runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg vil gerne understrege, som jeg plejer, at det er helt klart, at ethvert spørgsmål, der bliver rejst, vil vi gøre vores ypperste for at undersøge og besvare, så godt vi overhovedet kan.
Det vil vi også gøre her.
Jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at faldet i kvælstof vil jo komme, for alene regeringens udspil arbejder
jo med 4-5 pct., så det er klart, at det vil komme.
Jeg er godt klar over, at debatten går på, at det nok er bedst, at vi forhandler i vandmiljøplankredsen, hvordan det skal ende, men der er jo mange måder at gøre det på.
Man kan f.eks. gøre det, at man lægger en dyrkningsfri zone på 10 m langs målsatte vandløb og åer.
Det giver virkelig også en effekt.
Man kan, og det har vi jo lagt op til, afsætte 100 mio. kr. til at diskutere og gennemføre nogle forskningsprojekter, som bl.a. kan medvirke i både den ene og den anden retning, også med gylleseparering.
Der er en stribe af muligheder, som i hvert fald det oplæg, som regeringen er kommet med, åbner op for.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Så er det, jeg godt vil spørge ministeren: Hvis nu vandmiljøplanforhandlingerne ender med, at der skal ske en yderligere reduktion af kvælstofforureningen - det ved vi endnu ikke, men det er jo et stærkt ønske fra oppositionspartierne - vil dette så ikke være et meget effektivt instrument i løbet af f.eks. 2-3 år? Vi er indstillet på, at man godt kan aftale en indfasning af et sådant afgiftssystem, så vi får det afprøvet i nogle store forsøg.
Regeringen har jo også lagt op til i sit udspil, at der kan laves nogle forsøg.
Vil det så ikke kunne vise sig at være en billigere løsning og bedre også for landmændenes økonomi end at stramme normerne yderligere?
Vi er vist derhenne, hvor der vil blive meget dyrt at stramme den normstyring, vi har i dag.
Det har været vores overvejelser, og det er det, vi synes vi umiddelbart kan se ud af tallene.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren vil være indstillet på at gå ind og undersøge det forhold yderligere med henblik på at kunne tage stilling til, i hvilket omfang det skal med ind i vandmiljøplanen.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Der er ingen tvivl om, at man vil kunne lave nogle kombinationsmodeller, som vil kunne medføre et resultat i hvert fald noget i retning af det, hr. Keld Albrechtsen kommer med.
Nu vil jeg nok være lidt varsom med sådan lige at sige, at det ligger lige nøjagtig, som hr. Keld Albrechtsen har beskrevet det, men kombinationsmodeller er bestemt en mulighed.
Jeg synes bare, at det, man skal sige her, er, at selve normmodellen har vist sig enormt effektiv, fordi vi har reduceret det, vi skulle, og vi har virkelig vist, at det var den vej, man kunne gå.
Hvis man så skulle gå ind og måske lave en kvælstofafgift, synes jeg bare ikke, at det er der, man skal gøre det.
Jeg synes, at det ville være bedre at gå målrettet ind i de områder, hvor det betyder, at vi kunne hindre, at vi vil få iltsvind, at vi kunne hindre, at vi fik fiskedød.
Jeg tror sådan set, at hr. Keld Albrechtsen er optaget af de samme hensyn til naturen og miljøet og gerne vil gøre noget godt for det.
Men det er altså mere en vurdering, om det er det rigtige at vælge, end det er afgørende i forhold til afgifter.
Det er også derfor, vi siger, at fosforafgift er i spil i den plan, vi er kommet med.
Så det er ikke et spørgsmål om afgiftsinstrumentet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Nu siger ministeren, at en afgift på kvælstoftabet kan have den ulempe, at man ikke kan tage hensyn til regionale forskelle, men der vil jeg godt spørge ministeren, om det ikke er korrekt forstået af Enhedslisten, at hvis man har en afgift på tabet - populært kunne man kalde det overforbruget - i den enkelte bedrift, vil det faktisk være muligt at indrette en såkaldt balanceafgift, således at man f.eks. kan skelne mellem forskellige typer landbrug, om det er planter eller det er dyr, og kan skelne mellem forskellige dele af landet, afhængigt af, om det f.eks. er sandjord eller lerjord.
Den model giver derfor mulighed for en vældig differentiering, samtidig med at den enkelte landmand får mulighed for helt præcist at styre sit landbrug, så det giver det bedst mulige resultat.
Torben Hansen (S), 2004-02-26:
Kunne ministeren ikke forestille sig, også når man nu har hørt, at stort set alle her vil gøre noget for naturen og miljøet, at vi også fik de nationale naturbeskyttelsesområder ind i den paragraf, at vi også fik § 3-områderne ind?
Kunne der ikke være noget fornuftigt i det, for så er vi i forhold til de her miljøvurderinger ligesom dækket ind hele vejen rundt?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg vil gerne starte med at takke for indlæggene her i debatten om lovforslaget om miljøvurdering af planer og programmer.
Forslagets formål er jo at kvalificere udarbejdelsen af en række planer og programmer, og det gælder især planer og programmer, der fastlægger rammerne for fremtidige anlægsprojekter.
Det er planlægningens natur at tænke fremad
og at afdække og overveje de konsekvenser, som de aktiviteter, der planlægges, vil have, og lovforslaget indeholder regler, der sikrer, at der allerede fra starten under planlægningen gennemføres en vurdering af de miljømæssige konsekvenser. Det andet hovedelement i forslaget er at sikre, at offentligheden og andre berørte myndigheder bliver inddraget på et tidligt tidspunkt, hvilket også kan medvirke til at sikre miljømæssigt gode løsninger.
Alt i alt vil forslaget bidrage til at forbedre beslutningsgrundlaget med hensyn til vurdering af de miljømæssige konsekvenser af planer og programmer.
Jeg er sikker på, at vi får en god debat i udvalget om lovforslaget, og jeg ser selvfølgelig hen til samarbejdet med udvalget om at få afklaret de i debatten rejste spørgsmål og takker for de bemærkninger, der var både fra fru Anne Grete Holmsgaard, hr. Mogens Nørgård Pedersen, fru Gudrun Laub og hr. Jørn Dohrmann. Der var et par spørgsmål fra hr. Torben Hansen og fra hr. Keld Albrechtsen.
For Enhedslisten forstod jeg, at det mere var et spørgsmål, man ville have afklaret i udvalget.
Det er jeg meget enig i.
Jeg synes faktisk også, det rækker til, at det bør vi kigge på.
Det andet, der blev spurgt om,
var: Hvilke planer skal efter forslaget miljøvurderes? Ja, det fremgår af lovforslagets § 3, stk. l, med tilhørende bemærkninger.
Men det, man kan sige, er, at forslaget kun omfatter planer og programmer, som efter lovgivningen skal udarbejdes.
De planer og programmer, der vil blive omfattet af loven, vil i første række være planlovens plantyper, især revisionen af region- og kommuneplaner, mens tillæg til regionplaner og tillæg til kommuneplaner og lokalplaner ikke obligatorisk er omfattet af kravet om miljøvurdering efter forslaget.
Så vil der endvidere være nogle forskellige typer af sektorplaner, som f.eks. spildevands- og vandforsyningsplaner, hvis de fastlægger rammer for fremtidige anlægstilladelser.
De vil også efter lovforslaget være omfattet af den nye ordning.
Endelig kan jeg sige, at det er internationale områder og ikke nationale.
Sådan er det.
Det tredje er, at det ikke er tidligere love.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-26:
Det er Kristendemokraternes opfattelse, at med lovforslaget her, L 147, får de besluttende myndigheder et forbedret beslutningsgrundlag, og det mener vi altså medfører en højere miljøkvalitet.
I bemærkningerne til forslaget står der også, at det vurderes, at det har en positiv effekt på miljøet.
Det er klart, at vi selvfølgelig vil følge nøje i tiden fremover, når den her lov kommer til at virke, om den så også har den effekt, som den burde have, om den vurdering holder stik. Men vi er positive over for forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
I Enhedslisten er vi positive over for dette forslag, som er godt på den måde, at man får en mulighed for at vurdere den samlede effekt af flere forskellige anlægsplaner.
Det vil vi godt sætte spørgsmålstegn ved, for vi ønsker ikke at få forringet vurderingen af konkrete projekter, hvis det f.eks. betyder, at vi får et ringere kendskab til eventuelle negative virkninger for miljøet.
Så det vil vi gerne bede om at få belyst.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-26:
Det er et meget blandet beslutningsforslag, SF har fremsat.
Der er mange forskellige elementer bygget ind i det, og nogle kan vi støtte, og nogle kan vi ikke støtte fra radikal side.
Men helt overordnet støtter vi kampen mod støj, kan jeg roligt sige.
Jeg tager simpelt hen punkterne ganske kort et efter et.
Vi vil gerne støtte - det har vi selv fremsat forslag om - at der indføres lovpligtige grænseværdier for støjbelastning af boliger ved etablering eller ombygning af trafikanlæg.
Der er allerede en praksis på området, og vi kan ikke se, hvorfor den praksis ikke skulle fastsættes ved lov, ligesom vi gør på boligområdet.
Med hensyn til at ændre grænseværdierne
er vi lidt mere tvivlende, fordi der foreligger meget lidt videnskabeligt materiale om det spørgsmål.
Vi har en kæmpe udfordring i bare at overholde de grænseværdier, der er i dag, og vi synes også, det er vigtigere at koncentrere sig om det frem for, om man så må sige, at gå længere ned på nuværende tidspunkt.
Så er der spørgsmålet om en handlingsplan.
Det er vi sådan set positive over for, men det er jo rigtigt, som det er blevet sagt, at det er trafikforligets partier kommet et stykke vej med.
Det er måske lidt flot, når både ministeren og hr. Eyvind Vesselbo siger, at man har tilbudt forligspartierne at afsætte 100 mio. kr. Jeg tror, at for historieskrivningens skyld må jeg sige, at sidste gang, vi diskuterede spørgsmålet her i Folketinget, var det os, der fremførte forslaget, og det var først, da der tegnede sig et alternativt flertal uden om regeringen, der for alvor kom fart i forhandlingerne.
Men det ændrer ikke vores glæde over, at det er lykkedes at skaffe penge til en foreløbig handlingsplan, og vi vil gøre vores til, at de bliver brugt så fornuftigt og bredt som muligt i alle dele af det danske samfund.
Men det skal vi jo diskutere nærmere, når der foreligger et oplæg fra trafikministeren.
Så er der spørgsmålet om byfornyelseslovgivning, som vi gerne vil kigge på, og så er der spørgsmålet om brug af støjsvag asfalt og støjsvage dæk.
Noget af det er jo EU-reguleret, det kan vi klare ad den vej, men andet kunne vi måske med fordel selv tage fat på.
Støjsvag asfalt er under meget hastig udvikling, og der kommer om ikke månedligt, så i hvert fald årligt nye typer asfalt på banen.
Derfor skal man nok, og det gælder sådan set også dækkene, gøre sig umage med at definere hvor, hvordan, hvilken type asfalt, osv.
Det er meget afhængigt af tid og sted og af, hvilke opgaver der skal løses, så jeg ved ikke, om det er så enkelt.
Men princippet som sådan er jo fornuftigt nok.
Endelig er der punkt 6, som handler om, at man skal være erstatningspligtig.
Som ministeren var inde på, foreligger der jo en domstolspraksis, som vi synes vil være drønsvær at ændre.
Men hvis vi gør det lovpligtigt, at man ikke må lave lydanlæg, der udsender over 55 dB, har vi allerede sikret boliger langs vejene meget.
Vi synes, det er den bedste del
af forslaget, og intentionerne bag det står vi som sagt sammen om.
Torben Hansen (S), 2004-02-26:
Der er ikke nogen tvivl om, at det danske grundvand og det danske vandmiljø har det skidt.
Vores fælles ressource grundvandet, er mange steder stærkt forurenet af nitrat, og det medfører lukkede vandboringer og en indskrænkning af samfundets fælles og meget vigtige ressource grundvandet.
Vandkvaliteten i kystområderne og fjordene har det generelt rigtig skidt.
Iltsvind er ved at blive en årligt tilbagevendende begivenhed, og vi må konstatere, hvad man også kan se af nyligt materiale, at udvaskning af såvel kvælstof som fosfor bærer hovedansvaret for det.
Det skal også samtidig understreges, at kvælstofudvaskning er hovedansvarlig for den dårlige tilstand i fjordene og de nære kystområder.
To tredjedele af søerne og halvdelen af vandløbene lever ikke op til målsætningerne, og for søernes vedkommende er det primært på grund af tilførsel af alt for meget fosfor.
Danmarks sårbare naturområder, heder, højmoser, næringsfattige søer og overdrev, lider.
Tålegrænserne for kvælstoftilførsel er klart overskredet for disse naturtyper, og konsekvenserne er også fatale for dem.
Eksempelvis gror nogle af dem til i kvælstofelskende planter og vil være væk i løbet af få år, hvis vi ikke gør noget.
Enhedslistens beslutningsforslag synes jeg skal ses i den sammenhæng, jeg lige har nævnt, men skal selvfølgelig også ses i den situation, vi står i, nemlig at man har evalueret vandmiljøplan II.
Vi står over for vandmiljøplan III-forhandlingerne, forhandlinger, hvor Socialdemokratiet har tilkendegivet, at alle virkemidler kan komme i spil, inklusive afgift på kvælstoftab, og da de forhandlinger ikke er afsluttet, vil vi ikke gennemgå
Enhedslistens beslutningsforslag minutiøst, men blot erklære, at vi har sympati for en eller anden form for afgift kombineret med en fortsat generel regulering, der kan føre til en markant mindskelse af landbrugets tab af næringsstoffer.
Men det må jo så afvente de kommende forhandlinger.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-02-26:
Det er jo dejligt at se, at selv Enhedslisten går meget op i natur og miljø, så det ikke kun er Dansk Folkeparti, der hver gang skal trække det hele i den retning.
Vi har også slået til lyd for det i vores pesticidhandlingsplan, som vi har været med til at vedtage sammen med regeringen, og jeg synes, det er godt, at det kommer til at stå her, at man har planer for fremtiden, og at der sker noget på det her område.
Men det er jo sådan, at hver eneste gang vi gennemfører nye afgifter på forskellige områder, heriblandt også på landbrugsområdet, medfører det også en masse administration og bureaukrati, og det synes vi i Dansk Folkeparti ikke er særlig hensigtsmæssigt at pålægge de forskellige virksomheder hver gang.
Vi er fuldstændig enige i, at vi skal gøre noget for miljøet, og derfor synes vi også, det er godt, at regeringen på nuværende tidspunkt har lagt op til i sit udkast til vandmiljøplan III, at man skal reducere udledningen af fosfor og fortsætte den indsats, man har gjort på kvælstofområdet.
Men da vi er i forhandlinger om vandmiljøplan III på nuværende tidspunkt, mener jeg ikke, at det lige er her i salen, vi skal lægge os fast på nogle bestemte virkemidler.
Dansk Folkeparti må sige, at vi på den baggrund afviser beslutningsforslag nr. B 66, men at vi da også mener, at alle ting er i spil i vandmiljøplan III-forhandlingerne, og derfor ser vi frem til de videre forhandlinger.
Det er jo ganske klart, at landbruget selv er interesseret i at gøre noget for miljøet, og det har vi også set gang på gang med de frivillige aftaler og alle de andre ting, som er sket.
De er også selv interesseret i at gøre en stor indsats
på dette område
, og jeg er ganske klar over, at grønne regnskaber også er et godt instrument til at finde ud af, om man gør det rigtige.
Lad os se det konkrete, lad os få de konkrete vurderinger af hvert eneste tiltag, inden vi lægger os fast på tingene, og derfor mener jeg også, som jeg sagde indledningsvis, at alt er i spil omkring vandmiljøplan III.
Jeg håber, hr. Keld Albrechtsen er enig i, at vi alle sammen skal være positivt indstillet på at gøre noget for miljøet, og at det ikke bare skal være tom snak, men også at man er med ved forhandlingsbordet til det sidste.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Jeg er ked af, at der er visse folketingsmedlemmer fra regeringspartierne, der har valgt at misopfatte det signal, men jeg håber, at hr. Dohrmann opfatter det, som det er tænkt, nemlig at vi ønsker, at regeringen nu skal komme med et udspil.
Jeg vil gerne kvittere over for hr. Dohrmann, at det ønske deler vi altså.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Ja, men det vil vi så få fælles gods i her, for jeg kan kun bekræfte, at jeg også finder, som jeg har sagt ved flere lejligheder, at det simpelt hen ikke er acceptabelt.
Vi vil skride ind over for det, og vi mener, at det må kunne løses teknologisk, hvilket talmateriale der skal ligge til grund.
Det må man altså sige.
Omkring det med VVM og screeninger er det jo sådan, som jeg ved at hr. Touborg ved, at screeningerne går forud for VVM.
Og det er klart, at der er et sæt regler, der gælder for screeninger, hvor man har lov til at bygge.
Så er det VVM.
Så vidt jeg ved, men jeg skal gerne give hr. Kristen Touborg det skriftligt, gælder det efter de almindelige regler, og jeg tror faktisk, det er 3 år, at man har ret til at opretholde det, og derefter frafaldes det.
Men jeg skal gerne tjekke det.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-26:
Det andet spørgsmål, jeg stillede, nåede ministeren ikke.
Det får ministeren så muligheden for nu.
Jeg er enig med ministeren i, at det er utroligt, at man ikke kan holde styr på den her situation omkring, hvor mange svin der produceres.
Og jeg glad for, at ministeren vil gå ind og sikre, at det her virkelig bliver gennemført, sådan at der bliver en kontrol.
Det vil jeg tage ministerens ord for og så sige, at når ministeren lover, at problemerne virkelig bliver løst i morgen og i nærmeste fremtid - eller i hvert fald bliver aftalt at blive løst i morgen - så vil jeg ikke afkræve ministeren en nærmere redegørelse for, hvordan det skal foregå.
Men jeg ser frem til, at ministerens løfte så også bliver holdt.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg skal kun lige sige meget klart omkring de 600: Jeg har godt hørt, at nogle diskuterer, at der er flere sæt tal, vi skal arbejde med og sådan noget.
Jeg kan bare sige klart: Jeg finder det helt, helt uantageligt, at man ikke kan finde ud af, hvor mange svin man kan have på sin ejendom, når man har fået at vide efter miljøbeskyttelsesloven, hvor mange man har ret til.
Derfor vil jeg sige: Vi mødes i morgen, og jeg skal også gerne give udvalget en redegørelse for, hvordan vi agter at gøre det, men nu mødes vi altså i morgen med Kommunernes Landsforening og finder ud af, hvad det er, der er problemet i det her.
Jeg kan allerede sige nu, at jeg har svært ved at se, at der overhovedet kan være nogen problemer, og skulle der være nogle, så vil de i hvert fald blive løst.
Vi vil ikke acceptere, at vi sidder og kigger på, at der er nogle, der producerer så mange flere svin, end de har lov til, og det vil vi skride ind over for.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-26:
Ministeren beklagede sig til den radikale ordfører lidt over, at det kneb med tiden.
Nu vil jeg så give ministeren lidt mere tid i forbindelse med kontrollen af de 600 største svineproducenter.
Jeg vil gerne have en detaljeret redegørelse for, hvordan det skal foregå.
Snakker vi slagtetal, snakker vi om, at man skal tage ud og tælle grise op direkte, eller hvad har man tænkt sig at gøre for at få en regulær kontrol af disse 600 største producenter?
Jeg har et spørgsmål mere.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Det, jeg kan sige omkring den situation, der var i forbindelse med vandmiljøplan II, er, at den tidligere regering udelukkende fokuserede på kvælstof.
Det kan man gøre, men det var jo ud fra nitratdirektivet, hvor man sagde, at der skal nås et eller andet, for at vi kan få nitratdirektivet implementeret i Danmark og Kommissionen godkender det.
Det, den her regering har gjort støttet godt op af en stribe partier, som har tilkendegivet, at de godt vil hjælpe med til det, og det skal jeg kvittere for ved samme lejlighed, er, at vi går ind og siger, at det ikke er nok at kigge på kvælstof, vi skal også kigge på fosfor, vi skal også kigge på forskning, vi skal også kigge på, at vi laver dyrkningsfri zoner langs målsatte vandløb og søer osv.
Og så har der jo været hele den diskussion omkring bræmmer osv.
Der har været meget i spil, og ikke mindst her har regeringspartierne jo også oplevet Dansk Folkeparti spille meget med i det.
Det har vi jo hørt tidligere, også i debatten, hvor vi har haft en diskussion af de her ting, og vi må jo sige, at det altså kræver en ekstra indsats, når vi nu skal ind og se på de der ting, der skal med nu.
Så jeg er enig med hr. Torben Hansen i, at der er et stort arbejde at gøre, men det er også det, vi er i gang med, så der er faktisk mere grund til at afvise det i dag end i 2001.
Torben Hansen (S), 2004-02-26:
en vandmiljøplan II, som var ved at blive udmøntet, mens vi står i et vadested nu, hvor der er bred enighed i Folketinget om, at man skal have lavet en vandmiljøplan III, og at der kommer nogle nye målsætninger inden sommerferien?
Kan ministeren ikke bekræfte, at der er den forskel på 2001 og 2004, hvor vi nu står i et vadested, og hvor der er nye målsætninger undervejs?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg vil bare gerne sige til hr. Torben Hansen, at når jeg har sagt, at nu skal vi til det igen, så er det jo, fordi den tidligere regering med min forgænger, som kommer fra det parti, som hr. Torben Hansen kommer fra, jo netop den 21. februar 2001 afviste at gå ind i den debat, og det var ikke, fordi det ikke også kunne noteres dér, hvilke ansøgninger der var. Jeg mener klart, at når man afviste det fra den tidligere regerings side, så er det selvfølgelig med det samme argument, som vi gør nu, nemlig fordi man er ved at få styr på tingene.
Sådan kan jeg kun tro det, for det kan jo ikke have ændret sig meget.
Jo, vi har udpeget habitatområderne, vi har gjort en større indsats for naturen og miljøet.
Det kan så måske være et argument, det kan jeg ikke lige overskue.
Men jeg vil bare sige, at jeg ingen grund har til at tro, at den tidligere regering ikke afviste det på en måde, hvor den simpelt hen sagde, at det ikke var det, der skulle ske nu.
Lad mig understrege, at det forsøg, der er i Odense Fjord, er helt lokalt, og at man selv skriver i den afrapportering, at man ikke kan lægge de modeller og de resultater, der ligger der, til grund for hele landet.
Torben Hansen (S), 2004-02-26:
Jeg forstod indledningen på ministerens tale sådan lidt: Skal vi nu til det igen?
Men nu har bl.a. Fyns Amt været ude og sige, at hvis man på baggrund af de målsætninger, der både er på nuværende tidspunkt og dem, der kommer i vandrammedirektivet, ikke får stoppet op nu, så kommer vi til at virkelig at betale en regning senest i 2009.
Mener regeringen, at det er mest miljø for pengene, som jo er regeringens mantra, hvis det forholder sig sådan, at man kommer til at købe udvidelsestilladelser tilbage i 2009?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg kan kort sige, at det ved jeg først helt kontant i morgen, fordi vi har et møde med Kommunernes Landsforening.
Men det er klart, at ting, som at talmaterialet ikke er til stede, og at det er forskelligt talmateriale, vi tæller op efter, er helt uantageligt.
I en teknologisk verden, som vi lever i, kan vi selvfølgelig tælle op.
Jeg vil gerne svare på spørgsmålet, men vi er bare nødt til først at have det møde, for at vi kan få afklaret, hvordan vi kan gøre det.
Så var der spørgsmålet, om vi kunne komme i en situation - det var, fordi jeg ikke havde tid lige før - hvor vi måske skulle tilbagekøbe.
Ja, altså sådan som det er nu, skal amterne VVM-vurdere, om der er en påvirkning af natur og miljø.
Man skal også bruge den kumulative effekt.
Man skal også påvise, om den enkelte ejendomsudvidelse påvirker natur og miljø.
Sker det, så skal det tænkes ind i en tilladelse
eller et afslag.
Så det skal altså allerede ske nu.
Så vi går klart ud fra, at vi, da vi har udpeget vore habitatområder osv., ikke kommer i en situation, hvor det sker.
Det er i hvert fald den vurdering, jeg kan have i dag.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-26:
Jeg havde også det andet spørgsmål om vandrammedirektivet, det nåede ministeren ikke.
Men det behøver jeg ikke at gentage.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge, om ministeren kan oplyse, hvor længe han regner med, det tager, før man får talt disse 600 ejendomme op, og om man kunne overveje at undlade at udstede endnu flere beviser og dermed måske indirekte komme til at, kunne man sige, give tilladelse til landmænd, der har overtrådt de her regler, mens man får styr på administrationen.