Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-27:
Redegørelse om en reform af de gymnasiale ungdomsuddannelser ser vi i Venstre som et velkomment og på flere punkter vel også lidt revolutionært udspil til en fornyelse og en styrkelse af fagligheden af specielt det almene gymnasium og af hf.
For det andet at opdatere den almendannende karakter af uddannelserne ved at give fagene revideret indhold og sikre samspil mellem fagene og ved at inddrage de naturvidenskabelige dimensioner.
Og endelig for det tredje at øge fleksibiliteten mellem de forskellige gymnasiale ungdomsuddannelser.
Disse tre mål er mål, som vi i Venstre fuldt ud kan bakke op om.
Konkret vil jeg knytte følgende kommentarer til de enkelte gymnasiale ungdomsuddannelser og det, der lægges op til i reformen: Det almene gymnasium: Ja, det almene gymnasium står faktisk over for en af de største ændringer siden gymnasiereformen i 1871.
Det gør det, fordi vi faktisk tør gå fra et gymnasium, hvor der fyldes flere og flere valgfag på, til et gymnasium, der markerer sig som en almendannende og studieforberedende uddannelse med en bred basis og med mulighed for at specialisere sig på et højt fagligt niveau.
Vi lægger i Venstre vægt på øget faglighed i gymnasiet, og vi hilser det meget velkommen, at den øgede faglighed blandt skal ske ved at øge kravet til antallet af fag på A-niveau.
Derudover er det vigtigt for Venstre, at naturvidenskabelige fag styrkes, og at naturvidenskabelig og teknologisk dannelse igen bliver en del af den almendannelse, som det var engang, men som det desværre ikke er i dag.
Kun ved at kende og forstå de forskellige videnskaber kan man relatere sig til disse og forholde disse til hinanden.
Vi mener således, det er vigtigt, at vi får en basis i det almene gymnasium, der rummer alle de videnskabelige områder.
Vi hilser det derfor også velkommen, at man indfører et fag eller en tankegang, som handler om almen studieforberedelse, idet vi her ser muligheden for netop at kunne lære at forholde sig til de forskellige videnskabelige områder.
Derudover synes vi, det er vigtigt med samspil mellem fagene.
Det er vigtigt, at fagene kan styrke og understøtte hinanden, at der kan skabes synergier, og det er noget, som vi i høj grad mangler i dagens valggymnasium.
Vi tror på, at samspillet mellem fagene kan være med til at øge fagligheden, og det er vi jo meget interesserede i i Venstre.
Strukturen på det halve års introduktionsforløb og efterfølgende 2½ års studieretningsforløb
bifalder vi.
Vi mener, at efter ½ års introduktionsforløb med fokus på introduktion til de enkelte videnskabsområder og deres sammenhæng vil de unge så være i stand til at foretage valg af studieretning.
Introduktionsforløbet skal samtidig ses som en måde at afklare de unges valg af den rigtige ungdomsuddannelse på.
Skulle det være sådan, at man ikke har fået valgt den rigtige ungdomsuddannelse fra start, er det vigtigt for os, at man efter det halve års introduktionsforløb faktisk kan skifte fra det almene gymnasium og til hhx eller htx, uden at der går tid til spilde.
Det er også vigtigt for os, at man allerede ved starten af introduktionsforløbet mærker gearskiftet i forhold til folkeskolen, og det er os magtpåliggende at sikre, at introduktionsforløbet altså ikke bliver et ruskursus med fokus på fester og ikke meget andet.
Det halve års introduktionsforløb skal lægge grunden til et turboforløb på 2½ år, hvor vi igen har fokus på at sikre en almendannelse og et højt fagligt niveau.
De 2½ års studieretningsforløb indebærer jo dels et valg af en studieretning med to-tre fag, dels muligheden for at vælge frie valgfag, og endelig kommer så en række obligatoriske fælles fag.
Også her sætter vi fokus på almen studieforberedelse, og vi vil sige, at med studieretningsvalget, valget af de her studieretninger, som består af to-tre fag, der hænger sammen, har vi faktisk mulighed for, i modsætning til i dag, at skabe en sammenhæng mellem fagene, idet alle elever inden for samme studieretning har samme fagrække.
Vi får derved mulighed for, i modsætning til valggymnasiet, at have et meget tættere samspil og et meget tættere samarbejde mellem fagene, idet de naturligt vil kunne smitte af på hinanden, da det er de samme elever, der har fagene.
Jeg vil også sige, at i modsætning til det gamle grengymnasium vil et studieretningsgymnasium gøre det muligt at sammensætte studieretninger, der indeholder A-niveauer fra forskellige videnskaber.
Det ved vi de unge interesserer sig meget for i dag, og det synes vi er oplagt at indtænke i gymnasiereformen.
Jeg vil også knytte en kommentar til de frie valgfag.
De frie valgfag skal kunne tages på andre ungdomsuddannelsesinstitutioner, eksempelvis på hhx eller htx.
Det er med til at øge fleksibiliteten i det almene gymnasium, og det er noget, som vi i Venstre bifalder meget.
Og med hensyn til, hvilke fag der så skal være obligatoriske fællesfag for alle gymnasieelever, hvilke fag der skal være valgfag, hvilke fag der skal være studieretningsfag, så ønsker vi i Venstre ikke, at det er det, denne debat kommer til at drejer sig om i dag.
Vi synes, det er for tidligt at tage fagenes fest, for vi synes faktisk, at vi står over for så store ændringer af gymnasiestrukturen, at det er vigtigere at få diskuteret introduktionsforløb og studieretningsforløb frem for at kaste os ud i et forsvar for det ene, henholdsvis det andet fag i en fagenes fest.
Som sagt er det her jo lidt af en revolution, hvis vi faktisk tør lave et enhedsgymnasium, noget, der ikke er set siden 1871. Det eneste, jeg kan sige på Venstres vegne, er derfor, at vi synes, det er naturligt, at dansk og historie indgår som obligatorisk fællesfag på A-niveau, at engelsk bliver obligatorisk for alle på B-niveau, og at matematik bliver obligatorisk for alle på C-niveau.
Vi lægger også meget stor vægt på, at når vi kommer til fagenes fest og skal til at fastsætte, hvilke fag der skal være obligatoriske, at der er en fornuftig vægtning mellem de humanistiske, de naturvidenskabelige og de samfundsvidenskabelige fag.
Det sidste, jeg vil nævne som kommentar til reformen af det almene gymnasium, er muligheden for at stramme op på den aktive deltagelse i gymnasiet.
I Venstre synes vi, det er på sin plads at stille deltagelseskrav til den enkelte elev.
Det skal således ikke være muligt at rykke sig selv op i næste klasse, hvis deltagelsen og udbyttet har været begrænset.
Vi ved, det er kontroversielt at gå ind og diskutere fraværsreglen og muligheden for oprykning eller mangel på samme, men vi synes rent faktisk, at hvis det almene gymnasium mener noget med øget faglighed, er det på sin plads med krav til den enkelte elev.
Med hensyn til hhx og htx og de udspil, der ligger til ændringer af disse to gymnasiale ungdomsuddannelser, synes vi, det er naturligt, at de også indtænkes i en reform, ligesom det almene gymnasium gør.
Vi synes derfor, det er meget fornuftigt, at man vælger at lægge op til en struktur, som minder om den struktur, der lægges op til for det almene gymnasium, nemlig med et halvt års introduktionsforløb og 2½ års turbo på fagligheden.
Og tilsvarende, som jeg nævnte før, at det er muligt at skifte mellem det almene gymnasium, hhx og htx efter det første halve år, hvis man som ung og elev ikke har fået valgt rigtigt fra start.
Derudover venter vi os meget af netop muligheden for at tage frie valgfag på tværs af de gymnasiale ungdomsuddannelser, hvilket også gør sig gældende for eleverne på hhx og htx.
Det kunne tænkes, at de havde lyst til at tage et fag, som faktisk ligger på det almene gymnasium eller på hf for den sags skyld.
Hf er ligesom det fjerde ben i reformen.
Det er et hf, som trænger til en modernisering.
Og i Venstre håber vi på, at en reform af hf kan bidrage til, at hf-uddannelsen i struktur, indhold og pædagogisk tilrettelæggelse fremstår med en selvstændig profil, der klart adskiller hf fra de øvrige gymnasiale uddannelser.
På 2 år er det vanskeligt at nå samme niveau som på 3 år, selv om en del af kursisterne er mere modne.
Vi hilser det velkommen med en forøgelse af det samlede timetal og med en styrkelse af dansk, engelsk og matematik.
Med hensyn til muligheden for at tone hf mod bestemte uddannelser, så synes vi, det er i orden at have denne form for toning, men det er meget magtpåliggende for os i Venstre, at hf ikke bliver en 2-årig forskole til bestemte mellemlange videregående uddannelser.
Det ønsker vi simpelt hen ikke at medvirke til.
Så der skal findes en fornuftig balance mellem en toning og et generelt hf.
Endelig mener vi, at hf fortsat skal være adgangsgivende til alle videregående uddannelser, men specielt til de lange videregående uddannelser vil det sandsynligvis være nødvendigt med en supplering til A-niveau i visse fag.
Det fører mig over til den sidste del af redegørelsen, hvor jeg også hilser det velkomment, at der i langt højere grad lægges op til, at de videregående uddannelser stiller krav til indgangsniveau for de studerende.
Selv om jeg godt ved, at der på mange videregående uddannelsesinstitutioner ikke er den store interesse for dette her, for man kunne jo miste kunder i butikken, så mener jeg, det er vigtigt, at man faktisk tør kræve et A-niveau i matematik, hvis du skal læse matematik.
De kommende studerende, som ikke imødekommer dette, må derfor via gymnasiale suppleringskurser supplere deres ungdomsuddannelse.
Ved at kræve ens indgangsniveau, uanset hvilken ungdomsuddannelse man kommer fra, så tror jeg på, at man på de videregående uddannelser også i langt højere grad kan sikre en faglighed også i det første år og derved bringe alle studerende fagligt videre.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg ser meget frem til forhandlingerne hos undervisningsministeren, som jeg håber kommer til at pågå hen over foråret.
Jeg håber også på, at det er muligt, at vi kan få lavet en reform af de gymnasiale ungdomsuddannelser, hvor så mange partier som muligt ønsker at bidrage.
Jeg håber også, at dagens debat i høj grad vil dreje sig om det principielle i reformen frem for at være koncentreret om fagenes fest, for den debat skal tids nok komme.