runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-25:
Infektioner på danske sygehuse er ikke noget lille problem, og de infektioner, vi taler om her, er altså infektioner, som patienter pådrager sig under sygehusindlæggelse.
Ifølge bemærkningerne til beslutningsforslaget - og det er tal, der allerede har været fremme tidligere - var der i 1999 ca. 80.000 eller 8 pct. af sygehuspatienterne, der under indlæggelsen pådrog sig en infektion oven i den lidelse, de var indlagt for, og desværre tyder de oplysninger, vi har fået her i dag, på, at tallet er blevet større siden da.
De mennesker, det er gået ud over, blev forhåbentlig kureret for det, de var indlagt for, men de fik altså en anden lidelse af at være på sygehuset.
Det er selvfølgelig dybt utilfredsstillende, at det er sådan, og Det Konservative Folkeparti er lige så optaget som alle andre af at sørge for, at antallet af infektioner skal falde ganske betragteligt.
Når vi på den baggrund alligevel ikke kan støtte beslutningsforslaget, ligesom vi heller ikke støttede det sidste år, er det, fordi vi ikke mener, det er en god idé at løsrive hygiejnen og hygiejnestandarderne fra det, der arbejdes intenst med, nemlig udviklingen af en dansk kvalitetsmodel, som er mere helhedsorienteret og ser samlet på mange kvalitetsparametre inden for sygehusvæsenet på én gang.
Vi ser frem til, at den kvalitetsmodel kommer, at den skal sættes i værk og komme til at fungere i sygehusvæsenet, og vi kan altså ikke stemme for beslutningsforslaget, som det ligger her.
Lone Møller (S), 2004-02-25:
Jeg vil gerne spørge fru Else Theill Sørensen, om jeg hørte rigtigt: Mener fru Else Theill Sørensen, at hvis der er et problem i det danske sundhedsvæsen, som vi reelt kunne løse i morgen, er Det Konservative Folkeparti ikke indstillet på det, hvis vi ikke samtidig kan løse alle problemer i sundhedsvæsenet?
Det var sådan, jeg forstod fru Else Theill Sørensen: Vi kan ikke løse et enkeltstående problem.
Så vil jeg gerne spørge fru Else Theill Sørensen, om det ikke er korrekt, at i redegørelsen fra ministeren henvises der rent faktisk til, at den kvalitetsmodel går man meget op i at få offentliggjort på internettet og ved opslag på gangene og ved beretninger, og hvad ved jeg, så patienterne kan se den.
Der står rent faktisk, at man arbejder hen imod at løse problemerne på hygiejneområdet efter de standarder, der henvises til i beslutningsforslaget, så det kommer formentlig, men problemerne bliver bare løst 3 år senere, end de kunne have været løst.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-25:
Nu har fru Lone Møller jo mange års øvelse i den slags debatter, som vi har her, og også i at lade som om hun hører
noget helt andet end det, man siger
Jeg har jo ikke sagt, at fordi der også er en hel masse andre problemer, skal vi ikke løse det problem, vi står med her. Så forstår jeg på fru Lone Møller, at problemet bare lige kan løses med et snuptag i morgen.
Ja, man kunne godt starte noget i morgen, men det er mest hensigtsmæssigt, at det bliver startet i sammenhæng med de andre kvalitetsparametre, de andre ting, der skal startes på sygehusene.
Som det også har været fremme, er det jo ikke noget problem, der er opstået i går og skal løses i morgen, og derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi får det løst på en fornuftig og sammenhængende måde.
Lone Møller (S), 2004-02-25:
Nu plejer jeg sjældent at fordreje ordene fra talerne på talerstolen.
Jeg kan selvfølgelig have hørt forkert, men jeg skrev ned, at fru Else Theill Sørensen sagde, at man ikke kan løsrive enkeltstående problemer i sundhedsvæsenet, og vi vil gerne løse dem i en samlet pakke, eller sådan noget lignende.
Det er derfor, jeg spørger, om jeg må tage det som udtryk for, at Det Konservative Folkepartis ordfører mener, at det problem, at 100.000 personer bliver syge hvert år af at ligge på sygehus, kan vi ikke løse, før vi har løst alle andre problemer i det danske sundhedsvæsen.
Jeg spurgte bare, om jeg skulle tage det som udtryk for, at det er holdningen.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-25:
Man kan kalde det fordrejning, eller hvad man vil, men det var ikke lige det, jeg sagde, og fru Lone Møller ved jo godt, at det var ikke sådan, jeg mente det.
Det, jeg sagde, var, at vi mener ikke, det er en god idé at løsrive hygiejnestandarderne fra det, der arbejdes intenst med, nemlig udviklingen af den danske kvalitetsmodel.
Jeg har ikke udtalt, at hvis der er et problem i sundhedsvæsenet, der kan løses, vil vi ikke være med til at løse det, fordi der er hundrede andre problemer, vi ikke kan løse.
Det er ligesom den samme problemkreds, vi taler om, så jeg synes ikke, det er sådan.
Det kan godt være, at det ikke er en fordrejning, men det er i hvert fald noget af misopfattelse.
Lene Garsdal (SF), 2004-02-25:
Det er jo desværre ikke første gang, vi behandler dette forslag om at få indført ensartede hygiejneregler på de danske sygehuse.
Gennem nu 4 år har Statens Serum Institut og Dansk Standard udviklet nogle hygiejnestandarder til sygehusene, så den tidligere regerings planlagte serier af standarder nu er komplet.
Hvis vi havde benyttet os af det folketingsflertal, der var allerede første gang, forslaget blev fremsat, ville de enkelte sygehusafdelinger have haft nogle redskaber og nogle metoder til at håndtere de alt for store infektionshygiejniske problemer, der er på de danske sygehuse, og vi ville formentlig ikke have set den store stigning i antallet af hospitalsinfektioner.
Derfor er det meget sørgeligt at skulle stå her endnu engang og behandle det samme beslutningsforslag. Vi har forstået, at regeringen vil vente.
Den vil vente, fordi den er i gang med en bredere kvalitetsmodel for sygehusene, og her skal hygiejnedelen heldigvis også med.
Men SF og jeg selv kan altså ikke se, at det ændrer noget som helst ved selve hygiejnestandarden, at der er andre ting i relation til patientsikkerhed, som skal medtages i den danske kvalitetsmodel.
Jeg kan simpelt ikke se, at man ikke kunne starte dér, hvor man rent faktisk har den viden og indsigt, der skal til for at kunne gøre noget til gavn for patienterne. At det stadig skal være sådan år efter år, at åbenbart op til 100.000 personer årligt får en hospitalsinfektion,
er simpelt hen helt uanstændigt, når vi har nogle standarder og nogle værktøjer, som vi ved kan virke.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Men der skal ikke være nogen krav, kan vi forstå.
Det skal mere være op til den enkelte sygehusafdeling, og så må vi så afvente og se, hvordan det går ad åre, når den danske kvalitetsmodel kommer på plads.
Men i SF finder vi, at det er alt for lang tid at vente indtil 2006, når patienter allerede nu kan sikres mod sygdomme og menneskelige lidelser som følge af hospitalsinfektioner, hvis dette beslutningsforslag bliver vedtaget.
Jeg kunne også forstå på ministeren, at arbejdet med at sikre hygiejnen ved hjælp af disse standarder er gjort, og at de kunne sættes i værk, hvis han ønsker det.
Det erkendte
ministeren, så vidt jeg hørte hans indlæg, så jeg synes, det er en skam, og jeg synes, det er til skade for de danske patienter, at det flertal, som faktisk er her i Folketinget, ikke vil tage ansvaret på sig og beslutte det.
Men jeg kan sige, at SF støtter forslaget.
Naser Khader (RV), 2004-02-25:
Socialdemokraterne har genfremsat deres beslutningsforslag
fra forrige samling om at indføre hygiejnestandarder på de danske sygehuse.
Socialdemokraterne vil udbrede de standarder, Statens Serum Institut og Dansk Standard har udviklet for hygiejne på danske sygehuse gennem de seneste 4 år. Baggrunden herfor er bl.a en undersøgelse foretaget i 1999 af Statens Serum Institut, der viser, at op til 8 pct. at sygehuspatienterne får en sygehusinfektion oven i den lidelse, der oprindelig var årsag til indlæggelsen, og at dette svarer til ca. 80.000 patienter på årsbasis.
Det er 1999-tallene, men desværre er tallene blevet større siden.
Det er kommet frem i dag, det er bekymrende, og disse tal skal ned.
Socialdemokraterne anslår, at infektionerne koster samfundet store summer på årsbasis, formentlig 1-2 mia. kr. alene i direkte behandlingsomkostninger.
Hertil kommer den forringede livskvalitet for patienterne samt tabt arbejdsfortjeneste.
Endelig anslår Socialdemokraterne, at det vil koste 1-2 mio. kr. pr. sygehus at indføre standarderne.
Det Radikale Venstre er sympatisk indstillet over for forslaget, men samtidig kan det dog give anledning til undren, at det overhovedet er nødvendigt at gennemføre centrale standarder for noget så forholdsvis banalt som hygiejne.
I denne forbindelse kunne det være relevant at få afklaret, hvad der holder hospitalerne tilbage fra at gennemføre standarderne frivilligt.
Kunne det måske være en hindring for succesen af et centralt diktat?
Vi havde foretrukket sundhedsministerens store kvalitetsmodel til løsning af disse problemer.
Modellen dækker egentlig store dele af Socialdemokraternes forslag, og vi havde foretrukket, at denne model blev fremskyndet.
Men år 2006 er lige sent nok, og indtil da støtter vi Socialdemokraternes forslag.
Lone Møller (S), 2004-02-25:
Jeg skal starte med at takke de partier, som har givet støtte til forslaget.
Det skal ikke skjules, at jeg synes, det er dybt deprimerende at opleve at stå med et forslag, som der mere eller mindre rent faktisk er et politisk flertal for, men af mærkelige årsager kan man ikke få de grønne knapper til at lyse i det rigtige antal, når forslaget skal vedtages.
Det ændrer altså ikke på, at vi i dag har omkring 80.000 patienter om året, der bliver syge af at ligge på sygehuset, og som forlydenderne siger, er det formentlig endda flere end de 80.000.
Der er i størrelsesordenen 7-10 ekstra liggedage i sundhedsvæsenet, som er unødvendige, som vi kunne få nedbragt ventelisterne med, hvis folk, som bliver syge af at ligge på sygehuset, ikke skulle optage pladserne.
Derfor skal jeg kun endnu en gang appellere til specielt Dansk Folkeparti, som jo også i deres beretning, afgivet den 6. oktober 2003, klart giver til kende, at det her problem ønsker de løst, om, at de frem for kun at lave populistiske meldinger også satte handling bag deres ord og dermed stemmer for dette forslag, når det kommer til afstemning, for det vil det gøre.
Det er ikke sådan, at jeg har tænkt mig at lade forslaget oversomre.
Jeg mener, at det er nødvendigt at give den danske befolkning et indblik i, hvem der vil være med til at løse det meget store problem, det er, at folk bliver syge af at ligge på de danske sygehuse.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-02-25:
Jeg skal meget beklage, at statusredegørelsen først kommer i marts, idet jeg jo så her fuldstændig ukritisk lægger til grund, at den oplysning, fru Anne Baastrup refererer mig for at have afgivet i Folketinget under en tidligere debat, selvfølgelig er rigtig.
Det understreger måske bare pointen
i, at man skal passe på med ikke at love mere, end man kan holde, og her er der jo så en vinkel over til sagen her.
Jeg er ikke i stand til på stående fod at redegøre for, hvad der har afstedkommet den forsinkelse.
Det ligger i øvrigt også mest til mit gemyt at se fremad, og jeg glæder mig sådan til at få den statusredegørelse, fordi det altså bliver et afsæt for en fremadrettet debat.
Hans Andersen (V), 2004-02-25:
Fru Lone Møller spørger, om det, hvis der er nye tal på vej, der viser noget andet, ændrer min holdning til, hvordan og hvorledes vi skal gribe det her an.
Det gør det sådan set ikke, det ændrer ikke min holdning.
Det her tror jeg på er den bedste måde, hvorpå vi kan få nedbragt antallet af patienter, der får infektioner ved at ligge på sygehus,
nemlig at vi tager fat nu, får opstillet nogle krav til, hvad man skal leve op til ude lokalt og så sikre os, at de lokalt på de enkelte sygehuse bliver målt på det, de gør i hverdagen.
Det er netop derfor, at tallene er så vigtige, at gennemsigtigheden og åbenheden er vigtig, og det synes jeg er det, der kan være med til at presse det her op og få mere tempo på.
Det er klart utilfredsstillende, at 100.000 patienter får infektioner som følge af dårlig hygiejne.
Det kan vi ikke være uenige om. Her drøfter vi metoden til at nedbringe antallet af patienter, der får infektioner, og der har jeg den holdning, at det, vi har sat i gang her, er den rigtige vej at gå.
Vi er kommet rigtig godt af sted, og vi har fat i amterne, som jo er dem, der står for sygehusdriften i Danmark.
Det er jo dem, vi skal have med på banen, bl.a. med at få implementeret den måde, man skal arbejde med hygiejnen.
Så finder jeg, at det er vigtigt at opstille nogle standardmål for, hvilke krav vi stiller til bl.a. hygiejnen.
Men det handler jo ikke kun om hygiejne, når man vil opnå det optimale patientforløb.
I selve den redegørelse, som fru Lone Møller henviser til og spørger ind til, står jo bl.a. det, jeg nævnte om, at arbejdsgruppens arbejde afsluttes senest i april, og at man på den baggrund forventer, at man allerede i 2004 kan få sammenlignelige tal.
Det i sig selv synes jeg sådan set kan gøre, at vi kan nå et stykke.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-02-25:
Jeg synes, det er glimrende, at fru Anne Baastrup forbeholder sig den ret, og det skal jeg kun opmuntre til, for det er selvfølgelig vigtigt, at alle holdes til ilden her.
Og alle er jo i den her sammenhæng ikke kun regeringen, men i høj grad også sygehusejerne.
Jeg er sådan set meget enig i, at det forhold, at der er en, kan man sige, grundlæggende kapacitetsmangel, som jo altså kun kan løses på sigt, ikke skal være nogen undskyldning for ikke i nuet at prøve at få ressourcerne til at række længere.
Nu bruger jeg ikke selv udtrykket
Løkkeposen, men det var jo præcis det, der var baggrunden for, at regeringens pulje til meraktivitet i sundhedsvæsenet for et lille hjørnes vedkommende blev skåret af og målrettet børne- og ungdomspsykiatrien for netop at se på, om man ved at have nogle ekstra penge, som der stod meraktivitet på, så at sige kunne trække noget mere saft og kraft ud af de ressourcer, der er.
Det tror jeg er noget, vi skal arbejde videre med, og det er derfor, jeg nævnte eksemplet fra Sønderjylland, fordi det jo altså er en praktisk måde, hvorpå man med de givne ressourcer har skabt et bedre overblik og netop gennemført den screening, som fru Anne Baastrup også selv efterspørger,
så man hurtigere får et overblik over: Hvem har egentlig det store behov?
Lone Møller (S), 2004-02-25:
Hr. Hans Andersen siger, at han synes, at vi er kommet rigtig godt i gang.
Hvis man skal tage det for pålydende, der er fremgået af Ekstra Bladets artikelserie, så ser det jo ud
til, at der inden for kort tid kommer nogle nye tal fra Statens Serum Institut, som klart viser, at der er en stor stigning i antallet af sygehusinfektioner.
Jeg vil egentlig gerne spørge, om hr. Hans Andersen ikke synes, at det lyder lidt underligt, når han siger, at vi er kommet rigtig godt i gang, når vi kan se, at det er blevet meget, meget værre fra 1999 og indtil nu?
Jeg vil også gerne spørge, om hr. Hans Andersen ikke kan bekræfte, at de mål og standarder, som hr. Hans Andersen omtaler, foreligger nu, og de er ikke udarbejdet af hvemsomhelst.
De er udarbejdet af de 100 ypperste folk inden
for hygiejneområdet for midler fra Sundhedsministeriet og i samarbejde med Dansk Standard og Statens Serum Institut.
Så de mål og standarder, hr. Hans Andersen taler om, ligger der jo allerede nu.
Hvorfor går vi ikke i gang med det?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-02-25:
Det, vi kan styre på, er jo at sørge for at tilvejebringe økonomi og sørge for at skabe økonomi til uddannelsesstillinger og i øvrigt sørge for, at der er et ordentligt indtag på de lægevidenskabelige fakulteter, hvorimod det i hvert fald sådan umiddelbart er lidt vanskeligere for os at styre engagementet i at uddanne sig i bestemte retninger.
Jeg kan bekræfte, at der er positive tendenser på det psykiatriske område efter en periode, hvor søgningen ikke har været stor.
Men omvendt tror jeg nu altså også, at det er et område, som fortsat må påkalde sig opmærksomhed.
Nu er det lidt vigtigt, at vi jo ikke kun dvæler ved børne- og ungdomspsykiatrien, men ved hele det psykiatriske område, som grundlæggende har denne problemstilling, vi har kredset om her i dag.
Jeg tror, at det i en årrække fremover vil kræve øget politisk engagement og fokus, hvis man skal fastholde nogle gode søgemønstre.
Men jeg er enig i, at tingene ser pænere ud, end de har gjort.
Jens Christian Larsen (V), 2004-02-25:
Venstre er enig med forslagsstillerne i, at ventelisterne til egentlig psykiatrisk behandling og pædagogisk-psykologisk rådgivning bør nedbringes.
Vi mener, at det er mere troværdigt og derfor mere realistisk, at vi så at sige lader de to områder følges ad, sådan at vi bringer speciallæger og øvrigt fagligt personale på niveau med det behandlingsbehov, der er. Så vil jeg godt bemærke, at forslagsstillerne motiverer forslaget med henvisning til en række oplysninger om undersøgelser af det stærkt stigende antal unge med tiltagende psykiske problemer.
Det er jeg enig i giver udtryk for en udvikling, som berettiger til stor opmærksomhed.
Men der er noget, der tyder på - hvilket også er med i forslaget - at hvis vi får skabt et bedre samspil mellem sundheds-, social- og undervisningssektorerne med det klare formål at sikre en tidlig indsats, kunne man lette det stigende pres på børne- og ungdomspsykiatrien. Derfor ser vi med spænding og interesse frem til den statusrapport, som også blev omtalt for lidt siden, om børne- og ungdomspsykiatrien, som Sundhedsstyrelsens følgegruppe kommer med.
Vi forventer, at den vil give et godt afsæt for en målrettet indsats inden for børne- og ungdomspsykiatrien med det resultat, at ventelisterne til psykiatrisk behandling og pædagogisk-psykologisk rådgivning kan bringes ned ved en bedre tilrettelæggelse af arbejdet.
Anne Baastrup (SF), 2004-02-25:
Jeg vil godt spørge, om hr. Jens Christian Larsen er enig med mig i, at der er et meget stort behov for forskning på det her område, fordi det hele er uvidenskabelige undersøgelser og sådan en fornemmelse og en vistnok-viden, hvorimod man eksempelvis i Norge har afsat mange midler til en præcis forskning på det her område med det resultat, at det bliver endnu mere interessant at søge inden for området.
Jens Christian Larsen (V), 2004-02-25:
Jeg synes, at de tal, der henvises til - tal for, hvor stor en procent af en årgang af unge der har et behov og har problemer af forskellig art - berettiger til, at man også forskningsmæssigt interesserer sig mere for, hvad der er baggrunden for, at vi ser en stigning i antallet af unge med behov for bistand.
Så det kan jeg kun bekræfte.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-02-25:
Jeg vil godt spørge hr. Jens Christian Larsen, hvad han mener med, at med en tidlig indsats kommer man hurtigere ind og kan hjælpe børn og unge, som har psykiske lidelser.
Det er jo netop det, det her forslag går ud på, at børn og unge indlægges så hurtigt som overhovedet muligt for at få f.eks. en udredning på en psykiatrisk børneafdeling.
Så jeg vil godt høre: Hvad mener Venstres ordfører med en hurtig indsats?
Jens Christian Larsen (V), 2004-02-25:
Jeg vil gerne svare fru Bergenholz Bautrup, at det, jeg mener med en større fokus på den tidlige fase i forløbet, er, at der er erfaringerne - det fremgår jo bl.a. også af andet arbejde under Socialministeriet - at den måde, det bliver løst på primært i kommunerne, ikke er tilfredsstillende.
Jeg synes, der er konkrete eksempler på, at det, at der går for lang tid med, at man får fundet en støtte og en foranstaltning, er med til, at vi skubber behandlingsbehovet opefter i systemet og dermed belaster den mere langvarige kapacitet.
Det er det, jeg mener med en tidligere indsats.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-02-25:
Jo, men det er jo netop inden for det sociale system.
Før man kan give en støtte, før man kan gå ind omkring det, skal man jo have en udredning og vide, hvad det er, man skal sætte fokus på, netop hvis et barn har en adfærd, som bevirker, at det ikke mere kan gå i en skole eller være med i et fritidsliv.
Jens Christian Larsen (V), 2004-02-25:
Det er jeg ikke uenig i, men det er min opfattelse, at det ikke er altid, man får sat tidligt nok ind, og derfor bliver det nødvendigt også at lave en udredning, og dermed kører så at sige den onde cirkel i systemet.
Anita Knakkergaard (DF), 2004-02-25:
Dansk Folkeparti ønsker at afskaffe ventelisterne inden for psykiatrien samt forbedre forholdene på vores psykiatriske sygehuse, hvilket vi også gjorde klart under den forespørgselsdebat, der var her i salen den 27. maj 2003.
I psykiatriaftalen for 2003-2006 er der afsat 1 mia. kr.
over 4 år, heraf 120 mio. kr. til nedbringelse af ventetider i børne- og ungdomspsykiatrien.
Beslutningsforslag nr. B 102, som vi skal behandle her i dag, er fremsat af Socialistisk Folkeparti, der fra den 1. januar 2005 ønsker indført en behandlingsgaranti på 2 måneder for børn, der har behov for behandling i børnepsykiatrien eller behov for pædagogisk-psykologisk rådgivning samt etablering af flere sengepladser i børnepsykiatrien.
Det er et godt forslag, da børne- og ungdomspsykiatriområdet har stigende ventelister og ventetider.
Årsagerne til denne tendens er bl.a. et utilstrækkeligt antal børne- og ungdomspsykiatere og en øget efterspørgsel på ydelser fra børne- og ungdomspsykiatrien fra såvel forældre som øvrige sektorer såsom undervisningssektoren og socialsektoren.
Amtsrådsforeningen har i maj 2003 undersøgt udviklingen, og undersøgelsen viser, at 1.904 børn og unge pr. 1. april 2003 ventede på undersøgelse og/eller behandling på en børne- og ungdomspsykiatrisk afdeling.
Det er alt for mange børn, vi taler om her.
Stigningen er sket på trods af, at aktiviteten og kapaciteten på de børne- og ungdomspsykiatriske afdelinger er øget betydeligt gennem en årrække.
Vi har de sprogbarrierer, så der er ikke mulighed for det.
Men vi kan da godt se, at situationen er uholdbar for både forældre og børn.
Af Indenrigs- og Sundhedsministeriets ventetidsinformation fremgår ventetiden.
På Københavns Amts sygehus i Glostrup, Børne- og ungdomspsykiatrisk afdeling, er der en ventetid på 8 uger.
Bispebjerg Hospital har 14 uger, og jeg kunne blive ved.
, at ventelisten var 165 børn og unge, og at årsagen hovedsagelig var, at halvdelen af speciallægestillingerne på hospitalet var ubesatte.
Hospitalet havde fået del i de 30 mio. kr. til nedbringelse af ventelister.
Beløbet var på 8 mio. kr., der skulle bruges til et psykiatrisk team, men desværre kunne man ikke få besat overlægestillingen. Nordjyllands Amt har for få dage siden lavet en aftale med et privat sted samt et andet psykiatrisk hospital om at behandle ca. 45 børn, men der mangler fortsat 120 pladser.
Når forslagsstilleren ønsker en større økonomisk indsprøjtning, ja, så hjælper det jo ikke, når det er personale, der mangler.
Vi ved, at der er nedsat en arbejdsgruppe, og at der kommer en statusrapport omkring den 1. marts, så Dansk Folkeparti vil foreslå, at man rykker indtil da og afventer, at den udredning kommer.
Med hensyn til PPR er der maksimalt på det område en ventetid på 1-2 måneder, og det overholder jo så den tid - de 2 måneder - som man egentlig ønsker fra Socialistisk Folkepartis side, så det vil jeg ikke komme nærmere ind på.
Vi synes, at forslaget er godt, men vi vil gerne se på den statusrapport.
Anne Baastrup (SF), 2004-02-25:
En af grundene til, at jeg har presset på med det her forslag, er nok, at jeg har gået og ventet på den statusrapport i de sidste 4 måneder.
Nå, det er så, hvad det er.
Jeg så også Københavns Amts venteliste, men så gik jeg lige et skridt ned og kiggede på, hvad det er for type lidelser, børnene har, og så var det somatiske sygdomme.
Men de skal bare have en større økonomisk indsprøjtning end de 8 mio. kr., de fik, plus at de skal have noget at kunne trække på.
Man kunne forestille sig en udvikling med forskning, således at det også kunne være interessant at få en professorstilling i Nordjyllands Amt.
Det er nogle af de overvejelser, vi skal ind i for at gøre det interessant.