runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-10:
Jamen så er det jo endnu vanskeligere.
Hvis det virkelig er synspunktet, er det endnu vanskeligere at forstå regeringens reelle politik på det her punkt, for det er jo ikke nogen hemmelighed, at regeringen har været meget modstander, det så vi jo allerede i debatten under euroafstemningen.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål: Hvis statsministerens syn er, at mennesker skal have samme vilkår, uanset hvilket land de kommer fra, hvis de arbejder i Danmark, hvorfor i alverden vil statsministeren og statsministerens parti så ikke stemme for, at man får nogle ordnede regler på EU-plan?
Selv statsministerens partifælle, Helle Thorning-Schmidt fra Europa-Parlamentet, har jo samme synspunkt.
Hvad er det, der gør, at man ikke vil forholde sig til de virkelige spørgsmål og den virkelige politik, hvor man har en mulighed for at påvirke?
Hvorfor er det kun de store ord?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-10:
Ja, så må man jo gå ud fra,
at når statsministeren melder klart, at vi skal ikke have den opdeling af befolkningen i EU, så er vi inde på et område her, som er omfattet af den danske undtagelse.
Der plejer Danmark, når det er noget, som vi gerne vil deltage i, at sige til de andre lande: Vi vil godt have en aftale, således at disse regler også kommer til at omfatte Danmark.
Og så går jeg ud fra på baggrund af det, statsministeren sagde i sit første svar, at så vil det være dét, der vil være den danske melding til de andre lande: Vi har vores undtagelser, men vi ønsker at få en aftale, således at de rettigheder, der gælder for tredjelandsstatsborgere, også kommer til at gælde, når det er danske forhold, at Danmark får en sådan tilknytningsaftale, for så er tingene jo løst.
Så jeg håber, statsministeren kan bekræfte, at det, Danmark vil bede om i EU, er at få en sådan tilknytningsaftale.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-10:
Jeg skal blot afslutningsvis sige, at jeg tror, fru Charlotte Antonsen og jeg har talt lidt forbi hinanden.
Det, jeg taler om, er, at når mennesker søger arbejde i Danmark, uanset de har muslimsk baggrund, eller de har en anden baggrund, uanset de har en palæstinensisk baggrund, eller de har en tyrkisk baggrund, eller de har en europæisk baggrund, en srilankansk baggrund, men hvis de er i Danmark, har fået opholdstilladelse i Danmark, søger arbejde i Danmark, så skal de have de samme rettigheder og de samme pligter. I forhold til tredjelandsstatsborgere, som hr. Keld Albrechtsen var inde på, hvor hr. Keld Albrechtsen siger, om vi ikke nu kan få en parallelaftale for Danmark med hensyn til det, de andre måtte blive enige om, vil jeg sige: Vi har i dag ikke et overblik over, hvad det er, de andre kan blive enige om.
De allerallerførste meldinger, som jeg hører, er, at der er meget stor spredning i synspunkterne fra de andre lande.
Jeg mener, at det rigtige synspunkt og rigtige svar til hr. Keld Albrechtsen i dag er: Jeg synes, at regeringen følger disse forhandlinger meget nøje.
Vi er med, men det er klart, at vi har vores undtagelse.
Jeg mener, det rigtige svar er: Så snart vi har et stærkere overblik over, hvad det er, de andre lande inden for EU er blevet enige om, så kan vi meget klarere forholde os til det, hr. Keld Albrechtsen spurgte om.
Det kunne jo godt være, at det var en timing, som selv hr. Keld Albrechtsen ikke syntes var særlig ufornuftig.
Derfor er det, jeg siger: Lad dem nu klargøre timingen, hvor vi er med, og lad os så tage stilling til, om det er en timing, vi synes er fornuftig, også ud fra de grundholdninger, vi har.
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-10:
Jeg synes, det er meget trist, at statsministeren tilsyneladende nægter at tage stilling til et konkret forslag fra EU, som vi har på bordet, at man altså ønsker at kaste slør over det her område, samtidig med at man forsøger at give indtryk af, at man gerne vil have integration i Danmark.
Statsministeren er nødt til at give os et klart svar på ét spørgsmål, og det er et meget centralt spørgsmål i direktivet.
Det handler ikke om alverdens positioner i EU, men det handler om, hvad Danmark arbejder for på det her område.
Arbejder Danmark for, at mennesker fra andre lande skal have mulighed for at tage deres pensioner med, at mennesker fra andre lande skal have mulighed for at tage deres sociale ordninger med, hvis de vælger at arbejde i Danmark eller i et andet EU-land?
Ønsker man klare regler for det?
Det er jo det, der er udgangspunktet for, at mennesker fra andre lande med gode uddannelser ønsker at arbejde her i landet.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-10-10:
Vi har en del andre direktiver, der er på vej, hvor vi har et retligt forbehold, men hvor Danmark klart melder ud og siger, at det vil vi gerne være med til, også inden det er færdigt.
Problemet er jo ikke, at vi ikke kender de tekniske finurligheder og de helt præcise formuleringer, for det gør vi jo ikke før til sidst.
Vi kender rent faktisk hovedmålet med det her.
Jeg vil godt høre statsministeren, om ikke statsministeren klart vil sige, at vi synes, det er et godt mål, at Danmark er med i en aftale, som er med til at sikre, at tredjelandestatsborgere, hvis de har tilknytning til et andet land, også kan få arbejde i Danmark og også kan blive socialt sikret i Danmark, hvis de finder ud af, at de godt vil arbejde i Danmark.
Det er et mål, man godt kan erklære at man godt vil arbejde for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-10:
»Hvordan harmonerer statsministerens taler ved åbningsdebatten den 4. og 5. oktober 2001 med regeringens reelle politik i relation til EU's forslag om at sikre rimelige sociale vilkår for vandrende arbejdstagere fra tredjelande?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 128.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-10:
Jeg er såmænd dårligt klar over, hvad der tænkes på med spørgsmålet.
Men en ting skal der i hvert fald ikke herske tvivl om - det er også lidt svar på hr. Knud Erik Hansens spørgsmål - og det er, at regeringen selvfølgelig er indstillet på at sikre rimelige vilkår for vandrende arbejdstagere, også fra tredjelande.
Det ligger fuldstændig klart.
Diskussionen er mere: Hvordan gør vi det på en fornuftig måde?
Hvordan gør vi det på en klog måde?
Vi har jo i dag f.eks. nogle regler om, at hvis en borger har arbejdet i Danmark i et vist antal år, har borgeren også krav på en andel af f.eks. vores folkepension, som vedkommende kan tage med hjem.
Og det er vel meget rimeligt.
Når man har været her i landet, har arbejdet her og har betalt sin skat, har man også bidraget til samfundet, og så har man selvfølgelig også mulighed for og krav på at kunne tage f.eks. en del af folkepensionen med tilbage.
Jeg tror også, at spørgeren kender det system.
Hr. Knud Erik Hansen og hr. Keld Albrechtsen ved, hvad jeg tænker på.
I mange andre lande er pensionssystemerne i stor udstrækning opsparingsfinansieret gennem et bidrag på arbejdsmarkedet, hvor vi jo har vores skattesystem.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, at vi nøje vurderer de konkrete forslag og deres betydning for vores sociale og skattemæssige indretning i vores land.
Det har vi diskuteret før.
Jeg er fuldstændig overbevist om, at vi både kan og skal bevare det skattefinansierede sociale pensionssystem i Danmark.
Det skal vi.
Og vi kan samtidig gøre det på en sådan måde, at vi er solidariske, som vi skal være, i forhold til borgere, der kommer her til landet, og som arbejder her i landet.
Men vi skal gøre det tænksomt, og vi skal vide meget nøje, hvad det er for konkrete løsninger, der skal nås.
I dag, må jeg så sige, er vi ikke så langt fremme i forhandlingerne, at vi kan sige, at det er den og den og den model, men grundholdningerne er ikke til at tage fejl af.
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-10:
Vi kom jo sådan set ikke svaret nærmere, selv om det mere eller mindre er det samme spørgsmål, som er formuleret lidt anderledes.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Hvad er begrundelsen?
Det bliver det bl.a. ved at have ensartede regler, så man udefra kan se, at der altså er orden i tingene, og at man roligt kan søge job i Europa, som har brug for ens arbejdskraft som f.eks. læge.
Det har vi i hvert fald stor mangel på i Danmark.
Hvad er det, der gør, at man ikke vil tage fat på det problem?
Er det på grund af noget gammelt beton?
Er det betonfagbevægelsen, eller hvad er problemet?
Hvorfor vil man ikke åbne øjnene, når statsministeren altså fastholder, at man sådan set ikke har til hensigt at give de pågældende dårligere vilkår i Danmark?
Hvorfor ikke følge DA's holdning?
Nu nævnte statsministeren selv DI's direktør, Hans Skov Christensen, under åbningsdebatten og fremhævede DI's syn på at tage
fremmed arbejdskraft ind
Hvorfor så ikke lytte til DA's høringssvar i sagen, hvor man jo fra DA's side siger, at man helt klart mener, at den lave mobilitet i Europa er udtryk for, at de eksisterende rammer ikke er tilstrækkelige, at vi altså er for langmodige på det her område?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-10:
Jeg er helt enig med statsministeren i det synspunkt, at når man modtager sociale ydelser, er det i forhold til den tid, man har bidraget som skatteyder i Danmark.
Det er ikke det, diskussionen i dag handler om.
Diskussionen handler om, at hvis der kommer en indvandrer, som er i Tyskland i dag, og som hellere vil arbejde i Danmark, så skal vedkommende have de samme rettigheder som alle andre, der bor og arbejder i EU, også når vedkommende er i Danmark.
Det er bare det, der skal sikres.
Jeg kan altså ikke forstå, at statsministeren ikke kan give det fuldstændig klare signal til de andre EU-lande, at det er Danmark selvfølgelig også med på.
Det er bare det, hr. statsminister.
Det er lidt svært at forstå, at vi ikke kan få det klare signal, for jeg tror da, at det i de allerfleste andre lande vil blive betragtet som fuldstændig elementært, at vi selvfølgelig ikke skal have en opdeling af befolkningen.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-10-10:
Jeg synes ikke, at det var et svar på spørgsmålet, for det er da klart, at de sikringsordninger, man har i EU, ikke skal underminere vores velfærdssamfund.
Det skal de hverken, hvis der er statsborgere i et EU-land, eller hvis det er tredjelandsstatsborgere, der skal bruge dem.
Det er ikke det, der er diskussionen.
Det, der er diskussionen i det her tilfælde, er, om man skal ligestille folk, der er statsborgere i et EU-land, med folk, der ikke er statsborgere, som er tredjelandsstatsborgere, men som har opholdstilladelse i andre EU-lande.
Skal de have nogle rettigheder, så de også kan bevæge sig over grænserne og også kan være socialt sikret?
Jeg synes, det er uværdigt, hvis vi i Danmark ikke siger, at de også skal være socialt sikret.
Helt konkret drejer et af forslagene sig f.eks. om, at hvis man har været 5 år i et land og ikke er statsborger i det medlemsland, skal man have lov til at rejse, og man skal have lov til at være socialt sikret.
Jeg kan ikke se, at det kan underminere vores velfærdssystem, heller ikke de sociale sikringsordninger.
Tværtimod synes jeg, det er utroligt vigtigt, at vi siger, at folk, der lever i EU-lande og har opholdstilladelse, også kan bevæge sig og have frihed til at bevæge sig rundtomkring i EU.
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-10:
Altså igen: Det er lidt ejendommeligt, at statsministeren i den grad blæste sig op i torsdags som den, der skal sikre arbejde til alle, uanset hvilket sprog de taler, og når man så kradser lidt i overfladen, viser det sig, at der faktisk ikke rigtig er nye initiativer på vej.
Jeg vil gerne sige til statsministeren, at Venstre naturligvis ikke ønsker at lukke døren op, for at alverdens
mennesker kan komme ind at få bistand og sociae ydelser.
Derfor er det aldeles uforståeligt for mig, at statsministeren ikke kan tage stilling til forslaget her, som jo i forskellige modeller har ligget på bordet i årevis, dvs. den mulighed for, at man fra europæisk side kan sige, at der er noget arbejdskraft, vi har behov for.
Der er en lille gruppe af dem, som er velkvalificerede, men langt den største del af gruppen er jo desværre meget dårligt uddannede.
Det er jo et helt andet problem end det problem, jeg forsøger at rejse her i dag.
Jeg synes, det er lidt ejendommeligt, at Danmark i den slags sager er nødt til at afvente, at EF-Domstolen dømmer os til at give ordentlige vilkår for fremmede mennesker, der arbejder her i landet.
Jeg synes, det er pinligt for Danmark, at vi ikke har ordnede vilkår.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-10:
Jeg er nok ikke den rette at spørge, må jeg sige til fru Charlotte Antonsen, for hele det felt, vi her taler om, når det gælder tredjelandes statsborgere og forordning 1408 og vores samarbejde inden for EU om det sociale område, er jo først og fremmest socialministerens ansvarsområde og i øvrigt et utrolig teknisk og kompliceret område.
Det, jeg kan sige, er, at regeringen har en positiv holdning til at modernisere et i forvejen kompliceret regelsæt om koordinering af lønmodtageres sociale sikring, som vi finder den i forordning 1408 i øvrigt fra 1971.
Det er mange år, der er gået, og der er naturligvis behov for, at vi ser på det på en måde, som svarer til mere enkle og moderne forskrifter.
Det vil vi gerne arbejde for.
Men vi vil også gerne arbejde for det på det grundlag, vi nu har efter Nice, hvor vi jo ikke har kvalificerede flertalsafgørelser inden for feltet.
Jeg kan sige, at de fleste medlemslande, som jeg har fået refereret synspunkterne fra, er enige i, at det er nødvendigt at modernisere de pågældende regler.
Når det så derimod kommer til den mere præcise udformning af reglerne, er det, at vandene skilles; dér må vi se, hvordan tingene kan finde sammen.
Det generelle, jeg vil sige lige nu, er, at vi er meget tidligt ude i diskussionen; landene er først lige begyndt at gå ind i en proces. Vi har ikke i dag et klart billede af, hvad de forskellige landes holdninger er til det konkrete regelsæt.
Frank Jensen (S), 2001-10-10:
Politiken bragte den 2. oktober 2001 en artikel under overskriften: »Krigsforbrydere kan flygte«.
I artiklen redegøres der nærmere for en række personer, der har fået asyl eller såkaldt tålt ophold i Danmark, selv om de angiveligt skulle have begået krigsforbrydelser eller terrorhandlinger.
Lad mig indledningsvis bemærke, at der jo altså er tale om sager, der først og fremmest har været behandlet som udlændingesager, og at jeg naturligvis som justitsminister ikke i den anledning har haft noget at gøre med de pågældende sager.
Skulle jeg, som spørgeren synes at antage, være underrettet om de omtalte sager, skulle det vel navnlig være sket i min egenskab af øverste politiske chef for Politiets Efterretningstjeneste.
PET har til opgave at tage sig af landets indre sikkerhed, og skulle PET have beskæftiget sig med en eller flere af de pågældende personer, vil PET's sag naturligvis indeholde oplysninger af sensitiv karakter.
Såfremt jeg altså skulle være blevet underrettet om personer omtalt i artiklen, ville underretningen selvsagt været sket i en sådan sammenhæng og indeholde sådanne sensitive oplysninger, at jeg ikke finder det rigtigt at redegøre nærmere herfor i Folketingets spørgetid.
Derimod vil jeg, hvis kontroludvalget ønsker det, være parat til at redegøre for de omhandlede sager i det udvalg, som Folketinget har lovgivet om og har nedsat, der vedrører kontrol af efterretningstjenesterne.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-10:
Nu skal jeg som indledning til mit spørgsmål fremhæve, at den irakiske hærchef, som vi hører vidt og bredt omtalt, er nævnt som nummer et i Politikens fortræffelige artikel.
Hvad er det, der gør forskellen, sådan at befolkningen kan høre noget om ham, men ikke om de andre?
Derfor vil jeg gerne som et led i besvarelsen af det spørgsmål, jeg har stillet, have at vide: Hvad er det, der gør forskellen?
Hvorfor kan befolkningen ikke få noget at vide om den flok forbrydere?
Det er kun det, vi spørger om.
Hvornår er der tilgået ministeriet underretning om, at sådan nogle opholdt sig her i landet?
Hvad er eventuelt, hvis ikke ministeren vil svare på dét, forskellen på den irakiske hærchef og ham palæstinenseren, der likviderede 18 mennesker?
Hvad er forskellen?
Frank Jensen (S), 2001-10-10:
Jeg vil nu, vil jeg sige til formanden, gå i gang med at besvare det spørgsmål, der er stillet til mundtlig besvarelse af hr. Jensby.
I et indlæg under Folketingets åbningsdebat torsdag i sidste uge redegjorde jeg for, hvornår forskellige myndigheder foretog sig forskellige sagsbehandlingsskridt i sagen om den irakiske hærchef.
Hvis spørgeren nu vil høre efter, vil jeg redegøre for det i besvarelsen af det spørgsmål, spørgeren har stillet.
Det kan godt ske, at nerverne er lidt uden på tøjet, men skulle vi nu alligevel ikke prøve at høre på besvarelserne?
Den centrale politiafdeling under Rigspolitichefen, afdeling E, orienterede altså den 5. juli 1999 PET om, at den pågældende var indrejst og havde søgt asyl i landet den 3. juli 1999. Jeg kan dertil oplyse, at PET ligeledes den 5. juli 1999 mundtligt orienterede Forsvarets Efterretningstjeneste om den irakiske hærchefs tilstedeværelse i landet.
Sagen blev senere af den centrale politiafdeling, DCP, oversendt til Udlændingestyrelsen, som traf afgørelser og meddelte afslag i asylsagen den 28. februar 2001 under henvisning til, at der måttes lægges til grund, at den pågældende havde gjort sig skyldig i grove, internationale forbrydelser.
Flygtningenævnet stadfæstede den 2. juli 2001
styrelsens afgørelse.
Den 14. august 2001 fremsendte Udlændingestyrelsen på den baggrund sagen til Rigsadvokaten med henblik på eventuel strafferetlig efterforskning.
Rigsadvokaten traf som bekendt herefter den 3. oktober 2001 afgørelse om, at der er dansk straffemyndighed i sagen.
Han sendte samme dag sagen til Statsadvokaten for Sjælland med henblik på efterforskning.
Som det er spørgeren bekendt, var hverken Justitsministeriet eller jeg selv orienteret om den irakiske hærchefs tilstedeværelse i Danmark, før det blev offentliggjort i dagbladet Politikens artikel søndag den 30. september 2001.
Jeg kan i øvrigt henvise blandt andre spørgeren til mine udtalelser, som jeg fremkom med under åbningsdebatten torsdag i sidste uge.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-10:
Det var en gang udenomssnak, nøjagtig som vi får det i dag.
Jeg fik ikke svar.
Ministeren rejste sig ikke i anden omgang, da jeg stillede spørgsmålet.
Men nu kommer mit opfølgende spørgsmål.
Jeg vil gerne have ministerens redegørelse for følgende: Hvad er forskellen på den irakiske hærchef, som vi nu kan få en masse at vide om, og de øvrige otte personer, der er nævnt i Politikens artikel, som tre dygtige journalister har kunnet grave frem?
Frank Jensen (S), 2001-10-10:
Forskellen er den, at denne her sag har påkaldt sig meget, meget stor offentlig interesse.
Det er en sag, som af Udlændingestyrelsen er overgivet til anklagemyndigheden, til
Rigsadvokaten i august måned, hvor man beder Rigsadvokaten undersøge, om der er et strafferetligt ansvar at gøre gældende over for den pågældende.
Rigsadvokaten undersøger først, om Danmark har strafmyndighed, altså om Danmark kan straffe den pågældende for handlinger, der er begået i en efterhånden noget fjern fortid i Irak - men altså meget alvorlige forbrydelser, forbrydelser mod menneskeheden.
Og der er al mulig grund til at påskønne, at folk, der har begået alvorlige forbrydelser mod menneskeheden, bliver strafforfulgt herfor, enten ved internationale tribunaler og domstole eller ved de judicielle myndigheder i det land, hvor de opholder sig.
Det er vi jo ikke uenige om. Men sagen her er altså nu en sag, der efterforskes.
Den vurderes hos Statsadvokaten for Sjælland og hos det lokale politi, af politimesteren i Ringsted.
Jeg har oplyst tidligere også over for offentligheden, at der er andre sager, der er oversendt fra Udlændingestyrelsen til Rigsadvokaturen.
Det er også personer, der er nævnt i artiklen i Politiken den 2. oktober. Det er en sag, der vedrører en person fra Burundi, og det er en sag, der vedrører en person fra Sierra Leone.
Det er altså sager, hvor Udlændingestyrelsen har bedt om, at det undersøges, hvorvidt der er et strafferetligt ansvar over for de pågældende at gøre gældende.
Det er det, jeg har sagt.
Hvorvidt der har været efterretningsmæssig interesse for de konkrete personer, og hvordan efterretningstjenestens involvering har været - hvorvidt Forsvarets Efterretningstjeneste har været involveret, og hvorvidt Justitsministeriet og Forsvarsministeriet og forsvarsministeren har været orienteret - omfatter sensitive oplysninger.
Det vil jeg med al respekt sige til hr. Jensby, og det gælder også det, som næstformanden for Venstre, hr. Løkke Rasmussen, indledte sine spørgsmål med.
Det omfatter sensitive oplysninger, som jeg meget gerne vil orientere om i Folketingets Kontroludvalg, men ikke her i Folketingssalen.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-10:
eneste, jeg spørger om, er: Hvornår har ministeriet fået det at vide?
Det skal befolkningen have at vide.
Og mere spørger jeg ikke om.
Jeg spørger ikke om, hvornår de er født, og hvad der skal ske med dem.
Men må vi få at vide, hvornår ministeriet er blevet underrettet om disse øvrige otte personer?
Peter Skaarup (DF), 2001-10-10:
Jeg mener i lighed med hr. Svend Aage Jensby, at det er vigtigt, at vi får kigget på de her sager.
Jeg mener også, at justitsministeren må komme med nogle svar på de her ting.
Vi skal huske på, at det kan ske igen, og derfor må vi sikre os imod, at det sker igen. Det er jo helt rigtigt, at Politiken også omtaler en PFLP-terrorist.
Jeg må minde om, at PFLP er en af de farligste terrororganisationer, der har eksisteret gennem de seneste mange år.
Derfor er det vigtigt, at justitsministeren giver nogle svar på, hvad forskellen er på de her sager og hærchefsagen.
Mener justitsministeren, at det er fornuftigt og rimeligt, og er det en situation, der kan fortsætte?
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-10:
Jeg kan forstå, at ministeren ikke vil sige noget i Folketinget om de ni ekstremt kriminelle, som ministeren har vidst noget om nu i 9 dage - mindst.
Det er kriminelle, som selv har tilstået deres kriminalitet: mord, henrettelser, tortur, piskning til døde osv.
Er årsagen ikke simpelt hen, at ministeren i hvert fald med sig selv godt ved, at ministeren i hele denne sag fra første dag har handlet utrolig talentløst?
Frank Jensen (S), 2001-10-10:
Først til spørgsmålet om, hvornår man i det hele taget orienterer.
Der har jeg jo svaret, at man orienterer, hvis det er sådan, at den pågældende udgør en sikkerhedsrisiko.
En sikkerhedsrisiko for danske borgere, hvis den pågældende har ophold her i landet, eller en sikkerhedsrisiko for udlandet.
Det er den opgave, som PET har, når Den Centrale Politiafdeling eller Udlændingestyrelsen orienterer Politiets Efterretningstjeneste om, at der er en person her i landet, som man selv måske synes, at der var grund til, at efterretningstjenesten vurderede.
Det er PET's opgave.
Når PET har vurderet, at der ikke er et sikkerhedsproblem, og at den her sag er en asylsag, en fuldstændig almindelig asylsag, så må Folketingets medlemmer også acceptere, at den behandles som en sådan.
Det er jo fuldstændig i overensstemmelse med instruksen, at der så ikke orienteres hverken fra Politiets Efterretningschefs side til justitsministeren, ej heller - hvis det er oplysninger, der også er vurderet af Forsvarets Efterretningstjeneste - til departementschef og til minister i Forsvarsministeriet.
Sådan er instruksen, sådan har den været.
Den har været kendt.
Den er oversendt til Folketinget i 1998.
Det er jo kendt.
Der er ingen, der har protesteret.
Sådan har det været altid.
Der kom også asylansøgere under den borgerlige regering.
De fik også asyl, eller også fik de tålt ophold under den tidligere borgerlige regering.
Der er jo ikke noget forandret i det. Det, man nu gør, er, at man her i Folketinget forsøger at skabe et indtryk af, at nogle er dårligere til at administrere og holde på det her, som hr. Helge Adam Møller var inde på.
Det er fuldstændig som dengang, da den konservative justitsminister sad i 10½ år, vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller.
Det skal man huske på, når man i øjeblikket forsøger at spille på nogle følelser, som jo er både hos os selv og hos befolkningen i lyset af 11. september-terrorangrebet.
Husk på det, og husk på, at nuancernes tid også på et eller andet tidspunkt kommer ind i vores debat i Danmark.