runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2003-12-19:
Først med hensyn til Dansk Metal, som med rette er optaget af beskæftigelsen: Der foreligger ikke nogen forbundsbeslutning mig bekendt mod aftalen her.
Forbundsformanden og næstformanden har udtalt sig kritisk, men mig bekendt er der ikke nogen forbundsbeslutning eller hovedbestyrelsesvedtagelse.
Jeg vil da gerne sige, at jeg gerne tager en diskussion med Metals formand i en hvilken som helst Metalafdeling eller ved et hvilket som helst tillidsmandsmøde i Danmark, og så må vi se, hvad medlemmerne af Dansk Metal mener om det her. Forbundsformanden har ret til at have sin mening, men vi deler ikke den vurdering.
Når fru Charlotte Dyremose lægger vægt på, hvad fagbevægelsen mener, og det synes jeg hun gør ret i,
så var det måske mere relevant at tage LO's kongres, hvor det altså ikke er en enkeltperson, der har udtalt sig, men hvor 80 pct. af de delegerede vedtog at anbefale Folketinget at sige nej til aftalen. I øvrigt - ministerens suffli til fru Charlotte Dyremose vil jeg nødig afbryde, men min taletid er jo tilmålt - må jeg sige, at alternativet til at lave denne her aftale er jo ikke, at man ingenting gør.
Alternativet var, at man havde strammet skattereglerne og derefter tog en ny forhandling med A.P. Møller eller andre og så i god tid inden 2012 havde udbudt det. Jeg har aldrig lagt skjul på, at jeg havde foretrukket, at man lavede en aftale.
Jeg har faktisk været en af dem, der overtalte ministeren til, at det skulle man forsøge, og det ansvar tager jeg på mig, men kompensationsaftalen synes jeg ikke er acceptabel.
Fru Aase D. Madsen bruger udtrykket bananrepublik.
Jeg bryder mig ikke om udtrykket bananrepublik og har ikke brugt det.
Det er Børsens leder og fru Aase D. Madsen, der bruger det udtryk.
Men jeg vil gerne gøre fru Aase D. Madsen og Børsen opmærksom på, at efter aftalen i 1981 er der indgået 70 koncessionsaftaler ude i Nordsøen, heraf mange med DUC, uden at der har været indføjet noget om kompensation, uden at der har været nogen kompensationsaftale iblandt dem.
Så til fru Helle Sjelle: Det, der var situationen i 1981, var, at DUC ønskede en garantiordning, en kompensationsordning, og det sagde den daværende regering nej til.
Den daværende regering - synes jeg med fuld ret - sagde: Vi kan da ikke binde Folketingets beskatningsret i en privatretlig aftale.
Skulle vi lave en aftale med alle de nuværende ejere af landbrug og sige, at der aldrig mere må være skat på produktionsjord herhjemme eller hvad?
Hvad forestiller man sig?
Er det lighed for loven, at nogle borgere kan blive fritaget for skat gennem en juridisk forpligtende aftale, der udløser kompensation, og andre borgere ikke kan?
Det sagde den daværende regering klart nej til.
Til hr. Peter Christensen kun, at det, der umiddelbart var alternativet, og det var der jo flertal for i Folketinget, var at stramme skattereglerne og dermed skaffe
et betydeligt ekstra provenu til statskassen i den periode og så på den baggrund optage forhandlinger.
Jeg synes, at det, økonomi- og erhvervsministeren gjorde, var rigtigt, det var bare resultatet, der var for ringe.
Peter Christensen (V), 2003-12-19:
Når nu Socialdemokratiet ikke finder den del af aftalen, der vedrører kompensation, rimelig, og det samtidig påpeges, at i Socialdemokratiet vil man aldrig bryde en indgået aftale, men at man skulle have sagt nej til den aftale, vi lægger op til nu, så er der for mig at se kun et alternativ, nemlig at man havde ladet den gældende aftale køre frem til 2012, fordi Socialdemokraterne ikke vil bryde en sådan indgået aftale.
Vi ved, at produktionen vil toppe i den periode.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge: Socialdemokraternes alternativ til at sige nej i dag er altså, at man bare skulle have ladet de gældende regler fortsætte. Står det ikke i skærende kontrast til den debat, der ellers har været under det her beslutningsforslag?
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-19:
Man kan sandelig høre på hr. Aukens indlæg, at der er lidt voldsomt trut i valgtrompeten i øjeblikket, og det bliver forstærket hele tiden.
Der bliver talt om bananrepublik.
Jamen er det ikke også en bananrepublik, hvis der er frit spil til at gå ind og brandskatte bevillingshaverne og ændre den totale balance, man har i aftalen, til ubalance?
Det har der jo været visse indikationer af ville ske.
Jeg har før citeret kommentaren fra hr. Mogens Lykketoft
Det må være konsekvensen.
Det er da klar tale.
Jamen så er det da også klar tale, at der indsættes en kompensationsparagraf, en værneparagraf, for at dette skal undgås.
Det er en helt naturlig refleksion over den udtalelse.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-12-19:
Er det ikke sådan, må jeg spørge hr. Svend Auken, at det, vi med denne her aftale netop sikrer, er en garanti for finansiering, bl.a. af afdragelse af vores alle sammens gæld?
4.000 danske arbejdspladser.
Det er store investeringer, så investorerne skal have en sikkerhed for, at pengene kommer hjem igen,
siger næstformand Ole Ibsen fra Dansk Metal.
Han frygter for olieindvindingen, hvis ikke der er ro til at foretage store investeringer.
Er problemet ikke, at det jo netop er Socialdemokratiet, der, som det også fremgik af Børsens leder for nogle dage siden, med forhistorien netop har tvunget olieselskaberne i Danmark til at reagere, som om de arbejder i en bananrepublik?
Det er Socialdemokraterne, der har krævet allerede indgåede aftaler genåbnet, for at staten kan få flere penge ind, ikke én gang, men tre gange i de seneste årtier.
Lissa Mathiasen (S), 2003-12-19:
Vi står her med et lovforslag, L 73, som ændrer på en over 20-årig praksis omkring vores byfornyelse, en lovgivning, som har haft så utrolig stor betydning for så mange mennesker igennem årene, og som også burde få stor betydning.
Det kan den også risikere at få - i negativ retning.
Men til trods for at vi her ser, at det er så stor en lovgivning, der her bliver ændret, til trods for det er der adskillige partier i Folketinget, der vælger ikke at tage ordet, vælger ikke at deltage i debatten.
Men jeg skal ikke undlade at sige: Endnu mere chokeret er jeg over, at ministeren ikke mener, at der er grundlag for overhovedet at deltage i debatten om en total reform af byfornyelsen.
Jeg synes godt nok, at det er sølle.
Helle Sjelle (KF), 2003-12-19:
Jeg synes faktisk, det er ganske utroligt, at hr. Svend Auken og Socialdemokratiet kan sige nej til en aftale, der betyder investeringer og arbejdspladser og milliarder af kroner ned i statskassen.
Så påpeger hr. Svend Auken også, at det i 1981 ikke var nødvendigt for statsminister Anker Jørgensen at lave en kompensationsaftale.
Men kan hr. Svend Auken ikke bekræfte heroppefra, at der i 1981 ikke var nogen kulbrinteskat på olieproduktionen?
Der var kun almindelig selskabsskat.
Så når hr. Anker Jørgensen sagde nej, så var det jo bl.a., fordi den daværende regering havde planer om en sådan særskat, og da man derefter indgik 1981-aftalen, var A.P. Møller bekendt med planerne om en særskat, og den blev også indført i 1982. Socialdemokratiet havde jo heller ikke i sin seneste regeringsperiode nogen ændringer, som kunne have givet flere penge i statskassen for Nordsøen. Tværtimod har man flere gange nedsat selskabsskatten.
Så jeg synes ærlig talt, at man skal prøve at se tingene i den rette sammenhæng.
Aase D. Madsen (DF), 2003-12-19:
Jamen hr. Auken dog
Hr. Auken kom herop og sagde, at der ikke var noget flertal i hr. Aukens regeringstid.
Ja, man havde jo SF og Enhedslisten, men hr. Auken siger jo, at man ikke kunne få De Radikale som regeringspartner med til en aftale.
Det virker da helt ejendommeligt, når økonomi- og erhvervsministeren nu kommer hjem med en aftale, som De Radikale tilslutter sig til meget hurtigt.
Det må da være pinligt for hr. Auken, at man ikke kunne få De Radikale, da man havde dem som regeringspartnere, med på det, og når den nuværende økonomi- og erhvervsminister så kommer med aftalen, så tilslutter De Radikale sig.
Det er da ikke ligefrem nogen cadeau til den socialdemokratisk-radikale regering, der sad dengang.
Tværtimod.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg lagde mærke til, at hr. Kim Andersen kom med en forkert oplysning til Folketinget.
Han hævdede, at eksperterne på høringen havde sagt, at Folketingets beskatningsret var uantastet, og jeg vil godt spørge, hvilken ekspert der sagde det.
Jeg kan ikke mindes nogen ekspert, der har sagt det.
Så har hr. Kim Andersen åbenbart ikke lyst til at forklare det besynderlige faktum, som bekræftes i et svar fra ministeren, at med de nuværende forhold vil A.P. Møller kun afgive 4 mia. kr. af den forventede profit for hele perioden - fordelt over hele perioden afgiver A.P. Møller kun 4 mia. kr.!
Ministeren kan jo gå herop og korrigere, hvis det, jeg siger, ikke er rigtigt, men jeg kan se, at det gør ministeren ikke.
Jeg synes, det er nødvendigt, at hr. Kim Andersen svarer.
Alt, hvad man har fået med hjem fra A.P. Møller, er 4 mia. kr., altså godt og vel 100 mio. kr. om året i de næste 38 år, og det er da en skandale.
Man har jo ingenting fået, man er kommet tomhændet hjem, og jeg synes altså godt, hr. Kim Andersen kunne ulejlige sig med at forklare offentligheden og Folketinget det.
Kim Andersen (V), 2003-12-19:
Til fru Anne Grete Holmsgaard: Jeg skal undlade at kommentere og udlægge, hvad hr. Søderberg måtte have udtalt, men jeg kan sige, at for Venstres vedkommende ville et ensidigt skatteindgreb i en eksisterende koncessionsaftale, som er indgået på bestemte og kendte vilkår, ganske enkelt ikke have været anstændigt.
Til hr. Arne Toft vil jeg gerne sige, at det jo er rigtigt, at det er en lang aftale, vi her taler om.
Men det er der jo tradition for at den slags aftaler er, også internationalt, og sådan har det også været med 1962-aftalen.
Her var der også tale om mange år, og jeg tror, det er nødvendigt at erkende, at den slags aftaler skal være langtrækkende.
De kræver meget, meget store milliardinvesteringer, og man skal kunne arbejde og investere med en langsigtet horisont, på kendte vilkår og under konditioner, man kan stole på.
Jamen det var jo netop det, kulbrinteskatteudvalget gjorde.
Der var også norsk repræsentation, og jeg er sikker på, at statens eksperter, som følger området i det daglige og har deltaget dygtigt og energisk i forhandlingerne, til stadighed holder sig orienteret om og ajour med den internationale viden på området.
Til hr. Auken, der efterspørger flere oplysninger
: Jeg må sige, at jeg altså undrer mig lidt over, at hr. Auken kan blive ved med at stille det spørgsmål med så stor vægt.
Der er gennemført en høring i Folketinget, og jeg føler, at vi i vid udstrækning imødekom de ønsker, som også Socialdemokraterne havde.
Jeg ved, at Socialdemokraterne har
en anden opfattelse, men det er altså vores opfattelse.
Der er fremlagt et særligt notat om kompensationsafsnittet og om aftalens økonomi, og der er besvaret mere end 250 spørgsmål, heraf mange af økonomisk karakter.
Hr. Auken må også acceptere og respektere, at vi har med en privat aftalepart at gøre, og at der naturligvis er skattemæssige og forretningsmæssige forhold for en sådan virksomhed og dermed også i en sådan aftale, som det ikke tilkommer en offentlig myndighed, her ministeren, at udlevere til offentligheden.
Men det er i øvrigt mit indtryk, at de økonomer, der har villet regne ud, hvad de økonomiske konsekvenser er af aftalen, gennem meget lang tid reelt har haft de fornødne oplysninger og har kunnet sammenstykke et billede af, hvad økonomidelen i aftalen rent faktisk består af.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg vil gerne indlede med at takke hr. Ulrik Kragh, fordi han endnu ikke har ladet mig omfatte af den stadig voksende klub, som han mener benytter sig af fup som argumentationsmiddel.
Så vil jeg gerne her afslutningsvis i debatten stille et spørgsmål til ministeren, for vi er jo naturligvis i Enhedslisten meget optaget af, hvordan vi skal sikre de lejere, der bliver ramt af de huslejestigninger.
Hvad kan vi gøre for at sikre de lejere?
Der synes jeg, det er nødvendigt lige at gå tilbage til førstebehandlingen for at repetere det, der jo egentlig var ministerens grundlag for hans lovforslag.
Ministerens grundlag var, at dette her ikke ville medføre massive huslejestigninger.
Da vi så under førstebehandlingen siger, at det her kan komme til at medføre huslejestigninger på helt op til 1.000 kr. mere pr. måned oven i de huslejestigninger, der er efter de gældende regler, altså en ekstra huslejestigning på helt op til 1.000 kr., som vi selvfølgelig satte på det grundlag af det talmateriale, vi havde på det tidspunkt, så svarer ministeren: Jamen det er slet ikke tilfældet.
Så stillede vi spørgsmål i udvalget, og så kom der meddelelse fra ministeren om, at under realistiske forudsætninger vedrørende størrelsen af de forbedringsarbejder, som det handler om,
kan huslejestigningerne nå helt op på over 1.400 kr. om måneden
oven i de huslejestigninger, som findes under de nuværende regler
Så ministeren mere end bekræftede vores bekymring
for, at der ville blive tale om massive huslejestigninger.
Derfor undrer det mig, hvis ministeren ikke reagerer på det problem, at forudsætningerne for hans eget lovforslag faldt væk undervejs i behandlingen af sagen.
Og derfor er det
afgørende spørgsmål, som jeg synes vi bør forsøge at få et svar på fra ministerens side: Hvis nu det går sådan, som vi er mange, der frygter, at der f.eks. er lejere, der udsættes for huslejestigninger på mere end 1.400 kr. om måneden oven i dem, de ellers ville have fået, vil ministeren så gå ind og være med til at hjælpe på den situation, som de lejere kommer i?
Så jeg vil godt spørge ministeren: Hvis nu der sker det, at det bliver så store huslejestigninger, og hvis nu der sker det, at kommunen så siger, at man desværre ikke har råd til at hjælpe, så lejeren helt selv kommer til at betale denne kæmpestore huslejestigning, vil ministeren så i den situation være indstillet på at gå ind og være med til at revidere loven og være med til i det mindste så dér at hjælpe lejerne i den ulykkelige situation, de så kommer til at stå i, hvis de svigtes af både ministeren og kommunen?
Det er desværre ikke noget helt urealistisk billede af situationen, jeg her tegner.
Jeg synes, at man nu har begået et kæmpeløftebrud, men så kunne man da i det mindste gøre det.
Jeg tror, det vil være klogt af ministeren som afslutning på debatten i det mindste at besvare det spørgsmål, jeg her har stillet ham.
Svend Auken (S), 2003-12-19:
Jeg tror, det er en god regel, at gode aftaler vil man gerne have undersøgt, men dårlige aftaler vil man helst ikke have undersøgt.
Der er vel ingen tvivl om, at hr. Kim Andersen mener, at dette er en god aftale, men hvorfor har man så nægtet at få den undersøgt af uafhængige eksperter?
Hvorfor ville man ikke være med til en høring med uafhængige eksperter om de økonomiske konsekvenser?
Hvorfor har ministeren nægtet at udlevere regneark, så der kunne regnes af uafhængige eksperter?
Vismændene har måttet konstatere, at det ikke kan beregnes, om der er tale en fordelagtig aftale for det danske samfund, der på den ene side sikrer en ordentlig aflønning af bevillingshaverne og på den anden side sikrer det danske samfund sin andel af værdierne. Hvis jeg har ret i, at det normalt er sådan, at man gerne vil have gode aftaler undersøgt, men helst ikke udsætte dårlige aftaler for for meget lys, hvorfor har man så gjort det, man har gjort her?
Arne Toft (S), 2003-12-19:
Jeg har to spørgsmål til hr. Kim Andersen, og det første er: Bekymrer det slet ikke hr. Kim Andersen, at man laver en så lang aftale?
Og det næste er: Hvorfor har Venstre ikke villet være med til, at vi undersøgte de aftaler, som andre, sammenlignelige lande har lavet med koncessionshavere?
Hvorfor ville man ikke undersøge aftalerne i f.eks. Norge og Holland?
Det forstår jeg altså ikke.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-12-19:
Det var jo en frygtelig patetisk tale, hr. Kim Andersen holdt heroppefra, og den bar ved til mange myter, herunder myten om - citat fra hr. Kim Andersen - at denne aftale kun kunne lade sig gøre ad frivillighedens vej.
Men det er en myte, som jeg finder det overordentlig vigtigt at få hamret en stor pæl igennem.
Kan hr. Kim Andersen bekræfte heroppefra, at det simpelt hen ikke er korrekt?
Og kan hr. Kim Andersen bekræfte, at selv skibsreder Jess Søderberg er af den opfattelse, at der havde været mulighed for en beskatning?
Jeg citerer skibsreder Søderberg fra Børsen den 30. september: »Det er ikke glædeligt at forhandle, når vi har haft valget mellem højere skat og ingen forlængelse og højere skat og forlængelse.« Selv A.P. Møller indså altså, at Folketinget kunne beskatte.
Men Venstre ville ikke, og tilsyneladende ville økonomi- og erhvervsministeren heller ikke.
Kim Andersen (V), 2003-12-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Ole Stavad, at det er jo blevet dokumenteret i besvarelsen af mange spørgsmål og også på den høring, der var her i Folketinget, at Folketingets beskatningsret og suverænitet forbliver uantastet med denne aftale, og at man opererer med en kompensationsmodel, er jo heller ikke fremmed for kulbrinteskatteudvalget.
Det fremgår af den rapport, som hr. Stavad kender.
Det er rigtigt, at det er samfundets olie og gas, der ligger ude i Nordsøen.
Det mest mulige af de gjorte fund skal op, og derfor skal der naturligvis være selskaber og operatører, som har risikovillig kapital at investere i det udstyr, der er nødvendigt, og som kan foretage den teknologiudvikling, som gør, at der til stadighed kan hentes det maksimale af de gjorte fund op, hvilket jo også er sket.
Dermed får
kommende generationer og derfor også kommende Folketing også fordel af den aftale, som nu bliver indgået om de værdier, der ligger i Nordsøen.
Ganske kort til hr. Homann: Ja, øget beskatning kunne naturligvis have givet et større provenu til staten.
Det turde og ville den tidligere SR-regering åbenbart ikke, og for Venstre har det været en helt uacceptabel mulighed, som slet ikke har været eller kunne komme på tale.
Svend Auken (S), 2003-12-19:
Et af problemerne med at få vedtaget skattestigninger er selvfølgelig, at man skal have flertal for dem i Folketinget.
Jeg tror, at både fru Helle Sjelle og fru Charlotte Dyremose, som nu er så ivrige for, at vi får mere i skat, skal huske tilbage på, at De Konservative for få måneder siden var indædte modstandere af, at man skærpede skatten i Nordsøen.
Det var jo kun, fordi der var et flertal uden om Venstre og De Konservative, at det overhovedet kom ind i billedet.
Det skal man bare huske på.
Beregningen over, hvor meget det havde givet de sidste 3 år, hvis vi havde haft aftalen, var en, jeg bad om at få lavet for at få et sikrere indtryk af de økonomiske konsekvenser, og jeg har jo sagt her igen i dag, at selv om jeg synes, der er afgørende svagheder også økonomisk set ved aftalen, så havde vi sagt ja, hvis det ikke havde været for kompensationsaftalen.
Sagt til hr. Martin Lidegaard lige ud: Jeg synes, der er noget underligt i, at man allerede, før man har indgået en aftale, overvejer, hvordan man kan komme uden om den.
Der er ingen genforhandlingsklausul, der er en ret til at rejse spørgsmål, og det vil vi selvfølgelig gøre, hvis forudsætningerne ændres.
Der er ikke nogen genforhandlingsklausul, og ministerens regneeksempler, og dem er der jo lavet en del af, viser, at det forbyder sig selv. Vi skal ud i helt absurde skatteprocenter, hvis vi både skal betale kompensation og få et øget provenu ind, i stedet for at vi bare lader aftalen løbe.
Der er ikke noget håndtag.
Jeg forstår godt, at hr. Martin Lidegaard i denne her
sag har været ude at lede efter et figenblad, men det, der er problemet her, er størrelsen på figenbladet og så transparensen i figenbladet.
Der er inget dække.
Det er derfor, vi siger, at man skal lade være med at indgå den aftale frem for at holde sig selv søvnløs over, hvordan man kan omgå en aftale, som man selv indgår.
Med hensyn til det fælles ansvar vil jeg kun sige, at Socialdemokratiet har arbejdet meget aktivt i denne her sag, og jeg tror, at alle vil kunne bekræfte, at uden vi havde været der, så havde der simpelt hen ikke været en forhandling og en aftalesituation i dag at glæde sig over.
Det er i hvert fald ikke noget, vi skal takke hverken fru Charlotte Dyremose eller fru Helle Sjelle for.
Til gengæld kom der, uden at det nogen sinde har været diskuteret her i Folketinget, en kompensationsbestemmelse ind, som man vidste vi måtte sige nej til.
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Hr. Kim Andersen citerede økonomi- og erhvervsministeren, tror jeg det var, for at sige, at det ikke havde været ham muligt at opnå en aftale med A.P. Møller, hvis man ikke også havde lavet kompensationsklausulen.
Jeg skal ikke kunne vurdere, om det har sin rigtighed, men kan hr. Kim Andersen ikke bekræfte, at det sagtens ville være muligt at lave en ændret beskatning af aktiviteterne i Nordsøen, som kunne give mindst det samme provenu og også mere, uden at lave en kompensationsklausul?
Det er jo muligt at ændre beskatningen uden at lave en kompensationsklausul.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er i virkeligheden rejst af den radikale ordfører, som i de seneste uger har brugt mange kræfter på en model, hvor man hæver beskatningen, betaler hver sit ifølge kompensationsklausulen og alligevel sikrer staten en gevinst.
Jeg vil godt høre hr. Kim Andersen, hvad han mener om den model, som er lanceret af den radikale aftalepartner.
Er det en model, Venstre vil gå ind for?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Hr. Kim Andersen er fuld af ærefrygt og underdanig taknemmelighed over for A.P. Møller, fordi man overhovedet ville indgå en aftale med regeringen.
Jeg er bange for, at i dette øjeblik sidder de henne på Esplanaden og slår sig på lårene af grin over hr. Kim Andersen, som de så nemt har kunnet trække rundt ved næsen; det er jeg bange for.
Hr. Kim Andersen konstaterer til gengæld, at Socialdemokratiet har valgt at stå frit, og det er vi i Enhedslisten glade for.
Så vil jeg gerne spørge hr. Kim Andersen: Er det egentlig ikke trist for hr. Kim Andersen at måtte konstatere, at det fremgår af den besvarelse, vi har fået fra ministeren på spørgsmål 39, at alt, hvad A.P. Møller afgiver over samtlige 38 år, er 4 mia. kr. ud af en samlet profit på 87 mia. kr.?
Det svarer kun til godt 100 mio. kr. om året, dvs. hvad det koster at købe en professionel fodboldspiller på det internationale marked.
Det er, hvad vi får, det er, hvad A.P. Møller har afgivet, og generer det ikke hr. Kim Andersen lidt, at resultatet er så magert?
Svend Auken (S), 2003-12-19:
Hvad får DUC ud af den her aftale?
Er det sådan, at de bliver pålagt nogle enorme byrder osv.?
Hvordan ser regnestykket ud?
Efter regeringens eget regnestykke på side 18 i beslutningsforslaget tjener de 59 mia. kr. efter omkostninger, efter skat, frem til 2012 - 59 mia. kr.!
Og det er vel at mærke beregnet med på en oliepris på 22 dollar.
I dag er den 33,6 dollar.
Så det er et langt større beløb, vi taler om.
Også for folk med en stor social forståelse.
Men når hr. Peter Christensen formår at udstrække den til Esplanaden og partnerne i DUC, så overgår det min fatteevne.
Med hensyn til kompensationsaftalen er det jo sådan, at den kompensationsaftale jo er skrevet af bevillingshaverne og ikke af Kulbrinteskatteudvalget.
De peger på tanken, men de peger også på alle de problemer, der knytter sig til den.
Så når forudsætningerne ændrer sig den anden vej, vil staten få en kompensation.
Her er det kun en ensidig foreteelse.
Til hr. Martin Lidegaard vil jeg gerne sige, at indtægterne fra nordsøbeskatningen jo, som man ved, indgår i Socialdemokratiets skattereform, som er fuldt finansieret, og den står vi selvfølgelig ved.
Til gengæld er der jo et gabende hul, som vi brugte lang tid på.
Jeg ser, at hr. Kristian Jensen i dagens anledning er blevet mobiliseret, og det er ikke for at udæske ham, at jeg siger det, jeg nu siger, men der er jo et hul på 10 mia. kr. i ufinansierede skattelettelser, som vi er nok så bekymrede for.
Og så vil vi meget gerne være med til at diskutere, hvad der skal ske efter olien.
Jeg tror ikke på en national kommission nedsat af den nuværende minister.
Vi har brug for en kommission, der tænker langsigtet.
Men selve ideen, som hr. Martin Lidegaard har kastet ud,
er en rigtig idé at diskutere.