Henriette Kjær (KF), 2002-01-16:
Det foreslås samtidig, at regeringen forestår en årlig tilbagerapportering på initiativer til sikring af social bæredygtighed.
Jeg er enig i forslagsstillernes ønske om at sikre og udvikle den sociale bæredygtighed.
Jeg er enig i, at aktiv borgerinddragelse, helhedssyn og tværsektorial tænkning er nogle af pejlemærkerne for en social bæredygtig udvikling.
Hvem kan være uenig?
Et socialt bæredygtigt samfund er et samfund, hvor alle mennesker har de bedste muligheder for at leve en meningsfuld tilværelse, og det er i særlig grad et samfund, der påtager sig et ansvar for de svageste grupper.
Dét fremgår også klart af regeringsgrundlaget, og regeringen er i fuld gang med at sætte handling bag ordene. Mennesket før systemet, respekten for det enkelte menneske og retten til selv at bestemme over sit eget liv er ledetråden for regeringen.
Regeringen vil et samfund, hvor alle tager og kan tage ansvar for hinanden og for de svageste.
Både den enkelte og fællesskabet har et ansvar for at skabe og sikre velfærden.
Regeringen har rent faktisk allerede igangsat en række konkrete initiativer, der har som mål at medvirke til at sikre og udvikle den sociale og samfundsmæssige bæredygtighed.
Vi er i fuld gang med at udarbejde to handlingsprogrammer om det fælles ansvar for henholdsvis de svageste og de handicappede, og vi er i færd med at forberede nedsættelsen af Rådet for Socialt Udsatte, det, der i medierne bliver kaldt Det Sociale Råd.
Med programmet »Det fælles ansvar« vil regeringen afsætte flere ressourcer og styrke den samlede indsats over for såvel handicappede som de svageste.
Ved de svageste forstås: hjemløse, sindslidende, narkomaner, alkoholikere og andre med misbrug.
for disse grupper ved både at styrke den offentlige og den frivillige sociale indsats.
Det offentlige har en forpligtelse til at skabe de bedste vilkår, så man ikke overlades til sig selv, hvis man ikke kan klare sig selv.
Det offentlige skal sikre rammerne for en meningsfyldt tilværelse og styrke den enkeltes forudsætninger for at udnytte sine muligheder.
De frivillige organisationer yder allerede i dag en afgørende og nødvendig indsats i forhold til misbrugere, sindslidende, handicappede osv.
Organisationerne har en viden og nogle erfaringer, som det er væsentligt at inddrage, hvis vi skal blive bedre til at hjælpe de svageste grupper i samfundet.
Den offentlige indsats kan ikke stå alene.
I de senere år er der samtidig sket en øget selvorganisering blandt socialt udsatte grupper, grupper, der ikke tidligere har haft tradition for at etablere organisationer og foreninger.
For at styrke den samlede indsats over for handicappede, over for de svageste, er det afgørende, at indsatsen i højere grad bygger på et fælles ansvar.
De to handlingsprogrammer vil derfor for det første styrke den offentlige indsats, for det andet styrke inddragelsen af at skabe de bedste vilkår for den frivillige sociale indsats og den aktive medborger og for det tredje skabe et udvidet samarbejde mellem det offentlige og den frivillige verden.
Begge handlingsprogrammer vil være udarbejdet og klar til at blive iværksat allerede i begyndelsen af marts.
Ud over iværksættelsen af disse to handlingsprogrammer har regeringen besluttet at nedsætte Rådet for Socialt Udsatte.
Det er kendetegnende, at stort set alle grupper i det danske samfund har deres eget talerør, ofte store, velfungerende organisationer.
De svageste er dog ofte blevet glemt og overset, da de oftest ikke har deres eget talerør.
Det vil regeringen lave om på og give de svage et stærkt talerør.
Rådet for Socialt Udsatte skal således være talerør for hjemløse, stofmisbrugere, prostituerede, sindslidende, alkoholikere m.v. Rådets første opgave bliver at følge den sociale indsats for de svageste i forhold til handlingsprogrammet om det fælles ansvar for de svageste, og derudover skal rådet følge den sociale indsats for de svageste i samfundet, komme med forslag til en forbedret indsats over for de svageste, komme med forslag til, hvordan det civile samfund kan inddrages stærkere i det sociale arbejde, og udarbejde en årlig rapport om situationen for de svageste grupper.
Rådet skal bestå af 8-12 medlemmer, der har en særlig indsigt og erfaring fra praktisk arbejde inden for områderne.
Regeringen har altså allerede taget en række konkrete initiativer, der har den sociale og samfundsmæssige bæredygtighed som mål.
Regeringen vil samtidig fortsat følge udviklingen nøje for at vurdere, om der skulle opstå behov for at iværksætte yderligere tiltag.
Så vi synes altså, at beslutningsforslaget er overflødigt.
Vi har en anden dagsorden og en anden måde at sikre den sociale bæredygtighed på, som jeg her lige har nævnt.
Regeringen skal hermed afvise SF's beslutningsforslag.