runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Johs. Poulsen (RV), 2005-12-08:
Og hvor fastsættes de kriterier?
Det kan jo kun være et sted, nemlig i Finansministeriet, og derfor må man vel sige, at Folketinget er sat fuldstændig ud af spillet.
Man får altså en situation, hvor man kan forholde sig til enkeltkommuners økonomi efter forgodtbefindende.
Omvendt synes jeg, at det er meget svært at forstå, at en ordfører som hr. Wedell-Neergaard i den grad bagatelliserer et skridt, som vi jo har fået dokumenteret i dag er historisk, der betyder, at man reelt sætter Folketingets normalprocedure ved indgreb af den her størrelsesorden og med den vidtrækkende karakter, det kan gå hen og få, ud af kraft.
På en anden bane diskuterer Folketinget jo ofte folkestyrets vilkår og det begreb, der kaldes god lovkvalitet.
Må jeg derfor spørge: Synes hr. Wedell-Neergaard, at der her i den her procedure lægges op til det, man kunne kalde god lovkvalitet?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Skjulte og fordækte, det vil jeg nægte, men fordi det er et finanslovanliggende, og fordi vi vil lægge størst muligt pres på kommunerne.
Frank Aaen (EL), 2005-12-08:
Det kan de jo ikke.
Man stemmer det jo igennem lige om lidt.
Hvorfor kunne vi ikke få et lovforslag, så det kunne få en ordentlig behandling, så borgerne kunne se, hvad der foregik og kunne blande sig i debatten?
Hvorfor har Det Konservative Folkeparti valgt den her skjulte, fordækte måde at gennemføre det her på?
Hr. Christian Wedell-Neergaard er ude i det rene pjat i så alvorlig en sag som at beskære kommunernes budgetter med 3 mia. kr., når der sammenlignes med Enhedslistens ganske udmærkede forslag om at fjerne hjemmeværnet som noget helt unyttigt.
Sagen er jo, at regeringen, når den laver aftaler, ved, hvilke dele af sine finanslovforslag den kan få flertal for, og sørger for i god tid at fremlægge de lovændringer, der skal til for at gennemføre de pågældende ændringsforslag til finansloven.
Jeg kan love hr. Christian Wedell-Neergaard, at skulle det vise sig – og det kan jeg høre at der måske er en chance for – at der skulle være flertal for, at vi kan få nedlagt hjemmeværnet, så vil Enhedslisten straks trække det ændringsforslag til finansloven tilbage og erstatte det med et lovforslag, så det sker på en ordentlig måde, så hjemmeværnet kan få lov til at komme her og sige, hvorfor de er imod nedlæggelse af hjemmeværnet, komme i deputation til Folketinget.
Så ville vi nemlig sørge for, at det skete demokratisk og ordentligt og ikke kom som en tyv om natten.
Kunne vi ikke få et lovforslag i stedet for?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Vi startede jo her til morgen med at stemme om, hvorvidt det nye ændringsforslag kunne indgå i debatten som ændringsforslag, og det er godkendt.
Det ændringsforslag er udarbejdet på baggrund af drøftelser i Udvalget for Forretningsordenen.
Den bekymring er udtrykt i de ændringer, der er sket med tekstanmærkningen, og derfor taler vi om dette orienterende aktstykke.
Og så vil jeg lige med hensyn til den 15. oktober sige, at budgetterne altså blev vedtaget den 15. oktober.
Men man skal lige have dem indberettet og have tallene lagt sammen og akkumuleret osv., så man kan se det store overordnede billede.
Og der skal nok gå noget tid med det, så derfor har der ikke været mulighed for at se, at der sker denne markante overskridelse, som bl.a. er knyttet til sammenlægningskommunerne, og derfor denne fremgangsmåde.
Margrethe Vestager (RV), 2005-12-08:
Nu er der jo andre muligheder.
Der har sådan set været andre muligheder lige siden den 15. oktober, hvor man kendte kommunernes budgetter.
Hvorfor er det så, man venter så lang tid?
Det er jo sådan, at Folketingets administration har givet en lang række muligheder, men det, som regeringen har valgt, er faktisk ikke blandt de muligheder.
Den her lidt interessante kombination af tekstanmærkning og orienterende akt stykke er ikke blandt Folketingets administrations muligheder.
Der anvises andre muligheder, som man kunne have brugt, herunder muligheder, som ville have givet anledning til en åben debat, ikke om proces, ikke om lovkvalitet, men om det indholdsmæssige i det.
Og så kunne vi have fået en helt anderledes debat om økonomi, om prioritering end den her, hvor selve metoden jo er, at Folketinget bliver sat udenfor og finansministeren så kan lade kundgøre, hvad han vil være sindet til at gøre fuldstændig på tværs af en åben debat om de egentlige prioriteringer.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Altså, med hensyn til det at snige en tekstanmærkning ind har jeg selv siddet og bladret i det der store kompendium, og man må altså sige, at det stikker nogenledes i øjnene, når man kommer til nr. 121 og 122, tror jeg det er.
Der står det fuldstændig klart, hvad der skal ske.
Det er ikke en blankocheck.
Det er igen og igen forklaret, hvad det går ud på, og afviger det orienterende aktstykke fra det, der er forklaret, er det klart, at ministeren må komme med en forklaring på, hvorfor det afviger fra de forventninger, der er.
Vi sætter ikke parlamentet uden for indflydelse: Vi vedtager et ændringsforslag til finansloven, som er fremsat på helt ordentlig vis.
Margrethe Vestager (RV), 2005-12-08:
Det er altså meget svært at frigøre sig fra indtrykket af, at hvis vi også havde sol og palmer, så ville Danmark blive en bananrepublik, for det, som den konservative ordfører jo bidrager til i dag, er de facto at sætte parlamentet uden for indflydelse.
Når det er en skuffelse, er det, fordi vi ikke er vant til fra konservativ side, at man på den måde siger, at målet helliger midlet.
Specielt ikke, når ens erfaring er hele 35 år gammel.
Altså, man har jo tilsyneladende set tilbage til 1970 og tænkt, at det sikkert vil gentage sig, og alligevel har man ventet indtil allersidste øjeblik med at snige en tekstanmærkning ind på side 31 i et vred af ændringsforslag.
Man har altså 35 års erfaring med noget, man kunne have taget højde for ved kommuneaftalerne, og alligevel vælger man en metode, der giver finansministeren en blankocheck til en adfærd, vi ikke aner noget som helst om i dag.
Hvordan kan Det Konservative Folkeparti med konservativ historie, konservativt retsind og konservativt lovsind gå ind for en sådan metode, når vi er fuldstændig enige om, at man selvfølgelig skal overholde indgåede aftaler?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Jeg er nødt til at returnere spørgsmålet og spørge: Ved fru Line Barfod, hvor det vil ramme?
Ved fru Line Barfod, at den proces, vi skal ind i nu, vil medføre de konsekvenser, som fru Line Barfod redegør for?
Er fru Line Barfod sikker på det?
Jeg tror ikke, det bliver sådan.
Ja, der skal afleveres et orienterende aktstykke, og i det orienterende aktstykke vil der jo stå, hvad der sker, der vil man fuldt ud kunne orientere sig.
Hvis der er flertal imod det orienterende aktstykke, vil det jo også være sådan, at så vil regeringen have vanskeligt ved at gennemføre det her.
Jeg forstår helt ærligt ikke, at den her procedure, som jo alene har til formål at skulle anvendes for at løse denne engangsopgave, som alle på baggrund af den historiske viden, vi har, må erkende er der, spiller så stor en rolle for oppositionen.
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
Det er da utroligt, at den konservative ordfører her selv indrømmer, at han ikke aner, hvor overskridelserne er sket.
Hvis det her blev fremsat som et lovforslag eller som et aktstykke, kunne vi få forklaringerne fra kommunerne på, hvor der har været en større vækst, hvor eventuelle besparelser vil ramme, og så havde man haft et grundlag at tage stilling på.
Der er kommet en forening, der hedder Loftsramte Eksperter, og på deres hjemmeside kan man læse nogle af beretningerne.
Det er utroligt, at vi i Danmark i dag har familier, der har så få penge, at de er nødt til at se på, om de overhovedet har råd til at købe pebernødder.
Og jeg synes, at De Konservative skulle overveje, om man virkelig vil være med til at sige: Vi går ud og tager penge fra kommunerne.
Det skulle De Konservative bl.a. overveje, fordi kommunerne er med til at give lidt ekstra julehjælp til de familier, der har så svært ved at få det til at hænge sammen.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har jo fundet på denne her smarte metode og fået finansministeren med på det, og Konservatives, Venstres og Dansk Folkepartis folketingsmedlemmer accepterer at agere stemmekvæg for, at man går ud og tager 3 mia. kr. fra kommuner og amter midt i et budgetår.
Og når man har meldt ud til skoler og plejehjem osv., hvor mange penge de har at bruge i det kommende år, så vil det være nedskæringer rundtomkring, når man skal ud og hente 3 mia. kr. hjem.
Derfor vil jeg gerne høre, hvordan De Konservative har det med at lave så voldsomt et indgreb, især når et af de områder, som man kan risikere at det rammer, jo er socialområdet.
De Konservative har været med til sammen med regeringen og Dansk Folkeparti at skære på kontanthjælpen, så der er en række grupper, der simpelt hen har for få penge og er blevet fattigere og fattigere, så mange kommuner simpelt hen for at sikre dem overlevelsen er nødt til at give dem enkeltydelser.
Og det kommer de nu til at skulle skære på.
Hvad er De Konservatives holdning til det?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Må jeg med hr. Ole Glahns tilladelse give et svar, der afviger lidt fra det, jeg har svaret tidligere, og i forbindelse med, at Enhedslisten har stillet et ændringsforslag på 3 mia. kr. på forsvarsbudgettet – afskaffelse af hjemmeværnet – spørge: Hvad er der i vejen for, at man gennemfører det forslag her i løbet af eftermiddagen?
Jeg kan se, at det vækker glæde hos Enhedslisten, at jeg highlighter et af deres vigtige forslag, men det kunne vi da gennemføre.
Det er da stillet som et ændringsforslag, og dermed kan vi stemme det hjem.
Har der været nogen udvidet offentlig debat om det?
Er det ikke rimeligt, at vi kunne gøre det?
Der er altså tale om, at der her er et ændringsforslag til finansloven, som kan gennemføres, og derfor synes vi, at det i orden, således som denne her tekstanmærkning er fremlagt.
Ole Glahn (RV), 2005-12-08:
Jeg er ked af at sige det, men nu skuffer ordføreren mig igen, for nu taler ordføreren udenom endnu en gang.
Altså, det, jeg spørger om, er forholdet mellem Folketinget – den debat, der kan foregå her i Folketinget – og magten hos en minister.
Vi taler om, at denne regering har været ude at love guld og grønne skove i den valgkamp, der foregik op til folketingsvalget den 8. februar 2005.
Det ville man godt gå ud med.
Men når man nu skal ud at pålægge kommunerne besparelser, må jeg indrømme, at jeg ikke forstår hr. Christian Wedell-Neergaards opfattelse af begrebet.
Jeg har den forståelse, at når man har lagt et budget og skal ud at skære i det, så er det en besparelse.
Det skal ske nu, og så giver man med et flertal i Folketinget ministeren beføjelser til at træffe de her afgørelser, uden at Folketinget kan føre en folkelig debat om det, der skal foregå.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Men det er jo således, at problemet er, at det vil være individuelt fra kommune til kommune, og derfor nytter det ikke, at der gennemføres en generel besparelse i det samlede tilskud.
Der er jo tale om, at kommunerne får et balancetilskud på 16 mia. kr., som også gives via et aktstykke.
Og det er en besparelse i disse 16 mia. kr., som er den, der skal gennemføres.
Ole Glahn (RV), 2005-12-08:
Indtil i dag har jeg betragtet hr. Christian Wedell-Neergaard som en af demokratiets vogtere og også, som hr. Ole Sohn var inde på, en retlinet demokrat, men jeg må sige, at jeg bliver noget rystet i dag, når jeg hører, at hr. Christian Wedell-Neergaard går ind for en sådan provisorietid light.
For der er jo tale om, at man afskærer den folkelige debat, som kunne komme, i tilfælde af at man havde et aktstykke, som kunne blive bragt op i Folketingssalen, hvor man kunne drøfte det.
Det drejer sig om 3 mia. kr., der skal spares i kommunerne.
Man giver en finansminister bemyndigelse til fuldstændig tilfældigt at afgøre, hvilke kriterier han vil anvende over for hver enkelt kommune.
Er det det, hr. Christian Wedell-Neergaard mener med at stå vagt om en retskaffen og en ordentlig måde at behandle forholdet mellem den udøvende og den lovgivende magt på?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Nu har fru Karen Hækkerup desværre brugt sin anden bemærkning, ellers ville jeg spørge: Hvad synes fru Karen Hækkerup selv, vi skal gøre på det her område?
For det kan jo være vanskeligt, når man har frit valg til enten offentlig behandling, som er gratis, eller til privat behandling, hvor man får offentlige penge med, men hvor man selv skal betale det mellemliggende beløb og altså derfor er tvunget til at betale det resterende selv.
Jeg synes, det er en frit valg-ordning, som giver en mulighed for, at flere kan blive behandlet hurtigere.
Og det er vel et af de ønsker, vi har, at nedsætte ventelisterne og dermed at betjene folk, der har behov for høreapparater, bedre.
Karen Hækkerup (S), 2005-12-08:
Jeg beklager, hvis spørgsmålet ikke drejer sig om ledigheden, men for de mange, mange mennesker, som har fået et høreapparat, der ikke fungerer, og som kan se, at de nu ingen mulighed har for at henvende sig til et offentligt sygehus og få et nyt høreapparat, tror jeg faktisk, at den her sag også fortjener nogle ord i Folketingssalen, så al ære og respekt for dem.
Sagen er faktisk sådan, at når man går hen og skal have et høreapparat og man så bliver henvist til en ørelæge, har de fundet en rigtig god fidus, de henviser til sig selv, de udsteder selv en bevilling til et høreapparat.
Det vil altså sige, at borgeren skal have penge op af lommen, får et høreapparat, og hvis det ikke duer, hvad flere fjernsynsudsendelser i adskillige sager har bevist at det ikke gør, nemlig fordi det er det forkerte apparat, borgeren får, så har borgeren ingen mulighed for at få et nyt.
Kan det virkelig være rigtigt, at man giver penge til private, på bekostning af at man kunne have løst problemerne i offentligt regi?
Dette har jo ikke løst problemerne for nogen.
Frit valg har her kun betydet flere penge lige ned i skufferne.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
Nu er det jo et meget specifikt spørgsmål midt i en finanslovdrøftelse, hvor jeg har mest lyst til at drøfte faldet i ledigheden og stigningen i beskæftigelsen, væksten i BNP osv., men lad det nu være.
Angående frit valg-ordningen på høreapparater: Sådan som jeg er orienteret, kan man vælge mellem offentlig og privat behandling.
Hvis man vælger offentlig behandling, er der en lang venteliste, men så får man sit høreapparat gratis.
Hvis man vælger privat behandling, skal man betale en del af høreapparatets pris.
Det er det ene problem.
Derfor er det klart, at omkostningerne er steget, som de er.
Den operation havde til formål at nedsætte ventetiden på høreapparater.
Ingen kan være tjent med at have brug for et høreapparat og ikke at kunne få fat i det.
Karen Hækkerup (S), 2005-12-08:
Nu kan god lovkvalitet jo se meget forskellig ud alt afhængigt af øjnene, der ser.
Ordføreren sagde, at der skal være frit valg, og at det gør, at alle kan føle et ansvar for fællesskabet.
Det var sådan et samfund, den konservative ordfører gerne ville have.
Jeg har et helt konkret spørgsmål, der drejer sig om høreapparater.
Det er sådan, at regeringen jo har sat sin ære ind på at få nedbragt ventelister rundtomkring, men nogle af de metoder, man bruger til at få nedbragt de her ventelister, har jo altså desværre vist sig slet ikke at virke.
Bl.a. så er bevillingen til høreapparater steget fra 26 mio. kr. til 136 mio. kr.
Det burde jo være noget, vi alle sammen var glade for, hvis det betød, at flere havde fået løst deres høreproblemer.
Desværre betyder det bare, at der ligger flere høreapparater i skufferne; borgerne får ingen oplysning om, at når høreapparaterne ikke virker, så kan de ikke henvende sig til et offentligt sygehus og få et nyt.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-12-08:
For at kunne gennemføre det her er der jo skabt en mulighed for, at de nye sammenlægningsudvalg er med i de omprioriteringer, der skal ske i kommunerne for at sikre, at deres budgetter ligger inden for rammen.
Jeg nægter stadig væk at kalde det en besparelse.
Det er stadig væk således, at kommunerne får flere penge til at løse opgaverne, og jeg vil naturligvis være ked af, hvis fru Line Barfod senere kan påvise, at der er sket en beskæring på det sociale område.
Det tror jeg ikke der sker.
Jeg tror, at der sker det, at budgetterne nu bliver tilpasset det aftalte.
Johs. Poulsen (RV), 2005-12-08:
Nu er kommunalbestyrelserne jo folkevalgte forsamlinger, som gik til valg på de vedtagne budgetter og debatterede ud fra dem de forskellige steder.
Derfor er det interessant, hvor tidligt finansministeren havde kendskab til overskridelsens størrelse og dermed ønsket om at gribe ind.
I et tidligere svar til mig sagde finansministeren, at der var tale om, at finansministeren den 10. november fik kendskab til forholdet.
Nu sagde finansministeren for lidt siden, at det var den 8. november, finansministeren fik kendskab til forholdet.
Jeg ved ikke, om det rykker sig 2 dage for hvert svar.
Jeg vil derfor spørge igen: Var det den 8. november eller den 10. november?
Jo længere det var før kommunalvalget, jo større chance var der jo for, at man reelt kunne informere om, at man nok ikke skulle forvente, at man kunne gå til valg på de vedtagne budgetter, men på noget helt andet.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg vil gerne have en hjemmel, og det, der ligger i tekstanmærkningen, er, at jeg får en hjemmel.
Der er indbygget det, at den hjemmel først kan udmøntes, efter at man har orienteret Finansudvalget, at de har haft mulighed for at indkalde til samråd og høre og se modeller, hvorfor og hvordan.
Der er ikke iværksat nogen hjemmel, før det er blevet behandlet på den måde i Finansudvalget, men jeg får en hjemmel i virkeligheden, og det ønsker jeg.
Det er den begrundelse, jeg hele tiden har givet, at jeg ønsker en sådan hjemmel for at sikre, at der er et rygstød til alvoren bag det, at aftaler overholdes.
Ole Sohn (SF), 2005-12-08:
Det fremgår med al tydelighed, at vi ikke er enige, men jeg prøver fjerde gang: Hvad er begrundelsen for, at finansministeren ikke ønsker at ændre »orientering« til »med tilslutning fra Finansudvalget«?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jamen det fungerer jo ganske udmærket.
Vi har da en timelang debat om tekstanmærkninger, det fungerer da ganske glimrende.
Det drejer sig om, hvorvidt et flertal i Folketinget ønsker, at der skal være en sådan tekstanmærkning, og så bliver den der, ellers er den der ikke.
Så er der yderligere lagt det ind, at man rent faktisk kender resultat i februar, at man ved, hvad det er, regeringen egentlig agter at gøre, og at man har mulighed for at sige, at det vil vi ikke støtte.
Det er da rimelig enkelt, det er i virkeligheden rimelig enkelt, også det, at man åbenbart ikke er enig.
Det må jeg jo også respektere man ikke er, og så er den vel for så vidt ikke længere.
Vi er ikke enige, men det er vel set før i dansk politik, at man ikke er enig.
Ole Sohn (SF), 2005-12-08:
Det er, fordi finansministeren nu får mulighed for at svare på det enkle spørgsmål, som jeg stillede to gange i forrige runde.
Det, der er sagens kerne, er: Hvad er grunden til, at man i det ændringsforslag, som man har stillet til finansloven, bruger ordet orientering og ikke »med tilslutning fra Finansudvalget«.
Jeg mener sådan set ikke, at finansministeren er tungnem, jeg mener heller ikke, at han er ubegavet, jeg mener faktisk oven i købet efter den belæring, som hr. Niels Helveg Petersen er kommet med, at det må stå rimelig klart.
Jeg er også ret sikker på, at hvis finansministeren spørger tænksomme medlemmer af Det Konservative Folkeparti og Venstre – de findes – så går de beklemte rundt langs væggene af flovhed over det magttyranni, finansministeren udstråler.
Derfor vil jeg gerne have svar på det enkle spørgsmål: Hvad er begrundelsen for, at man ikke ønsker en tilslutning fra Finansudvalget?
Det ændrer overhovedet intet ved den hjemmel, der gives, det gør bare, at det parlamentariske system fungerer.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Man skal forstå det på den måde, at ønsket i virkeligheden først og fremmest er, at der ikke skal være noget indgreb.
Så enkelt er det, det har jeg sagt mange gange, og det må være forståeligt.
Jeg kunne blive ved at gentage og gentage og gentage det: Det er en fuldstændig legitim måde at gøre det på, det er overhovedet ikke skjult, det er oversendt, og regeringen har taget sin beslutning, og andet er der for så vidt at sige om det.
Så kan jeg forstå, at der nogle, der ikke bryder sig om, at det er en tekstanmærkning.
Det har der været en dialog om, og derfor er der ændret i den tekstanmærkning, således at Finansudvalget ser, hvad det egentlig er, der er resultatet efter den 15. februar.
Det har mulighed for egentlig at kommentere, hvad det er, der ligger, og det har mulighed for at sige, at det vil det ikke støtte.
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
Skal jeg forstå ministeren sådan, at det her om at lave en historisk bemyndigelse til at lave så stort et indgreb er noget, ministeren og hr. Kristian Thulesen Dahl har aftalt fuldstændig egenhændigt og selv har besluttet at sende over i form af en tekstanmærkning som ændringsforslag til finansloven med 1 uge for Folketinget til at nå at reagere, hvis vi opdagede det, 1 uge til kommunerne til at nå at reagere, hvis de opdagede, hvad der lå skjult som et ændringsforslag i Folketinget, fordi man ikke orienterede dem, og man orienterede heller ikke nogen andre om, at et så stort historisk indgreb var undervejs?
Er det sådan, jeg skal forstå det, ministeren siger?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Det var egentlig det, der var udgangspunktet, og det endte i virkeligheden med en forståelse for, at kommunerne lukker budgetterne op, at der rundsendes et brev til samtlige kommunalbestyrelser, til sammenlægningsudvalg, at man sikrer kompetencen i sammenlægningsudvalgene, og at man har en frist til den 15. februar med egentlig at få løst problemet.
Det er sådan set det.
Efter det møde besluttede jeg, at det ville være godt at have en hjemmel, og der kunne man anvende en tekstanmærkning fuldstændig legalt, ikke i strid med noget som helst, og derfor oversender vi en tekstanmærkning.
Det er ikke et indgreb, men det er en mulighed for, at man har en hjemmel til i givet fald, hvis det hele skrider, at kunne gribe ind.
Det er simpelt hen rettidig omhu.
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
Den 22. november ganske kort tid efter kommunalvalget havde ministeren møde med KL.
De fik en frist til den 15. februar til at kigge på budgetterne.
Ministeren udsendte heller ikke nogen pressemeddelelse, ministeren kom ikke med et lovforslag eller noget andet, hvor han prøvede at skabe en større debat.
Ministeren orienterede, så vidt jeg ved, ikke engang sine egne ordførere.
Vi kunne i hvert fald sidde til en konference med en række borgmestre i Grenaa, hvor regeringspartiernes egne ordførere ikke vidste, at det her indgreb, som altså er et historisk indgreb, var undervejs.
Der er ingen, der anfægter, at det ikke er direkte grundlovsstridigt.
Det, vi spørger til, er, hvorfor man vælger denne metode frem for at vælge lovgivning eller aktstykke, så vi kunne få en parlamentarisk behandling i Folketinget, så det var fuldstændig tydeligt og klart for alle, hvad det var for bemyndigelse, man ville have.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Fordi jeg dengang fandt og jeg stadig finder, at det er en anvendelig form.
Det er en måde at gøre det på, som ikke strider imod noget som helst.
Sådan er det.
Jeg mener stadig, det er en anvendelig måde at gøre det på.
Det er jo også den opfattelse, der var i det bagland, jeg har i det hus, som jeg har ansvaret for.
Hvad var det egentlig, man skulle gøre?
Hvad skulle man egentlig gøre for at få en hjemmel?
Det har vi så gjort, og det er altså ikke noget, der er sneget ind.
Det er oversendt som ethvert andet ændringsforslag.
Det er til at læse.
Det er meget svært at undgå at komme til at læse det.
Det er bevidst gjort meget, meget specifikt, hvad det egentlig er, der ligger i den tekstanmærkning, hvad det er, man søger om.