skal være afgørende for, hvilken retspolitik der føres her i landet, det vil jeg gerne slå fast. Vi har derfor løbende fulgt udviklingen, og lige så snart der har været klar dokumentation for, at der var behov for flere pladser, har vi tilvejebragt dem.
Den seneste beslutning om at oprette 175 ekstra fængselspladser i 2004 skal således også ses i lyset af de endelige tal for, hvor meget straf domstolene idømte i 2003.
Tallene forelå for cirka halvanden måned siden og viser, at der var idømt væsentlig mere straf, end man kunne forudse ved indgåelsen af flerårsaftalen for kriminalforsorgen i efteråret sidste år.
Navnlig har der i det sidste halvår af 2003 været en yderligere kraftig stigning i mængden af straf i forhold til, hvad der var forventet.
Udviklingen har imidlertid ikke været til at forudse, og derfor har det heller ikke på et tidligere tidspunkt været hensigtsmæssigt at oprette et større antal fængselspladser - som trods alt ikke er gratis - med risiko for, at disse aldrig blev taget i brug, eller at de efter et eller to år viste sig at være overflødige.
Med etableringen af de nye fængselspladser, som nu er besluttet, er det imidlertid min forhåbning, at der er fundet en løsning, således at ventekøen og den alt for høje belægning i fængslerne kan nedbringes.
Belægningen er i øjeblikket på vej ned, og det er naturligvis meget vigtigt både for at få afviklet ventekøen og for at kunne skabe ordentlige rammer og forhold for såvel de ansatte som de indsatte.
Der er klart, at ingen kan vide sig helt sikker på, hvordan tilgangen af straf vil udvikle sig, og dermed også på, om vi nu har taget de initiativer, som er nødvendige for at sikre en kapacitet, der kan følge med udviklingen.
Derfor vil regeringen fortsat følge udviklingen på området meget nøje.
Det er naturligvis helt centralt for forligskredsen bag flerårsaftalen, at de straffe, som idømmes af domstolene, skal kunne afsluttes inden for rimelig tid, og at fængslerne skal kunne køre med en acceptabel belægning.
Vores mål er således hurtigst muligt at genskabe flerårsaftalens forudsætninger om hurtig afsoning, kortere ventekø og en reduktion af belægningen til 92 pct.
Kriminalforsorgen har derfor sat fuld fart på byggearbejde og rekruttering, så vi kan få de omtalte nye pladser i drift i løbet af efteråret.
Det betyder samtidig, at vi forventer, at belægningssituationen i fængslerne vil blive normaliseret i løbet af 2004.
Da de nye pladser imidlertid som nævnt først kan tages i brug til efteråret, forventer jeg dog ikke, at det allerede i år vil blive muligt at leve op til målsætningen om en gennemsnitlig belægning på 92 pct.
Forespørgslen i dag vedrører ikke alene regeringens initiativer i forhold til kriminalforsorgens kapacitet og ventekøen, men også forholdene for kriminalforsorgens ansatte.
Det er et spørgsmål, som også jeg og kriminalforsorgens ledelse er meget optaget af.
Jeg har den 11. marts i år besvaret spørgsmål nr.
156-158 fra Folketingets Retsudvalg, bl.a. om antallet af tilfælde af vold og trusler mod personalet i kriminalforsorgen og om de ansattes sygefravær og hyppigheden af førtidspensionering.
Som det fremgår af besvarelserne, har antallet af episoder med vold mod personalet været nogenlunde konstant i årene fra 1997 til 2002, mens der i 2003 er sket en stigning.
Hvad antallet af trusler angår, er tallet steget i de senere år.
Episoder med vold og trusler mod ansatte er et alvorligt problem, som vi skal gøre alt for at nedbringe, og det er regeringen også meget opmærksom på.
I den forbindelse vil jeg gerne først nævne, at der naturligvis i mange tilfælde, hvor indsatte truer eller er voldelige over for fængselspersonale, vil være tale om en overtrædelse af straffeloven, som anmeldes til politiet med henblik på almindelig strafferetlig forfølgning.
Som bekendt er strafferammen for bl.a. vold og trusler mod fængselspersonale netop blevet hævet med vedtagelsen af straffelovsændringerne i sidste måned.
Håndteringen og ikke mindst forebyggelsen af episoder med vold og trusler er imidlertid i første række en indsats, der gøres i kriminalforsorgen i de enkelte institutioner.
Kriminalforsorgen har allerede iværksat mange gode initiativer for at nedbringe antallet af episoder med vold og trusler mod ansatte, og krav om forbedring af registreringen af de enkelte episoder og overvejelsen om forebyggende tiltag indgik i fængslernes resultatkontrakter for 2003.
Kriminalforsorgen nedsatte i august måned 2002 en arbejdsgruppe med henblik på at sikre en særlig indsats for at nedbringe antallet af episoder med vold og trusler mod personalet.
I arbejdsgruppen deltog repræsentanter for kriminalforsorgens faglige organisationer, herunder
Dansk Fængselsforbund.
Arbejdsgruppen skulle videreudvikle og kvalitetssikre indberetningerne om vold og trusler, og arbejdsgruppen skulle herudover overveje, hvordan man kunne få begrænset antallet af episoder mest muligt.
Arbejdsgruppens samlede indstilling indeholdt både forslag til et nyt registreringssystem og forslag til en række andre initiativer, der kan nedbringe antallet af episoder med vold og trusler.
Indstillingen har været til høring på kriminalforsorgens tjenestesteder, og Direktoratet for Kriminalforsorgen har herefter foretaget en vurdering af, hvilke anbefalinger fra arbejdsgruppen der umiddelbart kan iværksættes.
Herefter har direktoratet i december 2003 bedt kriminalforsorgens tjenestesteder om at iværksætte en række initiativer til nedbringelse af antallet af tilfælde af vold og trusler mod personalet.
Det drejer sig bl.a. om følgende: Der er fra 1. januar i år iværksat et nyt registreringssystem med henblik på bl.a. at kunne styrke den forebyggende indsats; der er udarbejdet handlingsplan i forbindelse med alvorlige hændelser, der overgår enkeltpersoner; der arbejdes på ansættelse af flere fængselsfunktionærer med anden etnisk baggrund end dansk for at sikre, at ansatte sprogligt og kulturelt bedre kan forstå de indsatte med anden kulturel baggrund end dansk; der er øget opmærksomhed på hurtige og konsekvente sanktioner over for indsatte, der er voldelige og/eller truer ansatte; der er sikret opmærksomhed på, at ansatte, der går ind i en tilspidset situation, skal have den nødvendige erfaring og kendskab til den indsatte; og der er øget opmærksomhed på de ansattes pårørende, således at disse informeres og forstår de særlige forhold i kriminalforsorgen.
Herudover er arbejdsgruppen også kommet med en række andre forslag, som for tiden er under overvejelse i Direktoratet for Kriminalforsorgen.
Regeringen har også taget flere overordnede initiativer, hvoraf nogle tager direkte sigte på at imødegå vold og trusler mod fængselspersonalet, mens andre vil kunne bidrage til afhjælpning også af sådanne forhold.
Der er allerede omtalt de netop vedtagne strafskærpelser.
Blandt de øvrige initiativer vil jeg nævne følgende: Regeringen har som bekendt lagt vægt på at sætte ind over for de problemer, som det voksende antal rockere i fængslerne skaber, ikke mindst med hensyn til vold og trusler over for fængselspersonalet.
Med oprettelsen af en særlig sikret arrestafdeling i Politigårdens fængsel med 25 pladser vil vi bl.a. skabe mulighed for, at indsatte, der optræder voldeligt eller truende i de eksisterende stærkeafdelinger eller i arresthusene, øjeblikkelig kan fjernes fra afdelingen.
Regeringens initiativer til omlægning af kondilokaler i fængslerne og styrkelse af indsatsen over for misbrug af anabole steroider tager også i høj grad sigte på at modvirke vold og trusler mod fængselspersonalet.
I disse initiativer indgår urinprøvekontrol vedrørende anabolske steroider.
En sådan urinprøve kan tages ved konkret mistanke, ligesom vedtagelse af L 175, som jeg fremsatte den 26. februar i år, vil betyde, at der bliver hjemmel til stikprøvevis urinprøvekontrol.
Brugen af anabolske steroider er i vidt omfang forbundet med træning med tungt vægttræningsudstyr.
Som bekendt blev alle håndvægte på over 30 kg fjernet fra fængslernes kondilokaler i januar.
Der er nu meldt ud, at også de løse vægte, dvs. også vægtstænger på mere end 30 kg, skal fjernes fra institutionernes træningslokaler, og det sikres, at der ikke ved forskellige kombinationer kan fremstilles vægte på mere end 30 kg.
Endelig er det på dette område besluttet, at kriminalforsorgen over en årrække gennemfører de initiativer, der med succes er blevet afprøvet i statsfængslet ved Sønder Omme.
Det omfatter bl.a. udskiftning af inventar i kondilokaler med henblik på at omlægge træningen fra styrketræning til konditions- og kredsløbstræning.
Initiativerne gennemføres i første omgang i fængslerne, og implementeringen vil følge en plan, der over 5 år omfatter alle fængsler.
I arresthusene og pensionerne afsættes der løbende midler til urinprøvekontrol for anabole steroider.
Den høje belægning i kriminalforsorgens institutioner kan naturligvis også være medvirkende til konflikter.
Som jeg allerede har omtalt det, har regeringen sikret en markant forøgelse af pladserne i kriminalforsorgen, og regeringen og Dansk Folkeparti har som nævnt netop besluttet at udvide kriminalforsorgens kapacitet med yderligere 175 pladser.
Også dette skridt vil forhåbentlig bidrage til en generel forbedring af forholdene og på den måde medvirke til at imødegå trusler og vold mod personalet.
Herudover skal jeg nævne indførelsen af »noget for noget« i relation til muligheden for tidlige prøveløsladelse.
Det er som bekendt bl.a. en betingelse for tidlig prøveløsladelse, at den indsatte ikke under sin afsoning har begået vold eller fremsat trusler mod fængselspersonalet.
Endelig vil jeg pege på, at regeringens initiativer i forbindelse med kampen mod narko og nultolerance over for narkotika i Kriminalforsorgens institutioner netop tager sigte på også at begrænse de uacceptable konsekvenser af narkotikamisbrug, herunder det meget hårde miljø, der er forbundet hermed.
I den forbindelse kan også nævnes udbygning af behandlingen af stofmisbrugerne i fængslerne.
I den forbindelse kan jeg oplyse, at Direktoratet for Kriminalforsorgen og Dansk Fængselsforbund er enige om, at det er særdeles vigtigt, at man ved prioriteringen af de økonomiske midler for de kommende år tager et særligt hensyn til arresthusene.
Direktoratet har derfor aftalt med Dansk Fængselsforbund, at der inden for de eksisterende rammer findes 7 mio. kr. til at styrke personalebemandingen i arresthusene.
Det er samtidig aftalt, at udmøntningen af midlerne vil blive drøftet mellem direktoratet og forbundet.
Baggrunden for, at man indser dette initiativ for nødvendigt, er de sikkerhedsmæssige problemer, der har været konstateret i arresthusene i de seneste år.
Både direktoratet og forbundet er helt opmærksomme på, at et beløb på 7 mio. kr. ikke kan løse alle problemer, men beløbet er trods alt af en sådan størrelsesorden, at der vil være mulighed for nogle gode og også nogle nødvendige initiativer.
Der er, som det fremgår, taget en lang række initiativer
til imødegåelse af vold og trusler mod fængselspersonalet
, og yderligere initiativer er i støbeskeen.
Direktoratet for Kriminalforsorgen vil således arbejde videre med at få nedbragt antallet af episoder med vold og trusler mod ansatte i de kommende år.
Heri vil bl.a. indgå forslagene fra den arbejdsgruppe, jeg tidligere har nævnt, og som ikke allerede er gennemført.
Der kan i den forbindelse også tilføjes, at kriminalforsorgen yderligere i de senere år har arbejdet på at styrke samarbejdet mellem kriminalforsorgen og politiet med henblik på at opklare og nedbringe antallet af episoder med vold og trusler mod fængselspersonaler.
Initiativtagerne til dagens forespørgsel har til sidst peget på antallet af førtidspensioneringer blandt kriminalforsorgens ansatte.
Som jeg også har tilkendegivet i den før omtalte besvarelse af Retsudvalgets spørgsmål nr.
Økonomistyrelsens svar vil indgå i direktoratets videre overvejelser om eventuelle yderligere initiativer.
Men allerede de mange initiativer til imødegåelse af vold og trusler mod fængselspersonale, som jeg netop har redegjort for, og også forbedring af belægningssituationen vil jo i sig selv være af betydning for problemstillingen
vedrørende førtidspensioneringer.
Spørgsmålet om førtidspensioneringer må også ses i sammenhæng med spørgsmålet om sygefravær.
På dette område har Kriminalforsorgen igangsat en lang række initiativer de senere år. Målet har naturligvis været at nedbringe sygefraværet.
Der er tale om initiativer, der dels retter sig direkte mod sygefraværet, dels mere bredt kan bidrage til en nedbringelse heraf. I 2003 har Direktoratet for Kriminalforsorgen udsendt en håndbog til ledelserne af de enkelte tjenestesteder.
Håndbogen er fulgt op med en orienteringspjece til hver enkelt medarbejder i Kriminalforsorgen.
Både håndbog og orienteringspjecer har en tilgang til sygefraværsproblematikken, der bygger på den grundholdning, at sygefravær ikke kan bekæmpes med kontrol og misbrug, men kun med omsorg, tillid og åbenhed.
Det er ledelsens, men også hver enkelt medarbejders ansvar at bidrage til, at sygefraværsproblematikken tages seriøst.
Derfor er der også samtidig indført retningslinjer
for telefonisk kontakt til sygemeldte medarbejdere og omsorgssamtaler.
Formålet er også her at vise en reel interesse i den enkelte medarbejders forhold og finde ud af, om der er forhold på tjenestestedet, der kan gøres bedre.
Endelig er der fra årsskiftet 2002-2003 indført en ny, mere omfattende sygefraværsstatistik, og medarbejderne i Kriminalforsorgen har i en årrække haft det stående tilbud om gratis, anonym krisehjælp, uanset om årsagen til en krise er forhold på arbejdet eller private årsager.
I 2004 vil der endvidere blive indført et særlig varslingssystem, der gør det lettere for de lokale ledelser
at få gennemført omsorgssamtaler
, og herudover bliver der udsendt en årsberetning om sygefraværet i Kriminalforsorgen, som skal danne grundlag for lokale drøftelser og virke som inspiration i det videre arbejde med nedbringelse af sygefraværet.
Lad mig afslutningsvis endnu en gang takke initiativtagerne til dagens forespørgsel om Kriminalforsorgens forhold.
Det er, som det også er fremgået,
Ingen kan udstede garantier for strafudviklingen i fremtiden, men jeg mener, at med de initiativer, jeg her har redegjort for, er der skabt grundlag for en både god og rigtig udvikling i Kriminalforsorgen.