runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2003-11-13:
Jeg takker også her for den positive støtte, og vi skal også nok under udvalgsbehandlingen bidrage med de synspunkter og løsninger, som udvalget måtte have brug for. Jeg vil lige sige om det, der er nævnt om dette at gå fra en stilling til en anden og risikere en lønnedgang, at der egentlig er tale om en fleksibilitet, der virker begge veje.
Der er ikke tale om retræte, der er alene tale om i forbindelse med en omstrukturering, hvor en medarbejder måske ellers ville blive sat ud til rådighedsløn, at vedkommende kan ønske noget helt andet, og at der her er en hjemmel til, at arbejdsgiversiden stadig kan give samme løn.
Det er ikke noget krav, at den ansatte skal gå ned i løn.
Der er frihed til, at man kan give samme løn, men at den pågældende også har en mulighed for at vælge et helt andet job under det samme ansvarsområde, altså samme arbejdsgiver, og at der her er en frihed til så at aftale en løn, der i givet fald er lavere, hvis det er det ønske, som den ansatte har.
Ellers ville man jo tit og ofte gå over på rådighedsløn.
Men jeg vil meget gerne uddybe det nærmere under udvalgsarbejdet.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Enhedslisten støtter de fleste elementer i det forslag, der er forelagt, men har enkelte kritiske bemærkninger.
For det første vil vi gerne være helt sikre på, at en nedrykning som følge af degradering kun kan føre til en lønmæssig reduktion af de anciennitetsbestemte løndele.
For det andet synes vi, at de tjenestemænd, der i forbindelse med omstruktureringer får anvist en anden stilling, altid skal bevare deres hidtidige løn, også når der er tale om en stilling, de selv accepterer.
Det svarer til det synspunkt, der er gjort gældende af Socialdemokratiet og SF.
For det tredje mener vi, at tillæg, som i praksis er varige, men formelt midlertidige, skal bevares som varige tillæg ved en nedrykning.
udvalgsarbejdet
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Vi er også positive over for lovforslaget og den indstilling, der ligger.
Jeg vil nok sige, at de bemærkninger, som den socialdemokratiske ordfører gjorde, er noget af det, som jeg synes er fair at vi får afklaret under udvalgsbehandlingen, men generelt er vi positive over for forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Efter de indlæg, der har været holdt indtil nu i debatten om dette lovforslag, er det jo næsten umuligt at tilføje noget.
Så jeg vil blot sige, at Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig den tilpasning, der ligger i lovforslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-11-13:
Der er tale om en ajourføring og forenkling af tjenestemandslovgivningen samt implementering af Rådets direktiv om tidsbegrænset ansættelse.
Det drejer sig om en tilpasning af lønsystemet, der gør, at tjenestemænd kun har ret til at bevare lønnen i deres hidtidige stilling, når de har pligt til at overtage en lavere lønnet stilling, hvilket er meget retfærdigt.
Der sker også en ændring af kongeligt udnævnte tjenestemænd, så det fremover fastsættes administrativt, hvem der udnævnes.
Generelt mener vi, at de forenklinger og ajourføringer, der finder sted, er acceptable, men skulle der dukke noget utilsigtet op, jamen så må vi tage det op i udvalget.
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Jan Petersen (S), 2003-11-13:
Jeg skal på vegne af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre meddele, at vi er positive over for lovforslaget.
Vi har bemærket, at der i høringssvarene er rejst nogle problemer, og dem vil vi så lige have lejlighed til at dyrke lidt mere detaljeret under udvalgsarbejdet.
Men der er et centralt problem her, vi er stødt på, som jeg godt vil nævne.
Det ser nemlig ud til i lovforslaget,
at spørgsmålet om tjenestemænds ret til at bevare lønnen ved overgangen til en lavere lønnet stilling kun skal gælde, når det gælder en tvangsmæssig overflytning, altså hvor tjenestemanden har pligt til at overtage et lavere lønnet job.
Spørgsmålet er, om ikke det efterlader mindre fleksibilitet i den løbende fornyelse og dermed omstilling af den offentlige sektor, som vi alle burde arbejde for og vel også gør.
Alle her ved, at når der skal flyttes rundt på medarbejdere, fordi Folketingets flertal prioriterer anderledes, eller når der i øvrigt forekommer opgaveskred,
f.eks. på grund af nye teknologiske muligheder, ja, så kan frivillighed og fleksibilitet være hjælpsomt.
Så hvorfor egentlig fjerne den mulighed for, at sådan noget her i højere grad kan foregå frivilligt ved, at det sker med samme løn, selv når det ikke er tvangsmæssige situationer?
Vi mener derfor, at finansministeren med fordel kunne drøfte det forhold med os, og at vi på trods af uenighed om f.eks. regeringens linje over for de statsligt ansatte kunne være enige om, at der uanset regeringens farve er brug for fleksibilitet, fornyelse og derfor også mulighed for frivillig flytning til et lavere lønnet job, men med den hidtidige løn.
Vores positive holdning til lovforslaget skal derfor selvfølgelig også ses i det lys.
Vi ønsker faktisk i realiteten, at vi lige vender det med hinanden og ser, om ikke der kunne findes et lidt bedre svar end det, finansministeren har fundet på i sit lovforslag.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-11-13:
Det er en modernisering og forenkling af tjenestemandslovgivningen, som dette lovforslag handler om.
Det blev fastlagt, at de tjenestemænd, der flyttes ned i ansvar, stadig kan bevare deres løn, såfremt det sker som en pligtmæssig forflyttelse.
Det er i hvert fald en af ideerne i dette lovforslag, og den idé vil øge fleksibiliteten i tjenestemandssystemet. Dernæst fastlægges det i lovforslaget, at definitionen af de stillinger, hvor der er kongelig udnævnelse, kan ske administrativt og ikke pr. lov for hvert stillingsområde. Endelig indeholder lovforslaget også en modernisering af åremålsansættelserne, således at der ikke bare kan ske en ubegrænset adgang til genansættelse i det samme job.
Alt i alt nogle moderniseringer, som vil øge fleksibiliteten, og Venstre kan derfor støtte dette lovforslag.
Charlotte Antonsen (V), 2003-11-13:
Naturligvis skal EU-arbejdet være mere åbent, både her i huset og i Bruxelles og Strasbourg.
Der er behov for, at vi åbner for de debatter, der foregår i EU, og selvfølgelig især de steder, hvor vi skal lovgive.
Derfor vil jeg godt starte med at udtrykke min tilfredshed med det nye forfatningsudkast, forfatningstraktaten, der jo slår fast, at der skal være åbenhed omkring lovgivningen i Ministerrådet.
Jeg mener, det er utrolig vigtigt også for den danske debat, at vi dermed får en mulighed for at følge, hvad der sker, hvorfor det sker, og hvordan kompromiserne indgås.
Tilsvarende synes Venstre også, at det er vigtigt, at vi her i huset, i Folketinget, har stor åbenhed om det EU-arbejde, vi laver.
Hr. Keld Albrechtsen foreslår, at hele referatet fra Folketingets Europaudvalg skal sendes ud efter et stykke tid.
Det kan vi ikke støtte, for vi mener, at det er vigtigt, at vi i Europaudvalget er sikre på, at vi får alle de oplysninger, der er relevante, også når det handler om taktik i forhold til andre lande.
Og så nytter det altså ikke noget, at regeringen ved, og at de øvrige regeringer ved, at det efterfølgende bliver offentliggjort i et referat, for som vi alle ved, tager EU-sager tid, og man kan ikke være sikker på, selv om et referat har ligget i en måned eller to, at sagen så er endeligt afsluttet.
Så her mener vi faktisk, at Enhedslistens forslag skader åbenheden, fordi det vil svække Folketingets indflydelse på det, der skal ske.
Det er vi enige i, ligesom vi er enige i, at fagudvalgene skal inddrages endnu mere, end de bliver i dag.
Der er vi meget tilfredse med forløbet indtil videre.
Vi mener, det er vigtigt, at Folketing og regering på de to områder finder nogle fornuftige løsninger, som sikrer, at befolkningen får større indsigt i, hvad der foregår.
Med hensyn til fagudvalgene synes jeg dog, det er for vidtløftigt ligefrem at tvinge fagudvalgene til at lave skriftlige referater.
Det er jo ikke noget, vi bruger meget her i Folketinget, og derfor synes vi, at det er for vidtgående.
Det, der er afgørende for os, er, at politikerne får mulighed for og adgang til at tage de politiske drøftelser, så vi er sikre på, at vi ikke bliver taget på sengen, når der pludselig sker noget i EU.
Det vil jeg sådan set gerne bede hr. Keld
Til sidst skal jeg, da De Konservatives ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke kan være til stede, oplyse, at De Konservative heller ikke kan støtte forslaget.
Thor Pedersen (V), 2003-11-13:
Jeg kan lige sige først og fremmest tak for ordførernes positive indstilling til forslaget.
Den er for så vidt ikke overraskende, i og med at det er ret klart formuleret som en følge af de overenskomstforhandlinger, som vi jo har aftalt med virkning fra 1. april 2002.
Jeg kan sige til hr. Jan Petersen og til hr. Ole Sohn, at det er rigtigt, at lovforslaget ikke vedrører sektorforskningsinstitutionerne.
Det er, fordi vi ikke har fundet, at det var rigtigt at gennemføre det her. Vi afventer den igangværende revision af lovgivningen på dette område.
Det, jeg kan sige, er så, at det er aftalt med videnskabsministeren, at forslaget om en tilsvarende bestemmelse på dette område stilles af videnskabsministeren som et ændringsforslag til forslag om lov om sektorforskningsinstitutionerne.
Så der kommer altså ændringsforslag med samme indhold, når det pågældende lovforslag fremsættes.
Så må jeg sige om fortolkningen af medarbejderbeskyttelsen, at grundlaget altså er, at de er beskyttet på lige fod med tillidsrepræsentanter, og at man ikke kan forringe en medarbejders vilkår som følge af det, medarbejderen måtte sige eller gøre som repræsentant i en bestyrelse.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-11-13:
Undskyld.
Lovforslaget giver medarbejdervalgte medlemmer og suppleanter i bestyrelsen for en række institutioner på det statslige forhandlingsområde beskyttelse mod afskedigelse.
givet tilsagn om at få en afskedigelsesbeskyttelse gennemført.
Det er afstemt med samtlige ministre, og det er derfor en enkel sag at gennemføre.
Det betyder, at de får samme beskyttelse som tillidsrepræsentanter, og det er efter Dansk Folkepartis opfattelse en god løsning, som vi fuldt ud kan støtte.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Der er jo med dette lovforslag tale om i realiteten at ligestille den beskyttelse, som medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer i mange private virksomheder har, med beskyttelsen af tillidsrepræsentanter.
Det synes vi i Det Konservative Folkeparti er naturligt, og vi kan tilslutte os lovforslaget.
Jan Petersen (S), 2003-11-13:
Det vil ikke være fornuftig brug af Folketingets referatpapirer at gentage, hvad forslaget indeholder, så jeg skal nøjes med på vegne af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre at meddele, at vi kan støtte lovforslaget.
Vi vil under udvalgsarbejdet dog godt have lidt mere sikkerhed for, at revisionen af lovgivningen om sektorforskningsinstitutioner, som kan have tilsvarende problemer, finder en tilsvarende løsning, når lovgivning for disse institutioner skal fremlægges fra regeringens side.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-11-13:
Dette lovforslag giver medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer
i en række statslige institutioner den samme beskyttelse som tillidsrepræsentanter inden for samme område.
Det vil sige, at afskedigelse skal begrundes i tvingende årsager, og at det er ledelsen, der skal bevise dette.
Desuden skal en sådan afskedigelse forhandles med den pågældende medarbejders organisation, og først derefter kan opsigelsen finde sted.
Endelig skal der som et minimum være et varsel på 5 måneder for sådanne afskedigelser.
Det er denne beskyttelse, som blev aftalt ved finansministerens aftaler i foråret 2002, og de skulle dække de medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer ved en række institutioner
; lad mig nævne Domstolsstyrelsen, Det Kongelige Teater, Det Danske Filminstitut, Journalisthøjskolen, bestyrelserne for universiteterne, Handelshøjskolerne i København og Århus, DTU og en del flere institutioner.
Venstre synes, at denne ligestilling er sagligt begrundet og kan derfor kun støtte lovforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jamen så vil jeg bare gøre opmærksom på, at det med en 6-ugers-frist på de store meget tekniske forslag, der kommer fra Kommissionen, vi kender dem jo, simpelt hen ikke kan lade sig gøre.
Der er ingen, der i løbet af 6 uger kan nå at se de konkrete detaljer til bunds i et sådant forslag og vurdere, om de krænker nærhedsprincippet.
Det er da umuligt.
Det ved formanden for Folketingets Europaudvalg da bedre end nogen anden.
Det kræver, at f.eks. interesseorganisationer - det kan være Danmarks Naturfredningsforening, eller hvem der ellers besidder ekspertise, hvis det er et miljøforslag - får mulighed for at gennemanalysere, hvad virkningerne er, hvilke kompetencer det giver Unionen i forhold til nationalstaten osv.
Det kan man altså ikke nå på 6 uger, det kan formanden for Europaudvalget da sige sig selv, så det bliver vi nødt
til at finde en anden løsning på. Jeg kom med et forslag, det må vi så drøfte videre, men at forestille sig, at man seriøst kan give EU et svar i løbet af 6 uger, det tror jeg godt hr. Claus Larsen-Jensen ved ikke er muligt.
den tidsfrist i forfatningsudkastet.
Det er også en mulighed.
Det ved jeg så ikke om Socialdemokratiet vil støtte.
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-11-13:
Det er jo lidt fantastisk, og jeg har stor respekt for det, at hr. Keld Albrechtsen oven på debatten her kan konkludere, som han kan.
Derfor skal vi i Folketinget tilrettelægge en proces sådan, at vi inden for rammerne af den 6-ugers-frist lynhurtigt får inddraget fagudvalg, får lavet bedømmelser substantielt af indholdet, vurdering af nærhedsprincippet, og vi skal i øvrigt inden for 6-ugers-fristen være i stand til som Europaudvalg at have kontakt til vores parlamentariske kolleger i europaudvalgene i de øvrige nationale parlamenter.
Det er de spilleregler, der er, og det mener jeg vi kan tilrettelægge, hvis vi i øvrigt vil gøre en hæderlig indsats for det, og så vil vi jo få en åbenhed, som vil se helt, helt anderledes ud end den, som hr. Keld Albrechtsen har fokuseret på.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Enhedslisten er selvfølgelig positivt indstillet over for et forslag, der forbedrer trygheden i ansættelsen for medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer og suppleanter i offentlige institutioner.
Jeg vil dog fremhæve en enkelt knast i forslaget på baggrund af høringsnotatet fra Personalestyrelsen.
CFU fremhæver i sit høringssvar, at enigheden mellem Finansministeriet og CFU i forbindelse med overenskomstforhandlingerne for 2002 ud over beskyttelse ved afskedigelse også omfatter situationer, som må sidestilles med afskedigelse, og CFU nævner forflyttelse som et eksempel.
I høringsnotatet siges i den forbindelse, at Finansministeriet har imødekommet forslaget og har præciseret bemærkningerne til lovforslaget.
Men så melder spørgsmålet sig, når man ser på bemærkningerne vedrørende beskyttelsens indhold.
Her står: »De pågældende bliver f.eks. ikke omfattet af eventuelle regler om forflyttelse, tidsforbrug eller lønvilkår.« Hvad skal man nu tro?
Jeg håber, at ministeren, hvis han har tid, er i stand til at give en forklaring, som er til at forstå.
Det er trods alt et vigtigt spørgsmål, om beskyttelsen for de omhandlede personer også er en beskyttelse mod forflyttelse.
Det er jo en velkendt måde at straffe genstridige ansatte eller i hvert fald blokere deres faglige aktivitet på at forflytte dem til andet arbejde.
Derfor bør det også efter vores opfattelse være en selvfølge, at den i forslaget nævnte beskyttelse også kommer til at omhandle forflyttelser.
Med disse bemærkninger er Enhedslisten positiv over for forslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-13:
Det burde da være muligt at komme Dansk Folkepartis holdninger bare lidt tættere end det, vi har hørt her fra Folketingets talerstol.
Det står jo stadig væk aldeles uklart hen, hvad Dansk Folkepartis holdning egentlig er til værnepligt og hjemmeværn.
Hr. Søren Krarup siger, at det er ting, der er vigtige for forsvarsviljen, underforstået - sådan må man da forstå det - at så bør man også have noget mere af det, hvis det er et grundlæggende positivt træk.
Derfor må mit spørgsmål til hr. Søren Krarup være: Hvis man skulle ende med en model, hvor man skærer, reformerer, værnepligten så grundlæggende, at man kommer ned på 3 måneder, er det så en god ting, eller er det en skidt ting?
Er det godt i forhold til forsvarsviljen, eller er det skidt i forhold til forsvarsviljen?
Det må da være muligt at komme lidt tættere på end de meget, meget generelle vendinger, vi har hørt fra hr. Søren Krarup hidtil.
Tove Videbæk (KD), 2003-11-13:
Kristendemokraternes holdning til associeringsaftaler med tredjelande er stadig, at Danmark bør tilslutte sig dem.
Vi mener, at samarbejde og samhandel med tredjelande er i både disse landes og EU's interesse, for gennem disse aftaler kan vi påberåbe os krav om respekt for demokrati og menneskerettigheder.
Samarbejdet er også væsentligt af hensyn til den politiske stabilitet i Algeriet og Nordafrika i det hele taget.
Det er bestemt i EU's og Danmarks interesse at indgå sådanne forpligtende samarbejder med disse lande, så Kristendemokraterne kan varmt tilslutte sig dette forslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-13:
Ja, det skal jeg gøre.
Lad mig lige tage hr. Villy Søvndal først.
Det, jeg så i øvrigt bad om, var at blive fritaget for at skulle have et åndeligt fællesskab med Dansk Folkeparti på de generelle linjer i øvrigt.
Jeg kan kun forklare hr. Villy Søvndal, hvad der er Det Radikale Venstres holdning til dette forslag til vedtagelse.
Hr. Ulrik Kragh taler om et antal frivillige i hjemmeværnet.
Vi kan diskutere vidt og bredt, hvor mange det er.
60.000 er mig bekendt det officielle tal, og jeg er stærkt kritisk over for, om det tal overhovedet har noget hold i virkeligheden i forhold til en konkret indsats med et meget kort varsel.
Det er jo en af de ting, som vi virkelig skal til bunds i i de forestående forhandlinger.
Så spørger hr. Ulrik Kragh: Vil det ikke være dyrt, hvis man går væk fra frivillig arbejdskraft og over til egentlig professionalisme?
Jo, det kan godt være, der er omkostninger forbundet med det, men det afgørende er vel at kigge på funktionen, altså lidt i forlængelse af den diskussion, vi havde meget tidligt på formiddagen.
Det, at det er frivilligt, har vel ikke nogen værdi i sig selv, medmindre det udøver en værdifuld funktion, for ellers antager det karakter af noget folkeoplysning - som regeringen i øvrigt skærer ned på i enhver given sammenhæng.
Så er det jo mere noget folkeoplysningsarbejde, vi er ovre i, hvis det er det, hr. Ulrik Kragh pønser på.
Det må han jo svare på selv.
Men pointen her er, at vi er nødt til at kigge på nytten af funktionen - det er det, der optager os - og hvis der er nytte i det, jamen så er jeg åben over for at diskutere videreførelse.
Det er frivilligt, men at der angivelig skulle være 60.000 medlemmer på spring, tror jeg ikke ret meget på, og jeg tror heller ikke på, at det er svaret på de udfordringer, vi står over for i forhold til et totalforsvar.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Når man ikke befinder sig inden for forsvarsbrødrenes snævre kreds, kan det jo være svært at se, hvordan dokumenter er blevet til i kredsen.
Men jeg forstår det nu sådan, at forsvarsbrødrene har siddet sammen uden indblanding udefra, og derefter har partierne fået mulighed for at tilslutte sig, og det har hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti så valgt at gøre. Jeg vil godt have hr. Morten Helveg Petersens svar på, om det er fuldstændig rigtigt opfattet, at det har været Dansk Folkepartis rolle, at der lå en tekst, som man kunne tilslutte sig eller lade være, og den valgte man så at tilslutte sig.
Så siger hr. Morten Helveg Petersen, at på den anden side mener han ikke, at forslaget til vedtagelse udtrykker noget fællesskab - i hvert fald ikke et åndeligt fællesskab; det kan jo heller ikke være et materielt fællesskab, så det udtrykker altså ikke noget som helst fællesskab.
Jeg kan godt forstå, at hr. Morten Helveg Petersen har det ubekvemt med at skulle være sammen med Dansk Folkeparti i spørgsmål om forsvar og sikkerhed, men man ophæver enhver mening med at fremsætte vedtagelsesforslag i Folketinget, hvis de ikke udtrykker en eller anden form for fællesskab - en eller anden form for fællesskab.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-13:
Hr. Villy Søvndal spørger, om hr. Krarup skulle være blevet snydt.
Det vil jeg sådan set ikke vurdere; hr. Søren Krarup må jo selv svare for, om han føler sig snydt.
Det, jeg kan sige, er, at det forslag til vedtagelse, der ligger her, er et forslag, der er blevet diskuteret i forligskredsen, hvorefter andre partier har haft mulighed for at tilslutte sig, og det er da mit indtryk, at det har SF også haft mulighed for, hvis det var sådan, at SF gerne ville; det har SF så ikke villet af egne grunde. Så jeg synes, spørgsmålet
er lidt mærkværdigt i betragtning af forløbet omkring forslaget til vedtagelse her.
Et åndeligt fællesskab vil jeg gerne have mig frabedt at hr. Villy Søvndal skulle kunne sige er opstået af den grund.
Det er vist ikke helt i virkelighedens verden.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg tillod mig
i min ordførertale at prøve at byde på noget af substansen, noget af indholdet i selve forespørgslen, der, som hr. Keld Albrechtsen selv kan forvisse sig om, hedder: »Hvilke grundlæggende ændringer af dansk forsvar planlægger regeringen i forbindelse med forhandlinger om et nyt forsvarsforlig - med særligt henblik på værnepligten, hjemmeværnet, fremtidig kasernestruktur, værnsstrukturen, materielanskaffelser samt betingelser for deltagelse i internationale opgaver?«
Det vil sige, at forslaget til vedtagelse og emnet for diskussionen i dag sådan set er ret militærteknisk, som jeg opfatter det, og det var det, jeg forsøgte at svare på.
Det var det, jeg forsøgte at give Det Radikale Venstres holdninger til i min ordførertale.
Noget helt andet er så diskussionen om brede sikkerhedsbegreber osv.; den kan vi tage i alle mulige andre sammenhænge.
Jeg tror, hr. Keld Albrechtsen har et udmærket indtryk af, hvor Det Radikale Venstre står også i de sammenhænge.
Hr. Keld Albrechtsen var også inde på en bekymring over professionelle hære og demokratidiskussionen dér.
Jeg mener, at det selvfølgelig er noget, man med de holdninger, vi har i Det Radikale Venstre, skal være meget opmærksom på om kunne udvikle sig.
Jeg vil henvise til, at selvfølgelig er det en diskussion, der også er i de andre lande, som har afskaffet værnepligten og har indført modeller, som vi grundlæggende set selv tror på i Det Radikale Venstre.
Men selvfølgelig er det da noget, man skal være meget opmærksom på ikke udvikler sig.
Og endelig ...
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Vi har et antal tusinde - nogle siger 60.000, nogle siger, det er lidt færre - øjne og ører i det danske hjemmeværn, der kan være med til at overvåge og bevogte infrastruktur og nøglepunkter, være med til at skabe tryghed i befolkningen i forhold til truslen med biologiske, kemiske og radiologiske risici, være med til at sikre sanitet, førstehjælp, forplejning og kommunikationslinjer og være med til at afspærre områder, og jeg vil i den forbindelse høre, om hr. Morten Helveg Petersen også vil medgive, at der, hvis vi skal finde andre løsninger på det end at bruge det frivillige element, så vil blive tale om en væsentlig omkostning, som vil gøre, at der ikke ville kunne frigøres ressourcer til det internationalt orienterede forsvar.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Hr. Morten Helveg Petersen bedyrer nu, at Det Radikale Venstre skam har et bredt sikkerhedsbegreb, og at det ikke er en smal politik.
Så må jeg bare minde om, at hele budskabet i hans tale var, at der skal sendes dobbelt så mange soldater ud - hvilket jo vil være rasende dyrt og dermed vil fjerne pengene fra den »bløde« indsats - at vi skal fuldt ud med i en kommende europahær osv., og masser af militær teknik skulle der også til.
Det lød ikke særlig bredt, vil jeg gerne sige til hr. Morten Helveg Petersen; det lød faktisk temmelig smalt.
Men jeg er da glad for, at der findes et sådant oplæg ved siden af.
det ikke bekymrer hr. Morten Helveg Petersen, hvis der opstår sådanne udsendte professionelle armeer, som konstant befinder sig uden for de europæiske landes grænser, og som dermed bliver afskåret fra forankringen i befolkningerne - også i den danske befolkning - og om der ikke er risiko for, at der bliver et demokratisk underskud i det her og en stat i staten.