runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Fru Elisabeth Arnold klamrer sig ligesom mange andre ordførere til den dér med ikkeindblanding i andre landes anliggender, og så nævner fru Elisabeth Arnold Barsebäck, hvor den danske regering jo, må man sige, har blandet sig utrolig aktivt - med Enhedslistens støtte naturligvis, det har vi været tilfredse med - i interne svenske anliggender, nemlig for at få nedlagt et svensk atomkraftværk.
Det er vi helt tilfredse med. Det er bare slet ikke i overensstemmelse med den dér linje, som man nu prøver på at skitsere som en krænkelse af Ukraines selvstændighed.
Jeg synes ikke rigtig, at det hænger sammen.
Jeg vil også godt spørge: Hvis nu svenskerne kom og ville have penge fra Euratom til at bygge en ny blok ved Barsebäck, er der vel ingen tvivl om, at så ville Det Radikale Venstre gå direkte imod det, og så ville vi da ikke høre noget som helst om, at det var indblanding i svenske anliggender.
Jeg synes ganske enkelt ikke rigtig, det hænger sammen overhovedet.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-04:
Det hænger jo sammen på den måde, vil jeg sige til hr. Keld
Albrechtsen
, at hvis Tjernobyl havde været et velfungerende atomkraftværk, som ikke var nedsmeltet i 1986, havde der ikke været noget aktuelt forureningsproblem.
Så havde der bare været de almindelige risici, som der er ved atomkraftværker, og så var vi formentlig ikke gået ind i noget andet engagement dér end et almindelige hjælpeprogram i forbindelse med den overgang til anden form for økonomi og anden form for styre, som Ukraine har været igennem ligesom alle de andre øvrige tidligere Sovjetrepublikker. Så problemet er jo, at det pågældende atomkraftværk har haft skade, er nedsmeltet og ligger dér som en tikkende forureningsbombe til fare for hele Europa.
Derfor er vi nødt til at gå ind og prøve på at hjælpe for at få indkapslet skaderne.
Der er meget stor forskel fra Barsebäck.
Ja, men det har stadig væk noget at gøre med, at det enkelte land bestemmer sin egen energipolitik.
Vi kan ikke pålægge Ukraine at gå over til vindmøller og naturgas, selv om vi meget gerne ville.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Jeg må jo bare konstatere, at vi altså godt kan stille nogle krav til Sverige, men det kan vi ikke til Ukraine; det mener Det Radikale Venstre.
Så vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold, som mener, at der ikke er andet at gøre i spørgsmålet om de to atomkraftblokke i Ukraine: Hvordan vil Det Radikale Venstre så skaffe sig sikkerhed for, for det første at
Tjernobylværket overhovedet bliver lukket, og for det andet, at de nødvendige energibesparelsesforanstaltninger, energibesparelsesprogrammer, gasfyrede kraftværker osv., som skal til i Ukraine for på længere sigt at få afviklet atomkraft - det går jeg ud fra vi er enige om at man skal arbejde for - hvordan vil Det Radikale Venstre så skaffe sig nogen som helst sikkerhed for, at der ikke sker det, at man kører videre med Tjernobyl?
Det gør man nu, det fremgår jo af et Ritzautelegram her for få timer siden, at man bare fortsætter med Tjernobyl; en af blokkene bliver sat i gang igen her om et par dage.
Hvordan vil man sørge for, at det her ikke bare bliver en sovepude for Ukraines regering til intet at foretage sig for at få styr på sine energiproblemer?
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-04:
Allerførst til hr. Keld Albrechtsen: Den reaktor, der er planlagt at starte op på Tjernobyl, er altså ikke den, der har været nedsmeltet.
Den, der har været nedsmeltet, er blevet indstøbt i den kæmpemæssige betonsarkofag, som jo i øvrigt også har været vanvittig dyr, og som også er betalt af andre lande.
Men den sikkerhed, som hr. Keld Albrechtsen efterlyser, kan ingen give.
Ingen kan give den, hr. Keld Albrechtsen kan heller ikke levere den.
Når man forhandler internationalt mellem lande, har man kun den sikkerhed, som ligger i de kontrakter, man har, og så må man håbe på, at de, man har indgået kontrakterne med, overholder de betingelser, man er blevet enige om at have.
Vi råder ikke over internationale magtmidler, der kan gennemtvinge, at lande gør det, man har aftalt i kontrakterne.
Man har ikke andet end den kontrakt.
Den sikkerhed, hr. Keld Albrechtsen efterlyser, kan ingen - ingen - person på Jorden give.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Jeg vil godt spørge fru Elisabeth Arnold: Hvis man nu foreslog fra dansk side, at disse 10 mia. danske kroner, som man skulle bruge på de her to atomkraftblokke, blev anvendt til gasfyrede kraftværker, til energibesparende foranstaltninger, har vi så ikke rent faktisk sikkerhed for, at så er det det, de vil blive anvendt til?
Og har vi så ikke rent faktisk sikkerhed for, at så ville udviklingen gå i den retning, som vi gerne ønsker.
Hvorimod, hvis man støtter et projekt med bevilling til 10 mia. kr. til disse to kraftværksblokke, er der jo for det første ingen sikkerhed for, at de ikke bare kører videre med de resterende to blokke på Tjernobyl, og for det andet har vi altså sparket os selv, skudt os selv i foden ved at godkende opførelsen af to nye atomkraftblokke.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-04:
Uanset hvilke kontrakter vi indgår med andre lande, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, har vi ikke anden sikkerhed for, at pengene går til det, de er beregnet til, end at vi har mulighed for opfølgning, diskussion og fortsatte møder med de pågældende kontraktpartnere.
Hvis de pågældende instanser og institutioner ikke ønsker eller ikke kan overholde de betingelser, der er sat for udbetaling af pengene, så bliver pengene ikke brugt til det, de er beregnet til.
Det er en risiko ved al international bistandspolitik.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-03-04:
Jeg skal tilstå med det samme, at jeg selvfølgelig ikke teknisk er inde i det konkrete værks sikkerhed.
Det klarer
jeg næppe fra P2-57 på Christiansborg, vil jeg tro.
Det, der er det afgørende i denne her sag, er hovedholdningen, det er hovedholdningen i området om, at mennesker skal have mulighed for at overleve på et rimeligt grundlag. Det er klart, at jeg jo som alle andre i det her land har en regering, som har nogle ministre, som har en række sagkyndige på området, som samarbejder internationalt.
Og hvis der skulle være nogle platugler imellem, som havde presset noget igennem med en handel et eller andet sted, holder vi da aldrig hånden over det, men det vil jeg gerne se et eller andet bevis på.
Det er klart, jeg kan ikke som folketingsmedlem rejse over og lave en risikovurdering.
Det har vi altså folk til.
Det, det drejer sig om, er hovedholdningen, hovedholdningen om, at man er nedladende over for andre mennesker, som lever på et kummerligt niveau, og om man er villig til, at de skal have lov at være med.
Kim Behnke (FP), 1999-03-04:
Jeg kan godt forstå, at svenskerne er bekymrede for den danske energiudvikling, for vi vil gerne købe vandkraft, vi vil gerne købe atomkraft i Sverige.
Men det, vi selv kan præsentere, er dansk kulkraft.
Det kan jeg godt forstå at svenskerne er bekymrede over.
Men jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten kan blive ved med at argumentere for en politik, hvor man fraskriver sig den energiform, der globalt måske er løsningen for at forhindre den globale opvarmning, hvis man tror på CO2-religionen, den energiform, som er i stand til at fremstille strøm uden nogen former for luftforurening.
Når først man har forurenet luften, er det ikke til at samle sammen igen.
Men nogle tønder med nogle udbrændte uranstave kan vi stille et sted, og så kan vi alle sammen holde øje med, at der ikke er nogen, der løber med dem.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Nu har Enhedslisten jo ikke regeringsambitioner, så jeg kan ikke svare på den del af ministerens bemærkninger, men jeg skal blot sige, at jeg ikke har sagt, at EIB har udtalt sig om sikkerheden.
Jeg har henvist til, at EIB's rapport konkluderer, at Ukraine ikke har brug for større elektricitetskapacitet, og at man ignorerer alternativerne vedrørende energibesparelser.
Det er det, jeg har sagt, og det er jo korrekt; der er ingen vildledning.
Jeg har heller ikke vildledt med hensyn til brev fra Ukraines præsident.
Det er jo optrykt i den britiske avis The
Guardian i ordret citat.
Ministeren vil vel ikke bestride dette ordrette citat, som er bragt i The Guardian.
Det er naturligvis teksten, sådan som den foreligger. Så har ministeren fået at vide, at det ikke har kunnet bekræftes.
Nej, for man vil ikke udlevere brevet, som man siger er hemmeligt.
Jeg synes ærlig talt, ministeren skulle trække sine beskyldninger om, at vi vildleder, tilbage
, eller i det mindste komme op og dokumentere, på hvilke punkter det skulle være, at vi har vildledt i den her debat.
Marianne Jelved (RV), 1999-03-04:
Hr. Keld Albrechtsen stiller et spørgsmål med henvisning til artiklen fra The Guardian, og derfor er der udarbejdet et svar, og af det svar fremgår følgende: Der foreligger indikationer på, at Ukraine på det pågældende tidspunkt - underforstået brevets afsendelse - skulle have sonderet mulighederne for støtte til et ikkenukleart kraftværk. Men det handlede om ekstra og ikke alternativ støtte som led i en midlertidig overgangsløsning.
Samlet set er jeg stadig væk skuffet over debatten, fordi der har været alt for megen vildledning i forhold til det, der er realiteterne i sagen.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Jeg må jo så til gengæld sige, at jeg altså også er skuffet over, at ministeren nu kommer op og gentager en beskyldning om vildledning, på trods af at jeg lige har stået og tilbagevist ministerens påstand og henvist nøjagtig til, hvorfra vi har vores oplysninger.
Jeg vil godt spørge, om ministeren virkelig vil fastholde, at et brev, som The Guardian har i hænde, og som de citerer på avisens side fuldstændig ordret i citattegn, sandsynligvis slet ikke eksisterer.
Ministeren har svaret mig skriftligt, at det ikke kan bekræftes.
Men i realiteternes verden kan man vel ikke opretholde den påstand.
Hvis ministeren gør det, så vil jeg i hvert fald forbeholde mig, at vi får en diskussion om, hvem det er, der vildleder i den her debat.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-03-04:
Jeg skal bare meddele, at Socialdemokratiet ikke kan støtte SF's forslag til vedtagelse, og vi kan heller ikke støtte Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-04:
Undskyld hr. formand.
Jamen der er sådan mere ærlig snak i det her, for hr. Ebbe Kalnæs er jo i modsætning til den danske regering tilhænger af atomkraft.
Men når nu man er tilhænger af atomkraft og optaget af farligheden, gad jeg nok vide, hvor meget hr. Ebbe Kalnæs er dykket ned i det her projekt, K2R4's, farlighed målt i forhold til f.eks. Barsebäck.
Ved hr. Kalnæs noget som helst om det?
Det har ikke været til at få ud af regeringspartierne i denne debat endnu.
Så vil jeg spørge hr. Ebbe Kalnæs: Er han i øvrigt enig i, at det er en god ting, at man har fået indskrevet i Amsterdamtraktaten, at vi skal fremme en bæredygtig udvikling?
Ser hr. Ebbe Kalnæs dette projekt som et led i indførelsen af en bæredygtig udvikling?
Jeg vil spørge, om hr. Ebbe Kalnæs er enig med William Frank, som er leder af projektet, EBRD's projekt, som, da han hører, at der er problemer omkring risikoen på værkerne, siger: O.k., men der er jo risici ved alle atomare installationer. Og så undrer jeg mig over den skrigende modsætning, der er mellem viljen til at beskytte Ukraines suverænitet, når det handler om, at Vesten skal bygge atomkraftværker i Ukraine, og så den samme vilje til at beskytte suveræniteten, når det handler om Saddam Hussein eller Milosevic i Serbien osv., osv.
Dér har diskussionen om national suverænitet en helt anden tone.
Så suverænitet er altså afhængig af sagen, kan jeg forstå.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-04:
Først til hr. Keld Albrechtsen, som gør det klart for mig, hvis jeg ikke skulle vide det, at der finder for meget energifråds sted i Østeuropa og herunder i Ukraine.
Ganske givet, sådan er det, og det behøver man ikke tage derned for at konstatere.
Det kan man læse om, det har jeg selvfølgelig også gjort, og det ved hr. Keld Albrechtsen også udmærket godt.
Men når man diskuterer sådan nogle spørgsmål med hr. Keld Albrechtsen, og hvis man ikke er enig med hr. Keld Albrechtsen eller ikke indtager det samme synspunkt eller har den samme tro på, hvordan udviklingen vil komme til at gå, så er det, enten fordi man ikke har læst de rigtige rapporter - det har hr. Keld Albrechtsen - eller også er det, fordi man ikke har været på besøg de rigtige steder.
Så vil hr. Keld Albrechtsen gerne hjælpe en dertil, og det er jo meget prisværdigt.
Det vil jeg gerne sige tak for, men jeg føler ikke, at behovet er så stort på det her område.
Frahm, at det virker altså lidt, som om fru Pernille Frahm befinder sig i sådan en meget fastlåst verden med et meget fastlåst verdensbillede, sådan i en statisk situation, hvor man opgør energibehovet som noget statisk og siger: Sådan er det nu, og så kan vi diskutere, om vi så har brug for mere eller mindre energi, hvis vi nu f.eks. lukker Tjernobyl.
Altså for mig drejer det her sig om, at vi har nogle a-kraft-værker, som vi skal gøre så sikre som muligt.
Det handler om en overbevisning om, at de a-kraft-værker, vi diskuterer for Ukraines vedkommende, vil blive en realitet.
Det handler om, at vi skal påvirke dem så meget, at de bliver så sikkerhedsmæssigt forsvarlige som overhovedet muligt.
Så drejer det sig også om, at det ville være en god idé, at vi permanent fik lukket Tjernobyl.
Det indgår også i det, og det ønske tror jeg vi alle sammen har her i Folketinget.
Det er det, vi i Dansk Folkeparti vælger at have som mål, og vi tror, at den vej, som jeg har skitseret her i dag, er den mest farbare for at nå det specificerede mål.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-03-04:
Jeg synes, det er interessant, at SF går ind for, at Vesten slet ingen indflydelse skal have på sikkerheden på atomkraftværket i Ukraine, for det bliver jo konsekvensen.
Konsekvensen bliver, at reaktorerne vil blive færdiggjort på et lavere sikkerhedsniveau, det vil sige, at der er en større risiko for udslip.
Er det virkelig det, SF ønsker?
Det bliver jo konsekvensen.
Så kommer vi til det gode spørgsmål: Hvad er SF's forslag i stedet for?
Hvad er det, vi skal gøre?
Vi har at gøre med selvstændige lande, vi kan da ikke tvinge dem til noget, hvis de ikke vil.
Fru Pernille Frahm snakker om, at regeringen skal bruge alle mulige lovlige midler til at kæmpe dette her igennem.
Hvad er det konkret for nogle lovlige midler?
Vi har at gøre med selvstændige lande.
Jeg synes, fru Pernille Frahm mangler konkret i sin tale at lægge frem, hvad det er, SF foreslår, for der er jo ingen alternativer.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-04:
Jeg synes, det var lidt svært at høre på fru Pernille Frahms tale, om det handlede om energipolitik, om EBRD og deres marmorbadeværelser, om Tony Blair, om atomkraftpolitik, om lobbyen eller om økonomiminister Marianne Jelved.
Jeg synes i virkeligheden, at det var en ret injurierende tale.
Jeg vil helt køligt spørge fru Pernille Frahm: Ønsker fru Pernille Frahm, at Tjernobyl skal lukkes?
Er fru Pernille Frahm klar over, at Tjernobyl ligger i et andet land? Er fru Pernille Frahm klar over, at hvis vi pålægger dette andet land en ganske bestemt energipolitik, så krænker vi det pågældende lands suverænitet?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Jeg skal blot, for at der ikke skal opstå nogen som helst forvirring i debatten, sige, at det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten har fremsat, jo er bredere og mere principielt, fordi det også i al almindelighed forholder sig til dansk atomkraftpolitik i international sammenhæng.
Men det dækker naturligvis også det indhold, som ligger i SF's forslag til vedtagelse, og derfor støtter Enhedslisten naturligvis helt og fuldt det forslag til vedtagelse, som SF har fremsat. Jeg synes, det ville være en glimrende ting, hvis begge kunne blive vedtaget.
Det tyder debatten desværre godt nok ikke ret meget på at de vil blive, men så er det i hvert fald præciseret med hensyn til indholdet.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-04:
, hvis
det bare er et spørgsmål om, at det enten er vestlige penge eller østlige penge, der skal bruges til at bygge dem færdige.
Hvis det var spørgsmålet alene, så havde de såmænd bygget dem færdige for længst.
Så vil jeg sige til fru Elisabeth Arnold: Ja, jeg ønsker Tjernobyl lukket.
Men stik imod de forventninger, man har til den aftale, man har lavet med EBRD, så kommer der i dag en meddelelse på Ritzau om, at man på trods af den fine aftale, man åbenbart har med Kutjma, nu agter at genåbne en af reaktorerne på Tjernobyl.
Med hensyn til at krænke suverænitet så har jeg altså svært ved at forstå, at det, at man har en politik for de penge, man låner ud, som er en politik for en bæredygtig udvikling, er at krænke et lands suverænitet.
Miljøproblemer er nemlig grænseoverskridende, så selv om det ikke ligger i Danmark, har det vores interesse, må jeg sige til fru Elisabeth Arnold.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-03-04:
Som det er fremgået af debatten, så har vi her at gøre med nogle 80 pct. færdigbyggede reaktorer.
Tror SF virkelig med den enorme investering, der ligger bag, at man ikke kan finde de penge andre steder?
Faktum er jo, at Rusland faktisk allerede har sat penge af til en finansiering, hvis det vestlige samfund ikke er interesseret.
Så jeg synes, det er naivt af SF at tro, at de ikke vil blive færdiggjort.
Jeg synes, det er på tide, at SF kommer ud af osteklokken og forholder sig til virkeligheden og ser på, hvad vi faktuelt har med at gøre.
Det vil være det mest menneskelige og sikkerhedsmæssigt langt det fornuftigste.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-04:
Det er fuldstændig rigtigt, hvad fru Pernille Frahm siger.
Men den forurening, som en nedsmeltet reaktor i Ukraine også spreder ind over Danmark, gør jo netop, at vi bliver nødt til at tage hånd om problemerne og hjælpe Ukraine med at mindske denne forurening.
Hvis Ukraine ikke selv ønsker at bruge alternativ energi, som vi gør herhjemme, så kan vi ikke tvinge dem til det, uanset hvor gode vore intentioner er, uanset hvor gode vores egne programmer er.
Vi kan jo ikke engang tvinge Sverige til en ordentlig energipolitik.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-04:
Men sagen er jo, vil jeg sige til fru Elisabeth Arnold, at der er en lang række befolkningsorganisationer i Ukraine, der ønsker en anden udvikling, som ønsker, at man opbygger nogle gasfyrede kraftværker, og det var også det oprindelige ukrainske projekt.
Jeg kan ikke se, det er indblanding i Ukraines suverænitet, at vi siger, at det er det, vi gerne vil støtte, fordi det ligger tættere på en bæredygtig udvikling end at opbygge nogle i forvejen meget tvivlsomme reaktorer i Ukraine.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-03-04:
Ukraine har indført demokrati for nogle år siden.
Hvis fru Pernille Frahm er utilfreds med den officielle politik, som Ukraines valgte politikere fører, så er der ikke noget at gøre ved det.
jeres regering skal repræsentere.
Så hjælper det ikke noget, at der er nogle græsrodsbevægelser i Ukraine, som ønsker noget andet.
Så må man altså sige til Ukraine: Det demokrati, som I har, det er o.k., I har valgt en regering og et parlament, og det er deres linje, der skal være tilrettelæggende for, hvad det er for en politik, det pågældende land fører.
Sådan er det i Danmark, sådan er det også i Ukraine.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-03-04:
Jeg kan ikke forstå, at SF er så meget imod, at vores politik i Danmark forholder sig til virkeligheden.
Realiteten er jo, at Ukraine ønsker at få det værk bygget færdigt.
Det er 80 pct. bygget færdigt, og selvfølgelig - som jeg også sagde det
før - er det da naivt at tro, at man ikke får det færdigbygget.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Spørgsmålet om Eurotomtraktaten og de ting vil vi meget gerne være med til at kigge nærmere på.
Men jeg har en bemærkning til hr. Kristian Thulesen
Dahls angreb på venstrefløjen i den her sag
Det, der jo er sagen, er, at man kommer til os og siger, at nu skal der bruges danske skatteydermidler - og det vil hr. Thulesen Dahl vel næppe bestride at det handler om - og dem vil man gerne have bliver brugt til en ganske bestemt energipolitik i Ukraine, som går ud på at videreføre Tjernobylværket - og realiteten i det er, at de to atomkraftreaktorer under alle omstændigheder bliver færdigbygget - og at man fuldstændig ser bort fra behovet for energibesparelser, behovet for vedvarende og alternative energikilder osv.
Man spørger os, om vi ikke gerne vil bruge de danske skatteyderes penge til det formål.
Jeg kalder det ikke indblanding i andres anliggender at tage stilling til det spørgsmål.
Jeg vil godt spørge hr. Thulesen Dahl, om det ikke er Dansk Folkepartis opfattelse, at det er det danske Folketings anliggende at tage stilling til, hvad danske skatteydermidler skal bruges til.
Ellers er der noget i Dansk Folkepartis politik, jeg indtil videre overhovedet ikke har forstået, må jeg konstatere.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-04:
Det er altid rart, når det ikke er så mudret.
Men jeg vil gerne spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, hvor han har den sikkerhed fra, at disse atomkraftværker vil blive bygget færdige under alle omstændigheder.
Hvor er der noget som helst, der beviser det?
Det er den ene ting.
Hvori ligger garantien for, at Tjernobyl vil blive lukket?
Så vil jeg endelig sige, at jeg fik ikke sagt før, at SF støtter Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-04:
Må jeg ikke overordnet sige til de to ærede talere, der netop har været på talerstolen, at Dansk Folkeparti håber og ønsker, at der kommer økonomisk vækst i Østeuropa og i Rusland.
Vi håber og ønsker virkelig for de samfund, at de må komme op på et højere niveau, så vi også kan få mere handel med dem, og så de i det hele taget kan få en bedre levefod.
Det er klart, at det kræver noget energi.
Jeg må næsten sige, at når jeg hører SF og Enhedslisten i dag, så virker det, som om de i hvert fald ikke tror og måske endda egentlig heller ikke håber, at energibehovet bliver særlig meget større i Østeuropa og Rusland, end det er i dag, for hvis det bliver det, så er det en forudsætning, at der er energi til stede, som kan honorere den vækst, som der i givet fald så ville blive.
Hvis det er sagen, så drejer det sig om, hvordan vi fra dansk side kan være med til at påvirke, at de bliver så sikre som overhovedet muligt.
Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt de kommer eller ikke kommer.
Så kan man jo vælge at sige, at det tror vi ikke på.
Vi tror slet ikke på, de vil blive bygget færdig.
Vi tror ikke på, at de kæmpemæssige investeringer, der er foretaget, bekymrer i en forstand, så man vil tage det sidste nyk med.
Det tror man ikke på.
Det tror vi, og det ligger bl.a. til grund for den holdning, som vi så indtager i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-04:
Det er altså generende for den her debat, at den for en række ordføreres vedkommende bliver ved med at blive ført på et totalt forkert grundlag.
Det er jo i virkeligheden ikke primært hr. Thulesen Dahls fejl, for han har jo fået nogle oplysninger af regeringen, som ikke er korrekt dækkende for, hvordan energiforholdene rent faktisk er i Ukraine.
Det er derfor, vi har henvist til de rapporter, der viser, at det milliardbeløb - nu taler vi om de 10 mia. kr., som man vil bruge til at færdiggøre disse to reaktorblokke - ville kunne bruges til at gennemføre energibesparelser i et omfang, som faktisk ville løse energibehovet i Ukraine.
Vi ønsker naturligvis ikke, at Ukraines økonomi skal gå i stå, men selv med en vækst i økonomien i Ukraine vil det altså være muligt at løse problemet ganske fornuftigt på andre måder.
Det, jeg beder hr. Kristian Thulesen Dahl om, er blot, at han dog vil sætte sig ned og kigge på disse rapporter, inden han begynder at udtale sig om energiforholdene i Ukraine.