Tove Videbæk (KRF), 1999-03-05:
Jeg siger tak for en god debat og tak også for tilslutning til hensigten og de mange positive udtalelser.
Jeg vil ganske kort kommentere nogle enkelte af udtalelserne.
Der vil jeg så sige, at det er sådan en ordning, som på en måde bider sig selv i halen.
Når der ikke er deltidspladser, så har forældrene ingen mulighed for at gå på deltid, de kan ikke få passet deres børn.
Og sådan kører problemet simpelt hen i ring.
Så det er en stor del af grunden til det.
Hr. Kristian Jensen taler om, at kommunerne for alt i verden skal have frit valg.
Jamen det mener vi da også, men der må være nogle overordnede værdier.
Hvis forældrene skal have en reel mulighed for deltid, så skal der eksistere muligheder for deltidspasning, der hænger sammen. Skal det med, at kommunerne skal have frit valg, være overordnet det, at forældrene skal have frit valg?
Vi mener nej.
Hr. John Vinther vil heller ikke være med til, at kommunerne pålægges det.
Vi mener, at der stadig væk vil være et stort antal kommuner, som ikke har deltidspasningspladser.
Som det ser ud nu i den nyeste opgørelse, er der 74 kommuner, som absolut ikke har nogen mulighed for deltidspasning.
Så selv om man siger, at der i det offentlige i dag er mange muligheder, er der stadig væk 74 kommuner, hvor der absolut ingen mulighed er for deltidspasning.
Fru Yvonne Herløv Andersen siger, at det her ikke er et forslag for Folketinget.
Men der vil jeg så citere fra den børnefamiliepolitiske redegørelse. Der står, at regeringen vil »drøfte med kommunerne, hvordan der kan skabes mere fleksible dagtilbudsstrukturer med flere valgmuligheder end i dag, bl.a. deltidspladser og klippekortordninger«.
Så det er altså åbenbart en sag for regeringen; men vi har ikke hørt noget om, hvad der er sket med det her, og vi ved ikke, hvor langt man er.
Vi hører ikke mere om det.
Fru Inge Refshauge er meget positiv, og det siger jeg tak for.
Jeg vil sige, at i den tidligere debat, som vi havde vedrørende tilskud til forældres pasning af deres egne børn, blev det slået fast, at børn og forældre har brug for mere tid sammen.
Mange forældre ønsker at gå ned i tid, men det er realistisk umuligt for dem, hvis de ikke kan få deltidspladser i daginstitutioner til deres børn.
Kristeligt Folkeparti mener, at forældre, der ønsker det, skal have mulighed for at få deres børn passet i daginstitutioner på deltid, og der er altså stadig væk 74 kommuner, hvor det ikke kan lade sig gøre.
Sådan som det er nu, skal de optage en fuldtidsplads og betale for en fuldtidsplads.
I regeringens børnefamiliepolitiske redegørelse fra 1998 nævnes, at »kommunerne allerede i dag har udstrakt frihed til selv at fastlægge tilbudsstrukturen og takstpolitikken.
Alligevel er der kun i få kommuner mulighed for pasning på mindre end fuld tid.
Se, det er et citat fra regeringens børnefamiliepolitiske redegørelse.
Bureau 2000 har for Pædagogisk Medhjælperforbund i slutningen af februar 1999 offentliggjort en rapport om ventelister og fleksibilitet.
Man har spurgt 258 kommuner om, hvilke muligheder der er for deltidspladser, og svaret var, som jeg har sagt, at 74 kommuner absolut ingen mulighed havde for deltid.
For eksempel kan man i Aalborg ud over fuldtidspladser vælge deltidspladser på enten 32 timer eller 27 timer.
I Billund kan forældre vælge mellem fuld tid og moduler
på 0-25 timer og moduler på 25-31 timer
, og den ordning har kørt i 10 år. Og sidst i Skjern har man 2 moduler og fuld tid. Kun en fjerdedel af børnene benytter fuld tid, resten benytter modulerne. I 138 af kommunerne er eftermiddagstaksten, altså deltidstaksten, og fuldtidstaksten den samme, og derfor har forældre ingen reel mulighed for at vælge.
En række kommuner har derudover modulbetaling, særskilt morgenbetaling osv. I regeringsgrundlaget fra marts 1998 nævnes, at der skal forhandles med kommunerne om mere fleksible dagtilbudsstrukturer med flere valgmuligheder.
Det kan vi kun være helt enige med regeringen i.
Ifølge aftaler om kommunernes økonomi nævnes det, at der skal nedsættes et fælles udvalg til at undersøge mulighederne for mere fleksibilitet og betalingssystemer, hvor benyttelsesgrad og betaling i større grad knyttes sammen.
Det fremgår dog desværre af rapporten fra Pædagogisk Medhjælperforbund, som hedder »På Vej mod Pasningsgaranti. Rapport om ventelister og fleksibilitet 1999«, at dette udvalg endnu ikke er kommet rigtigt i gang med sit arbejde, men som det ses, er der indtil videre sat flere spørgsmål på dagsordenen, altså den blev nedsat sidste år engang, men den er ikke kommet i gang med arbejdet, og vi venter spændt.
Og hvilken tidsplan ligger der for udvalgets arbejde?
Vi mener, at det er vigtigt, at forældre i alle kommuner får ret til og mulighed for fleksible pasningsmuligheder for deres børn og med en betaling, der står i forhold til den tid, pasningen varer.
Forslaget nævner ikke, at alle kommuner skal tilbyde deltidspasning på samme vilkår.
Vi nævner blot, at muligheden for deltidspasning, uden at betale for en fuldtidsplads, skal eksistere i alle kommuner.
Fleksible pasningsordninger vil gøre det mere økonomisk attraktivt for forældre i en periode at arbejde på deltid, idet der bl.a. vil kunne spares på institutionsudgifterne. Af hensyn til en pædagogisk forsvarlig tilrettelæggelse af pasningen bør institutionen inddele åbningstiden i moduler, og forældre skal så have mulighed for at vælge pasning i de moduler, der passer bedst til deres behov.
Forslaget vil yderligere have den meget positive konsekvens at nedbringe ventelisterne til institutionerne, idet det bliver muligt at udnytte den ledige kapacitet, der er i institutionerne, som følge af at ikke alle børn passes på fuld tid.
Tak for en god debat.