runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-04:
Nu ved jeg godt, at det er sådan, at regeringspartiers ordførere næsten altid pr. definition skal sige nej, når oppositionen kommer med forslag.
Det har fru Dorte Bennedsen også gjort her i debatten, og det gør nu også hr. Henrik Svane.
Jamen man kan da godt diskutere tallet.
Sidste gang, Danmark hævede det, var i 1989, og der gik vi fra 250 til 500 kvoteflygtninge.
Vi synes, at det lige nu er vigtigt at få givet et internationalt signal om, at de mange millioner af flygtninge, der sidder i flygtningelejre, ikke er glemt, og at Danmark også på det område vil være foregangsland, og derfor foreslår vi yderligere 250.
Så kobler hr. Henrik Svane - det er også fair nok - forslaget her sammen med nogle andre forslag, Kristeligt Folkeparti har fremsat i et udlændingeudspil.
Og det vil jeg også gerne diskutere.
Jeg synes måske, at det med familiesammenføringer og Kristeligt Folkepartis kæring om familien er lidt søgt, når man tænker på forslag, som regeringen er kommet med, men lad det nu være.
Det, jeg vil sige til hr. Henrik Svane, er: Uanset de øvrige forslag, Kristeligt Folkeparti har fremlagt i udlændingeudspillet, så står vi fast på det her.
Vi står også fast på de enkelte øvrige forslag, og dér vil jeg bede hr. Henrik Svane svare på: Hvis man nu ser på det her forslag isoleret - bortset fra hvad Kristeligt Folkeparti i øvrigt har foreslået, som jo sikkert heller ikke bliver gennemført - kan Det Radikale Venstre så ikke støtte forslaget her?
Henrik Svane (RV), 2000-05-04:
Jamen vi ønsker at lave en flygtningepolitik, som hænger sammen, og når vi samtidig ved, at Kristeligt Folkeparti ønsker at afskære flygtningene fra at få deres familier sammenført, så synes vi ikke, det hænger sammen.
Derfor vil vi ikke tage stilling til det spørgsmål.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-04:
Jeg synes, det er fair nok, at hr. Henrik Svane ikke mener, at Kristeligt Folkepartis flygtningepolitik hænger sammen.
Jeg er selvfølgelig dybt uenig i synspunktet, men nu er det jo altså rent faktisk ikke Kristeligt Folkepartis flygtningepolitik, der er til debat her i salen i dag.
Det er et af vores forslag, nemlig om vi skal hæve antallet af kvoteflygtninge.
Og så er det set i relation til det, der er Danmarks flygtningepolitik i øvrigt.
Og den politik har hr. Henrik Svane og Det Radikale Venstre medansvar for, fordi de sidder i regering.
Derfor må jeg spørge hr. Henrik Svane endnu en gang: Synes hr. Henrik Svane ikke, at dette forslag vil være et godt supplement til regeringens politik?
Glem Kristeligt Folkepartis øvrige forslag; de er sådan set ligegyldige i denne her sammenhæng
Mener hr. Henrik Svane virkelig, at regeringen og den politik, regeringen står for, ikke kan bære, at Danmark yderligere modtager 250 kvoteflygtninge?
Det er det, der er spørgsmålet, og det er det, hr. Henrik Svane må forholde sig til.
Det andet er krumspring.
Henrik Svane (RV), 2000-05-04:
Jeg forsøger ikke at lave krumspring.
Jeg forsøger at sætte ting ind i deres sammenhæng.
Og jeg kan ikke lade være med at fremføre i dette Folketing, at Kristeligt Folkeparti foreslår, at flygtningenes forældre ikke længere skal have et retskrav på en familiesammenføring.
Og hvis man om et øjeblik kommer med et nyt beslutningsforslag om, at vi skal afskaffe det, så siger vi selvfølgelig også nej.
Vi vil gerne se helheder og ikke isolerede forslag.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-04:
Jeg må konkludere, at hvis jeg skal have Det Radikale Venstre til at forholde sig til, om Danmark skal hæve det antal kvoteflygtninge, vi modtager hvert år, så kræver det, at Kristeligt Folkeparti fremlægger 24 beslutningsforslag på samme tid.
Og når vi gør det, så kan Det Radikale Venstre tage stilling til, om det er opportunt, at Danmark hæver kvoten.
Det giver jo overhovedet ikke mening.
Det, vi må reparere på gang på gang, er regeringens politik.
Det, hr. Henrik Svane må kunne, er at se bort fra Kristeligt Folkepartis udlændingepolitik, se bort fra Kristeligt Folkepartis forslag i øvrigt på flygtningeområdet
, hvis det kan lade sig gi' sig - dér ligger vi dog trods alt ikke så langt fra Det Radikale Venstre, går jeg ud fra - og så kunne tilkendegive, om Det Radikale Venstre så i forhold til Det Radikale Venstres politik mener, at det vil være en god idé at hæve antallet af kvoteflygtninge.
Ja eller nej?
Tom Behnke (FRI), 2000-05-04:
Frihed 2000 synes, at det er et rigtig godt forslag, som Kristeligt Folkeparti har fremsat.
Vi har i Frihed 2000 faktisk den opfattelse, at man ikke skal nøjes med at hæve
kvoten til 750, men at man skulle sætte den endnu højere op, måske endda til 1.000 eller flere; det har vi ikke lagt os fast på.
Vi har i Frihed 2000 faktisk den opfattelse, at man bør hæve antallet væsentligt.
Men se, forudsætningen for, at man kan gøre det, og forudsætningen for, at Frihed 2000 vil være med til, at man gør det, er så, at vi er enige om, at det er de eneste flygtninge, vi tager imod.
Det er man ikke enige om i Folketinget.
I Folketinget vil man både tage konventionsflygtninge, kvoteflygtninge, de facto-flygtninge, spontane flygtninge, man vil tage dem alle sammen, og så længe man vil det, så synes vi i Frihed 2000, at det er en dårlig idé, at vi hæver antallet af kvoteflygtninge.
Derfor vil vi i den sidste ende blive nødt til at stemme imod Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag, fordi Kristeligt Folkeparti har glemt det.
Nej, det er nok helt bevidst, at man har ladet være med at skrive det i bemærkningerne, men det ville vi have gjort,
hvis Frihed 2000 skulle have fremsat et lignende forslag.
Vi ville nemlig have skrevet, at det naturligvis forudsætter, at man så samtidig f.eks. ophæver de facto-begrebet.
Så konklusionen bliver, at vi til sidst, hvis det kommer til afstemning, vil stemme imod.
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-04:
Jeg er ganske enig med hr. Sjursen i, at det under normale omstændigheder ikke ville være rimeligt at inddrage en masse andre forslag i en vurdering af et konkret forslag, der er fremsat.
Nu kunne jeg ikke finde forslaget nede på mit bord, så jeg kan ikke citere det ordret, men når jeg gjorde det, så er det, fordi der i bemærkningerne står, at forslaget her vil koste ca. 30 mio. kr., og så henvises der direkte til, at det er ét ud af 24 forslag i forbindelse med partiets flygtningeudspil, hvoraf nogle vil betyde mindre udgift for staten i forhold til i dag.
Jeg synes på den baggrund ikke, det var urimeligt at rekvirere forslaget, blade det igennem, og der fandt jeg de to, jeg citerede fra.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-04:
Det synspunkt, som fru Dorte Bennedsen kommer med her, skal bestemt ikke skille os ad, og vi tager gerne en debat om alle vores forslag, som er fremlagt i det omtalte udlændingeudspil.
Om det skulle blive det eneste af samtlige forslag, der blev vedtaget, så fint nok for os, også selv om det betyder merudgifter for den sags skyld.
Det kunne jo da så føre mig til at stille det samme spørgsmål til fru Dorte Bennedsen, som jeg tidligere har stillet til hr. Henrik Svane: om ikke Socialdemokratiet i forhold til Socialdemokratiets egen flygtningepolitik og uafhængigt af, hvad Kristeligt Folkeparti mener og har fremlagt i et udspil, kan se en idé i, at Danmark faktisk nu gik foran og hævede antallet af de kvoteflygtninge, som vi modtager årligt, fra 500 til 750?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-04:
I denne debat har der været en del diskussion om tal, og jeg oplever faktisk, at der er flere ordførere, der har dækket sig ind bag nogle tal, som de egentlig ikke burde kunne dække sig ind under.
Argumentet har været, at vi modtager 4.000-5.000 flygtninge, og vi modtager 8.000-9.000 familiesammenførte, og derfor kan vi ikke modtage 250 ekstra kvoteflygtninge.
Det holder jo ikke.
De tal, vi snakker om her, er så store, og der er så store udsving i dem, at der ingen saglig begrundelse er for at sige, at vi af den grund ikke kan tage 250 ekstra kvoteflygtninge ind. Man kan sige, at man ikke vil det, og det vil være ærlig snak.
Men at bruge tallene til at sige, at man ikke vil gøre det, er ikke ærligt, for
de 250 dækker ikke engang de udsving, der er de forskellige år.
Der er store udsving for, hvor mange der bliver godkendt, alt efter hvilke lande folk kommer fra.
Det afhænger helt af, hvilke lande
man kommer fra, så det er faktisk et svingende antal, der bliver godkendt som flygtninge i Danmark, så derfor holder det argument ikke.
Jeg synes faktisk, det er svært at tage det som et seriøst argument.
Jeg synes, det ville være det rigtige at gå herop og sige, at man simpelt hen ikke vil tage dem ind.
Det ville være mere kontant, og jeg kan måske egentlig respektere regeringen, når den siger, at det vil man ikke.
Det var det svar, vi fik fra regeringen: vi vil ikke, for vi laver noget andet, og så vil vi ikke.
Det er mere kontant.
Men jeg vil egentlig også godt opfordre regeringen til at sige, at de 250 ikke kan vælte vores budget.
Det ville have den effekt, at vi også signalerer noget til udlandet om, at vi hjælper, men at der faktisk er et behov for, at andre lande også bør følge trop.
, og jeg tror, den effekt ville være ganske stor og medføre meget mere end det, det koster os at hjælpe, og den hjælp, FN vil få på den måde, vil være kærkommen for FN.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-04:
Som jeg sagde tidligere, vil 250 ekstra ud over de 500, vi modtager i dag, være et godt signal rent internationalt, og jeg synes altså ikke, det er rimeligt, at regeringspartierne afviser forslaget med henvisning til Kristeligt Folkepartis øvrige forslag.
Der er en række af Kristeligt Folkepartis øvrige forslag, som jeg og CD ikke er enig i, men vi opfatter altså forslaget her som et isoleret forslag om et internationalt signal om de mange millioner, der sidder og venter.
Det kunne måske skubbe på, så en lang række andre nationer også besindede sig og så på det, vi kalder lejrflygtningene, som sidder og venter i lange baner.
Jeg vil gerne understrege, at jeg synes ikke, det er rimeligt at trække Kristeligt Folkepartis øvrige forslag ind i debatten.
Vi er ikke enige i dem alle sammen, men vi betragter dette her som en isoleret sag, for det synes vi er rimeligt.
Susanne Clemensen (CD), 2000-05-04:
Men jeg er ikke enig, når ministeren siger, at det kan gøres administrativt, og at der derfor ikke er grund til nogen folketingsbeslutning, for hvis vi ikke havde fremsat forslaget, tror jeg bestemt ikke, det var gået så hurtigt, som vi nu rent faktisk kan konstatere, og som jo kun er glædeligt. Med hensyn til det tredje forslag til forbedring, hvor vi foreslår, at arbejdsmarkedsråd og fagforeninger ikke skal høres i hver enkelt sag, kunne man jo netop, som ministeren også redegjorde for i sin tale, læse i Aktuelt for nogle uger siden, at Udlændingestyrelsen arbejder med en model, hvor man efterfølgende skal høre arbejdsmarkedsrådene og fagforeningerne.
Jeg vil gerne høre, om ministeren kan sige noget om, hvornår regeringen regner med at kunne tage stilling til et forslag fra Udlændingestyrelsen, og er det i givet fald noget, som vil overgå til udvalget som led i det videre arbejde?
Peter Skaarup (DF), 2000-05-04:
Jamen det er da fuldstændig rigtig, at i det tal indgår der også f.eks. en dansker, som får en udenlandsk ægtefælle her til landet.
Det er da fuldstændig rigtigt.
Det er der vist ikke nogen, der er uenige om.
Men tilbage til P.C. Matthiessen og demografien: Når vi nævner P.C. Matthiessen, så er det, fordi han har været citeret i Jyllands-Posten, hvor han for nogle år siden sagde, at der om føje år var 600.000 personer af udenlandsk herkomst.
Nu siger han, at det er ca. 800.000, men han er ikke ene om det.
Jeg har ikke fundet nogen befolkningsforsker, der modsiger ham.
Hans Korno Rasmussen, som også er en fremtrædende befolkningsforsker, siger nøjagtig det samme.
Så der er ingen grund til at sige, at det sådan er en enkelt person, der har den holdning.
Det har alle.
Og det må man forholde sig til.
Der har CD en opfattelse af, at vi ikke skal begrænse den her flygtningestrøm overhovedet.
Så får vi et multietnisk samfund, som vi ikke ønsker.
Sandy Brinck (S), 2000-05-04:
Jeg vil godt starte med at takke CD for muligheden for at få en debat om, hvordan vi til stadighed sørger for, at erhvervslivets efterspørgsel og arbejdskraftens udbud matcher hinanden.
Dansk erhvervsliv er jo enormt dynamisk til gavn for os alle sammen.
200.000 nye arbejdspladser siden 1993, heraf de 130.000 i det private erhvervsliv, vidner jo om udvikling, dynamik og efterspørgsel, og den lave arbejdsløshed giver jo nye udfordringer, som vi i Socialdemokratiet har positive forventninger til, at vi kan løfte i Danmark.
Vi har aldrig haft så mange studerende på de videregående uddannelser, og vi har en klar strategi for efteruddannelse, så opkvalificering er en side af udfordringen.
Men når ledigheden blandt højtuddannede udlændinge i Danmark og højtuddannede danskere med en anden etnisk baggrund er 16 pct., har vi altså også en ganske anden side
af opgaven, som vi må forholde os til
Disse 16 pct. har fået deres uddannelse i Danmark, så det har ikke noget med merit eller manglende kendskab til udenlandske uddannelser at gøre.
Nej, det drejer sig om holdninger på arbejdsmarkedet, og når CD med beslutningsforslaget ønsker, at højtuddannede udlændinge skal have lettere adgang til landet, mener vi faktisk i Socialdemokratiet, at man overser de mange mennesker med høje kvalifikationer, vi allerede har her i landet.
CD ønsker, at der skal være enklere regler for ansættelse af udenlandsk arbejdskraft.
I Danmark har vi den såkaldte ekspertregel, og i dag tager sagsbehandlingen i gennemsnit 1 måned.
Men i en gennemsnitsberegning er der jo yderpunkter i begge ender, og vi støtter de initiativer på området, som indenrigsministeren just har redegjort for.
Et af forslagene til lempelse i CD's forslag er, at arbejdsmarkedsrådene og fagforeningerne ikke skal høres, og det kan vi ikke være med til.
Man kan muligvis finde frem til nogle mere generelle aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, som kan lette sagsbehandlingen, men vi vil ikke støtte en ændring, så den danske arbejdsmarkedsmodel sættes uden for indflydelse, netop når vi taler om udbud og efterspørgsel på arbejdsmarkedet.
Jeg ser sådan set ikke de store uenigheder mellem os og forslagsstillerne i mål og ønsker.
Men fra socialdemokratisk side vil vi vælge blot at smidiggøre det nuværende system, altså ekspertreglen, rent administrativt frem for at oprette noget nyt eller frem for at gøre det her i Folketinget, så på den baggrund afviser vi det fremsatte forslag.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-04:
Han plejer sådan hvert andet eller hvert tredje år i Jyllands-Posten at male en eller anden herre på væggen.
Så det kan man da mene om, hvad man vil.
Der er så mange andre, der mener noget om det.
Det afgørende, når man siger 15.000, er: Hvad indgår der så i det?
Indgår der den store del af familiesammenførte, som faktisk er danskere, der gifter sig?
Indgår der den store del af nordiske statsborgere, EU-borgere osv., som på forskellig vis kommer her til landet?
Indgår det?
Eller er det den mindre del af de familiesammenførte, som kommer fra de der lande, hvor man ser den store fare og den muslimske trussel?
Peter Skaarup (DF), 2000-05-04:
Jeg siger tak for den sidste besvarelse fra ministerens side.
Der var måske et par enkelte udestående spørgsmål, som jeg lige ville komme ind på.
Det er spørgsmålet, om ministeren kan bekræfte, at det med denne her lov bliver muligt at søge asyl for de personer, der er omfattet af loven.
Det kan godt være, at de ikke får asyl, men de kan godt søge asyl.
Det kan godt være, de ikke får opholdstilladelse, men de kan muligvis få opholdstilladelse.
Det vil jeg bare have ministeren til at bekræfte.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge indenrigsministeren: Hvordan forventer regeringen, at det kan ske?
Hvordan skal det praktisk løses, hvis man skal komme væk fra særlovene og have det lagt ind i den almindelige udlændingelov?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-04:
Jeg tror ikke, Danmarks Statistik bruger forkerte tal, men hvis jeg tager det over en periode, en årrække, så ved jeg, at det er temmelig svingende.
Og når jeg nævnte lige præcis det spørgsmål og sagde, at Dansk Folkeparti for tiden bruger tallet 15.000 om året - hvad man jo ikke kan vide sådan noget ganske bestemt om, det har svinget noget - så var det der, jeg henviste til den debat, vi havde her i salen, om vi skulle udvikle os til et multietnisk samfund.
Der havde man i de tal, hvor man gangede op til, hvordan det vil være om 10 år, om 20 år - jeg tror så galt også om 30 år, men i hvert fald om 20 år - de ting med, som hedder blandede ægteskaber og adoptionsbørn.
Det undrede mig meget, for hvis man tæller på den måde, så er det klart, at så må jeg jo stille spørgsmålet, om vi skal have et forbud imod adoptionsbørn, blandede ægteskaber osv. Det er det der med, at når man tæller alt med, så er det klart, at man kan skabe de her billeder.
Det, jeg understreger heroppefra, og det vil jeg gerne høre om hr. Peter Skaarup mener er rigtigt, er, at det ikke er alle, der kommer her til landet. Der er en del, der bliver afvist umiddelbart; andre bliver afvist i asylsagsbehandlingen.
Henrik Svane (RV), 2000-05-04:
Dansk Folkepartis demagogiske måde at forhandle på kender ingen grænser.
Jeg har bedt om at få et svar på, hvor mange penge Dansk Folkeparti vil bevilge til flygtninges ophold i Danmark.
Det har vi ikke fået.
Karen Jespersen (S), 2000-05-04:
Der var en enkelt betragtning, jeg ikke fik med i mit indlæg, og som jeg lige passende efterfølgende vil komme med som en kommentar til fru Birthe Rønn Hornbechs overvejelser om, hvorvidt det var ideologi, der lå bag, at arbejdsmarkedsrådene og fagforeningerne skulle høres. Den betragtning går på, at man tilsyneladende må
konstatere, at de arbejdsgivere, der beskæftiger IT-medarbejdere, åbenbart i helt ekceptionelt ringe grad deltager i at tilvejebringe uddannelsespladser.
Begrundelsen fra arbejdsgiverne var, at det havde de ikke tid til.
Jeg mener altså, at hvis man lader arbejdsgiverne bestemme, er der en stor risiko for, at de så vil vælge den nemme vej, nemlig at hente arbejdskraft i udlandet. Og da mange af dem tilsyneladende tjener ganske mange penge i de her år, vil de have råd til at betale en høj løn, og det vil være med til at skrue lønningerne og dermed inflationen i vejret.
Det er den betragtning, der ligger bag, og jeg synes egentlig, man kunne bruge udvalgsbehandlingen til - det vil jeg i hvert fald gerne selv bidrage til - at prøve at tilvejebringe nogle mere præcise oplysninger om uddannelsessituationen i den branche, for jeg blev ærlig talt forarget.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Henrik Svane om særlove.
Vi er vel alle enige om, at det ikke er ønskeligt at lave særlove, hver gang der er en situation.
Kunne hr. Henrik Svane forestille sig, at vi i dette Ting blev enige om en eller anden form for rummelighed, som gjorde, at vi kunne handle i en eller anden akut situation, når der var særligt tungtvejende ting til stede, så vi ikke hver gang skulle igennem en ulidelig diskussion, om vi akut kunne hjælpe, når situationen opstod.
Henrik Svane (RV), 2000-05-04:
Ja, det tilslutter vi os meget.
Da vi behandlede Kosovoloven for ca. et år siden, sagde jeg også, at det her burde være sidste gang, vi i det danske Folketing i en så hadsk debat, som bl.a. var skabt af Dansk Folkeparti, skulle opleve den pinlige situation, at de mennesker, det drejer sig om, skulle overvære, hvad der blev sagt fra talerstolen her om deres situation.
Det er sådan, vi tænker os, at man kunne få det indføjet, så, som jeg nævnte i min ordførertale,
hvis der ulykkeligvis igen i vores nærområder skulle opstå en akut tilstrømning af flygtninge på grund af konflikter,
skulle vi ikke en gang til trækkes igennem sådan en debat, som var det danske Folketing uværdig.
Dengang og også i dag meget stimuleret af den måde, som Dansk Folkeparti forholder sig til flygtningesituationen i denne verden på.
Jette Gottlieb (EL), 2000-05-04:
Det skete under indtryk af den største flygtningekrise, Europa havde set siden Anden Verdenskrig.
Det var en helt ekstraordinær, men til gengæld ikke spor uventet situation, at der kommer en flygtningestrøm som følge af krig er forventelig.
Derfor var det nødvendigt, at flygtningene fik hjælp. Men den lov, som blev vedtaget, fik ikke Enhedslistens støtte, ikke af de grunde, vi har hørt tidligere i debatten her i dag, men med den begrundelse, at det ikke var nogen reel hjælp, fordi den ikke gav flygtningene mulighed for at få den beskyttelse, som de havde krav på ifølge FN's flygtningekonvention.
De fik ikke mulighed for at få deres sag afgjort efter konventionens bestemmelser, men fik midlertidig opholdstilladelse og fik udskudt deres asylmulighed.
Det var vi imod både af hensyn til flygtningenes tryghed og fremtid og af hensyn til den internationale asylret, som vi frygter bliver udhulet, når man tilsidesætter dens bestemmelser om asyl til folk, som flygter på grund af forfølgelse defineret præcist som de grunde, der er beskrevet i flygtningekonventionen.
Nu skal vi så vurdere, om loven skal afskaffes, og det er nu, vi for alvor kommer til at mærke problemerne, for
som det klart fremgår af oplysningerne fra UNHCR, så er der fortsat en række grupper af personer, som ikke kan vende tilbage uden frygt for forfølgelse.
Nogle få af dem er i Danmark, og det er nu dem, der bliver klemt af sidste års lovvedtagelse om at udskyde asylsagsbehandlingen.
Hvis de i dag indgiver asylansøgning, kan de godt få den behandlet og måske også få asylret, men som det også er fremgået af bemærkningerne til lovforslaget, kan der gå helt op til 4 år, nemlig de 3 år fra asylansøgningstidspunktet plus den tid, de har været her under Kosovonødloven, inden det bliver afklaret, hvad de kan bygge deres fremtid på.
Det synes vi ikke er rimeligt rent menneskeligt.
Vi ser dette lovforslag, skønt det forsøger at lappe på en efter vores mening tidligere bommert, som et udtryk for, at man ikke i regeringen tænker menneskeligt på den usikkerhed, som asylansøgere har, nemlig usikkerheden for fremtiden.
Det problem vil vi se nærmere på under