Pia Boisen (EL), 2004-11-11:
Det er jo på sin vis dejligt at stå med et grundigt kommissionsarbejde, en stor betænkning, et sammenlignende lovkompleks.
Men jeg synes, at der ligger et meget seriøst stykke arbejde, som vi kan tage udgangspunkt i, og det er der jo også andre, der har gjort.
Enhedslisten har imidlertid en række grundlæggende problemer med indholdet i L 68, den militære straffelov, og dem skal jeg komme nærmere ind på.
Med hensyn til disciplinarloven har vi en række konkrete spørgsmål, som vi ser frem til at få belyst i udvalgsarbejdet, mens retsplejeloven virker som et klart fremskridt i forhold til de nugældende regler.
Omkring den militære straffelov har andre jo også været inde på behovet overhovedet for en militær straffelov i fredstid.
Betænkningens udgangspunkt var jo, at forsvarets personel så vidt muligt skulle sidestilles med civile borgere.
Hovedargumentet, sådan som jeg læser betænkningen og også lovens bemærkninger, for alligevel at have en militær straffelov i fredstid er pædagogisk: Det fremmer indlæringen, når soldaterne senere skal sendes ud.
Det er jo sådan, at langt de fleste af de værnepligtige, der i dag kommer ind, ikke skal sendes ud i internationale opgaver.
De er inde i en relativt kort værnepligtperiode og skal så derefter indgå i totalforsvaret; og jeg har forstået, at det ikke er ideen, at de sådan sendes ud i bundter.
Når man så snakker om den mindre del, som står for at skulle udsendes eller har mulighed for at blive udsendt, er jeg sådan set overbevist om, at der er andre veje til at fremme indlæringen af krigens love og de særlige regler, der gælder i den militære straffelov i krigstid.
En anden problemstilling er den opblødning, der sker af, hvornår man anvender de skærpede bestemmelser i den militære straffelov.
Det har tidligere heddet krig, nu skal det hedde væbnet konflikt.
Det er alvorligt ikke blot for det militære personel, men for alle danskere, fordi det jo er sådan, at en lang række af paragrafferne i den militære straffelov også gælder alle almindelige danskere i tilfælde af krig eller nu i tilfælde af væbnet konflikt.
Set i lyset af, at Danmark er med i et Irakfelttog, som man kan sætte spørgsmålstegn ved lovligheden af, så er der måske en indre logik i at brede bestemmelsen ud, men særlig smukt finder jeg det ikke, og jeg synes, at der ligger nogle spørgsmål og lurer: Er vi i væbnet konflikt nu?
Er det kun de tropper, vi har i Irak, der er i væbnet konflikt nu?
Var hele landet i en krigstilstand, da Irakkrigen startede, og hvornår er den eventuelt sluttet?
Det er spørgsmål, som jeg gerne vil have belyst.
Jeg ved ikke, om ministeren kan sige noget om det i dag, men i hvert fald vil jeg gerne have, at det bliver belyst i udvalgsarbejdet.
På den led er det tilfredsstillende, at der i det nuværende forslag er en række meget præcise bestemmelser om forholdet mellem overordnet og underordnede og forholdet mellem sideordnede – der er andre, der har været inde på spørgsmålet om optagelsesritualer, mobberi og den slags.
Hvis man tager de mere alvorlige overtrædelser, så er der nogle overtrædelser af folkeretten, som er med i det udkast til § 37, der er fremlagt, og jeg vil ligesom andre stille spørgsmål om, hvorfor vi så ikke kan få andre brud på folkeretten med: spørgsmålet om tortur, spørgsmålet om terror mod civile i besatte områder og andre brud på internationale konventioner.
I forlængelse af det er der jo problematikken – som også andre har været inde på – om den klare formulering, som handler om straf, hvis man handler efter ordre, men udfører ting, som er forbudt eksempelvis efter folkeretten.
Vi har ligesom andre i debatten været inde på spørgsmålet om forbud mod deltagelse i politiske foreninger og forsamlinger.
Det eneste eksempel, jeg kan komme på, er, at man i morgen eller om nogle måneder ulykkeligvis befinder sig i en voldsom udvikling i Irak: Danske soldater er kommet alvorligt til skade, og der står en stor antikrigsdemonstration nede på Slotspladsen.
Skal det her så bruges til fra forsvarsministerens side at forbyde danske værnepligtige i deres civile tøj at deltage i sådan en demonstration, eller hvad er det for nogle tilfælde, bemyndigelsen skal bruges i?
Med hensyn til forholdet mellem spionage og afsløringer af militære hemmeligheder har hr. Villy Søvndal været inde på § 33.
Jeg synes, det er nogle meget voldsomme skærpelser af straffene.
Maksimumstraffen i bestemmelsen kommer nu til at stige fra 10 år til livstid, og det er jo en antydning af, at man generelt vil skærpe holdningen på det her område.
Afslutningvis om den militære straffelov synes jeg, den har et fantastisk historisk præg, der sådan er i ånden fra 1864 – jeg kan også forstå, at det første kommissionsarbejde, som arbejdede med problemstillingen, faktisk arbejdede under 1864 og videre frem – eksempelvis i form af forbuddet mod at påføre sig sygdom eller legemsskade.
Jeg ser for mig 1800-tals-bønder, som går og hakker sig selv med leen for at slippe for at blive indkaldt til værnepligt.
Jeg synes, det er svært at se relevansen af den slags bestemmelser i dag.
Hvad angår forbud mod at foretage ændringer på ammunition, så ved jeg ikke, hvor mange der går og skruer på panserværnsraketterne nu om dage, jeg synes, det virker som risky business.
Den slags bestemmelser er måske lidt mere fra forladerens tid.
Samlet tror jeg ikke, at der kommer til at ske så store ændringer i den militære straffelov, så at Enhedslisten kommer til at stemme for den, men jeg ser frem til drøftelser.
Jeg synes, der har været mange relevante indlæg om den militære straffelov i dag.
Nogle få bemærkninger om disciplinarloven: Jeg synes, der er behov for at få afklaret, hvordan det sikres, at de, der er underlagt disciplinarloven, ved, hvad der er forbudt på det enkelte tjenestested, og at der kommer nogle meget faste retningslinjer for det.
Jeg synes, det er vigtigt, at der bliver lavet en uvildig kontrol af, hvorledes reglerne udmøntes og sanktionssyste met fungerer.
Der kan også være behov for at få belyst, hvordan man forestiller sig opkrævning af bøder.
Men for disciplinarlovens vedkommende, og det gælder også retsplejeloven, synes jeg, der er nogle klare forbedringer af retssikkerheden for dem, der er underlagt loven, og det er jeg meget tilfreds med.