runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Wittrock (S), 2002-11-15:
Med risiko for at få en spand et eller andet i hovedet, vover jeg en gang til at sige noget om borgernes reelle indflydelse på, hvad det er, de kan se.
I den gamle lovgivning havde vi faktisk et system, hvor stationerne også skulle aflægge regnskab i forhold til de public service-krav, der var stillet op.
Hvad var det i det system, som man nu mener at kunne opfylde bedre ved at sige, at der skal være et overordnet programansvar i en bestyrelse?
Hvad er forklaringen på, at det skulle være så meget bedre?
Det er vel legalt ikke at kunne forstå det.
Kan hr. Jens Rohde forklare mig, hvorfor det her skulle være så meget bedre?
Der har ikke været nogen dialog, og der sidder altså faktisk folk derude i landskabet, som gerne vil snakke med om det, og som overhovedet ikke har haft lejlighed til det.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-15:
Jeg kan forstå på hr. Jens Rohde, at han er glødende begejstret over skridtene i retning af en liberalisering på området.
Det er jo nogle væsentlige skridt, der bliver taget, og det var da også derfor, at Enhedslisten ikke var med i forliget.
Jeg vil høre, om det overhovedet ikke bekymrer, at privatiseringen af TV 2 fremadrettet vil betyde dårligere betingelser for public service.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Der er ikke nogen, der tvinger nogen til at købe en parabol, så den frihed er der sådan set.
Det var jo den tidligere regering, der havde initiativretten på det.
Så vil jeg altså sige, at når det gælder Danmarks Radio og TV 2, så sender de jo i dag med nogle sendestyrker, så man næsten kan tage de stationer, bare man putter en strikkepind i munden.
Så der er ikke noget problem, og det er i øvrigt også udgangspunktet for, at Venstre meget gerne vil have en drøftelse om de must carry-regler, som vi har i dag, og som er bibeholdt her i loven, som vi meget gerne vil have et opgør med.
Men den tid, den glæde.
Der sidder vi så i en forligskreds og diskuterer det.
Og der er hr. Aage Frandsen så desværre ikke med, hvad jeg beklager, fordi hr. Aage Frandsen har en god og en spændende tilgang til det her område - og også et åbent sind, når vi diskuterer medieområdet, stik imod fru Mette Frederiksen, som jo taler, som om vi levede i 1950'erne.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at man som et ungt menneske kan tale som en på 50 på det her område. Jeg vil godt slå fast, at der er lige så meget konservativ mediepolitik i det her, som der er venstremediepolitik.
Kulturministeren og undertegnede har gennem de 4 år, hvor jeg har siddet herinde, arbejdet meget, meget tæt sammen om mediepolitikken.
Vi har fundet en fælles linje, og den er fælles for begge partier.
Det er både V- og K-politik. Kulturministeren har gjort et fremragende stykke arbejde, ikke mindst i kraft af det medieudspil, som kulturministeren kom med, men som fru Mette Frederiksen ikke kunne lide.
Når jeg hører på fru Mette Frederiksens tale
heroppefra
Så skulle vi skruen tiden tilbage til 1970'erne.
Mette Frederiksen (S), 2002-11-15:
Hvis regeringen havde haft et ønske om at videreudvikle dansk radio og tv, var vi gået med i aftalen.
Hvis regeringen havde været enig med Socialdemokratiet i behovet for mere dansk drama, flere gode danske film på tv, flere børne- og ungdomsprogrammer, en mere alsidig nyhedsformidling, i det hele taget en bedre sendeflade, havde vi gerne bidraget til et medieforlig.
Resultatet blev det modsatte.
Resultatet blev et salg af TV 2 for enhver pris, salg af den femte og sjette radiokanal på auktion i stedet for efter en grundig vurdering osv. osv. osv.
Det vil kun have én konsekvens, nemlig en større magtkoncentration ved salget af TV 2 og et ringere udbud for alle de mange danskere, der nyder at lytte til radio og se tv i Danmark.
Hvad er det progressive i det?
Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
Med hensyn til bruddet på landsdækkende radio er det jo korrekt, at man kunne have udbudt den fjerde kanal.
Det, som et flertal valgte, var at sige, at vi opstiller et mål om, hvad vil vi gerne have, og så overlader vi det til nævnet at finde ud af, hvem der opfylder det.
Så er det korrekt, at jeg har sagt, at efter hvad jeg kunne se, så var Danmarks Radio egnet til det.
Det viste sig i øvrigt også at være rigtigt.
Det var ikke en dårlig forudsigelse fra min side.
Men med hensyn til den femte og sjette kanal er det jo altså ikke noget, man finder på nu.
Det har været fundet på før.
At finde nye og flere frekvenser er enhver ministers glimrende opgave.
Det synes jeg er alletiders.
Men man kan jo sådan set i princippet godt gå i gang allerede nu med den femte, for der er gældende lovgivning for det.
Så kan det godt være, at man teknisk mener, at man kan mere.
Med hensyn til det andet, jeg spurgte om, er det jo sådan, at det jo er noget, man sådan set nok kan lovgive så meget om, men det er jo sådan, at det er selskaber, der ejer fremføringsmidlerne.
Og de tilbyder jo ikke folk dette: Du må vælge en, to, tre eller fire eller syv.
Nej, nej, man kan vælge sådan eller sådan og sådan.
Og det gælder også på parabolområdet.
Man kan skam ikke bare lige gå ud og sige: Jeg vil kun have Danmarks Radio.
Det kan man ikke nøjes med at sige.
Sådan er det i dag.
Friheden for borgerne til at blive fri er der altså ikke.
Naser Khader (RV), 2002-11-15:
Hr. Jens Rohde siger, at udgangspunktet er, at TV 2 skal privatiseres.
Men hvad betyder det?
Hvad nu, hvis økonomien ikke er i orden?
Skal TV 2 så alligevel privatiseres?
Hvis det viser sig, at økonomien ikke er i orden, skal TV 2 så ikke privatiseres?
Mette Frederiksen (S), 2002-11-15:
Hr. Jens Rohde giver udtryk for en undren over, at oppositionen ikke er med i medieforliget.
Den undren, kan man sige, deler vi sådan set på tværs af partier. Jeg tror dog alligevel, at den undren er lidt forskellig, for som mange af os husker forhandlingerne, så var det jo sådan set ikke os fra oppositionen, der ikke ønskede at indgå et medieforlig.
Vi havde en konservativ kulturminister, som ikke turde føre konservativ kulturpolitik.
Ministeren vidste ikke rigtig, hvad ministeren ville med medieområdet, så Venstre fik ret let spil.
Og samtidig havde vi Dansk Folkepartis ønske om at bestemme, hvad der skulle sendes på sendefladen eksempelvis hos DR, hvad der også er blevet opfyldt med det overordnede programansvar til bestyrelsen.
Så jeg skal blot spørge hr. Jens Rohde, om ikke det er korrekt, at der sådan set ikke er konservative fingeraftryk på den her lovgivning, og at det drejer sig om at slippe markedskræfterne fri og intet andet.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Det, jeg kan sige, er, at i og med at public service-kontrakter er noget helt nyt, er der jo mulighed for at justere dem på begge stationer.
Sådan er det.
Uanset hvad der så ellers måtte stå i loven på det område, er der mulighed for at justere både på DR og på TV 2.
Det er ganske enkelt nødvendigt, for medieverdenen er jo ikke statisk. Der kommer også nye sendemuligheder, og der kommer nye former for interaktivitet.
I hvor høj grad skal man udnytte det i forbindelse med digitalisering osv.?
Det er spørgsmål, som man bliver nødt til at forholde sig til også i forbindelse med undervisnings-tv. Der er interaktivitet i forhold til mange af de ældre, som ikke kan høre, hvad der bliver sagt, til mange af de døve.
Vi går bl.a. ind og pålægger, at man udnytter den nye digitale teknik til at sørge for, at ældre, der er svagthørende, og andre, der slet ikke kan høre, får nogle muligheder for at følge bedre med.
Det er jo sådan noget, man putter ind i en public service-kontrakt.
Frederiksen, end at det ikke er spild af tid at forhandle, men det er spild af tid at forhandle, når det er sådan ...
Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
Jeg vil godt vende spørgsmålet om frihed om.
Jeg er enig med hr. Jens Rohde i, at borgeren skal have frihed til at se det, borgeren gerne vil se.
Jeg skal ikke forhindre nogen i det, og mig forekommer det også, at nogle af de forhindringer, der var i at få en parabol i Danmark for 15-20 år siden, er mærkelige. Så er det selvfølgelig også interessant, at vi sikrer, at borgeren også kan få kvalitet.
Det er derfor, vi har Danmarks Radio.
Men når vi er på et marked, hvor det er Tele Danmark, Viasat eller forskellig andre selskaber, der ejer fremføringsmidlerne, er det interessant at få en diskussion om: Kan vi så ikke også gøre det sådan for borgeren, at borgeren kan nøjes med at købe det, borgeren gerne vil have?
Når jeg går ind i en forretning og køber bukser, skal jeg da heller ikke have fuldt udstyr med ved samme lejlighed.
Her skal man købe hele eller halve pakker.
Jeg kan ikke selv vælge.
Var det ikke interessant at diskutere det også?
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Hr. Aage Frandsen må have mig undskyldt, hvis det, jeg siger nu, er forkert, men er SF ikke med i det teleforlig, som omhandler lige netop den her ting?
Det kunne vi fint diskutere, og så synes jeg også, at vi skulle diskutere det i forbindelse med must carry-reglerne.
Den invitation vil jeg da gerne komme med eller tage imod, eller hvordan man nu vender det.
Hr. Naser Khader spørger, om TV 2 skal privatiseres for enhver pris.
Jeg har givet svaret, at for Venstre er udgangspunktet, at TV 2 skal privatiseres.
Men vi har jo indgået en aftale med vores forligspartner, Dansk Folkeparti, om, at vi skal undersøge konsekvenserne heraf og økonomien i det, og når vi så har set resultatet af disse undersøgelser, træffer vi en politisk beslutning om, hvorvidt TV 2 skal privatiseres eller ej.
Den endelige politiske beslutning kommer først til at ligge på det tidspunkt.
Så må jeg bare sige igen, når jeg hører fru Mette
Frederiksen, at det, jeg kan konstatere, er, at fru Mette Frederiksen har forhandlet på skrømt i lang tid. Flere af de ting, som fru Mette Frederiksen står og nævner her, som hun synes er usympatiske og forfærdelige, blev jo præsenteret for fru Mette Frederiksen som helt klare kardinalpunkter på det allerallerførste møde, bl.a. gjorde vi det meget klart, at privatiseringen af TV 2 var et kardinalpunkt for regeringen. Hvis man virkelig synes, at det var så forfærdeligt, bl.a. privatiseringen af TV 2, som ingen kunne have været i tvivl om var et kardinalpunkt for regeringen, kunne man jo have ladet være med at spilde vores og alle andres tid med at møde op til møder og møder og møder og møder, indtil man lige pludselig til sidst fandt ud af, at man ikke ville være med. Det er ikke seriøst.
Det er dårligt politisk håndværk.
Andet er der ikke at sige til det.
Det er enormt afslørende, når fru Mette Frederiksen står og siger her, at vi ikke vil være med til en videreudvikling af sendefladen.
Det kan fru Mette Frederiksen ikke sige noget om, for hun er ikke med til at forhandle de public service-kontrakter, som vores forligspartnere er.
Dér kunne fru Mette Frederiksen have været med.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-15:
Så vil jeg gerne høre hr. Jens Rohde, om han ikke tror, at der kommer dårligere betingelser for public service og bedre betingelser for reklamer, og at det, selv om det bliver kaldt borgerstyring af programmerne, i højere grad bliver erhvervslivet, der kommer til at styre, hvad vi kommer til at se.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-15:
Jeg kunne forstå på det svar, jeg har fået af hr. Jens Rohde, at public service-kontrakter selvfølgelig er noget, der udvikler sig, og derfor skal det være muligt at justere dem.
Jeg kan så også forstå, at det åbenbart kun er på TV 2, der skal justeres, for den justering står nemlig ikke nævnt i forbindelse med Danmarks Radios public service-kontrakter.
Så noget skal justeres, og noget skal ikke justeres.
Hvor er det helt nøjagtigt, man gerne vil justere, når det drejer sig om public service i forbindelse med TV 2? Så vil jeg gerne oplyse om, at årsagerne til, at vi trak os fra dette samarbejde, eller hvad man nu skal kalde det, netop var reklamerne og Danmarks Radios bestyrelse, som nu får nogle helt andre kompetencer.
Men det vil jeg lade ligge.
Mette Frederiksen (S), 2002-11-15:
Jeg er da ked af, at hr. Jens Rohde synes, det er spild af tid at bruge ganske få uger på at diskutere noget så centralt i et demokrati som medierne og mediernes rolle.
Vi andre, der indgik i medieforhandlingerne, havde gerne brugt endnu mere tid, ikke mindst set i lyset af, at det radio og tv, som vi tilbyder danskerne, er så afgørende for hele vort samfund.
Det er den måde, mange bruger deres aftner på; det er den måde, mange af os bruger vores weekender på; der er mange af os, der hører radioavis og alle mulige andre ting, når vi kører på arbejde. Så vi ville gerne have brugt mere tid på det her.
Jeg havde også indtrykket dengang, at man syntes, det gik for langsomt, og at det kunne man have overstået på en uges tid.
Jeg synes simpelt hen, at det her område er for vigtigt til, at det overlades til politikere, der synes, man spilder tiden ved at have en indholdsmæssig diskussion.
Jeg synes, at vi på mange måder har en god sendeflade på dansk tv.
Den ønsker Socialdemokratiet at bevare.
Vi ønsker oven i købet at udvikle den og gøre den endnu bedre.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Til fru Pernille Falcon vil jeg sige, at jeg anfægter ikke de ting, der kommer fra Kulturministeriet, men de her ting er jo ikke nogen eksakt videnskab.
Der sættes en modsætning op mellem bedre betingelser for reklamer og dårligere betingelser for public service, men det er jo ikke korrekt.
I dag er det sådan, at TV 2 i forvejen er 80 pct. reklamefinansieret.
Det vil sige, at bedre betingelser for reklamemarkedet, hvor vi nærmer os det europæiske niveau - alene den erkendelse, at man ikke kan bygge sådan en elektronisk berlinmur op omkring Danmark, burde være nok -
vil give en mulighed for en merindtjening og dermed give mulighed for at styrke public service-delen.
Jeg kan ikke stå her og fortælle fru Bodil Kornbek, hvordan de public service-kontrakter nøjagtig kommer til at se ud.
Der er kommet et udkast.
Vi har forhandlet det i forligskredsen, men nu skal det også forhandles med TV 2.
Og der er en videreudvikling af sendefladen, ikke mindst i Danmarks Radio - sagt til fru Mette Frederiksen.
Grundlæggende må jeg sige: Vi er fem millioner mennesker i dette land.
Vi har fire statsejede tv-kanaler, og vi har fire statsejede radiokanaler til fem millioner mennesker.
Det burde så sandelig være alt rigeligt til at udfylde de behov og tilbud, som vi godt ved at det kommercielle marked ikke kan give.
Og når jeg siger, at det er alt rigeligt, er det, fordi vores statskanaler så sandelig også leverer materiale, som det kommercielle marked helt fint kan klare selv.
Så grundlæggende synes vi, at vi har rigeligt med public service-stationer i Danmark.
Så kommer jeg tilbage til fru Mette Frederiksen i mit næste svar.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-15:
Jeg vil bare sikre mig, og derfor går jeg op også tredje gang, at når det drejer sig om videreudvikling af sendeflader, når det drejer sig om disse public service-kontrakter, er det kun i forbindelse med TV 2, at der skal være denne justering, og den er sammenkoblet med salget af TV 2.
Det må have en vis betydning.
Bare at vi er enige om det, for der står ikke nævnt noget om justeringer i forhold til public service-kontrakter og Danmarks Radio.
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Jeg ved ikke, hvem der har skrevet ordførertalen for fru Jytte Wittrock, for det er i hvert fald ikke de holdninger, fru Jytte Wittrock tidligere har givet udtryk for.
For ca. 2-3 år siden gik fru Jytte Wittrock og den anden medieordfører, hr. Carsten Hansen, ud med et oplæg til, hvordan man kunne privatisere TV 2, og en klar holdning til, at man skulle privatisere TV 2. Hvad er der blevet af den holdning?
Den er i hvert fald ikkeeksisterende i denne her tale.
I forhold til Danmarks Radios udliciteringsprocent var Socialdemokratiets udspil, at det skulle være 20-25.
Vi landede på 21.
Hvad er det, der er problemet her?
Jeg skal ikke lægge skjul på, at det aldrig har været Venstres kop te, at man satte de meget klare procentmål på, men det bøjede vi os for under forhandlingerne.
Socialdemokratiet udtalte sig flere gange og også offentligt om, at den skulle ligge på mellem 20 og 25 pct. Ja, man ville sågar endda gerne bestemme, hvem der skulle have andel i dem. Med hensyn til den femte radiokanal og koncessionskravene, og at man laver en auktion, som handler om penge, lå det også i den tidligere regerings medieaftale.
Det løber man nu fra, det er en smule pinligt.
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-15:
Jeg har bare et enkelt spørgsmål til fru Jytte Wittrock, der også deltog i medieforhandlingerne i Kulturministeriet den søndag nat: Vil fru Jytte Wittrock her fra Folketingets talerstol bekræfte, at oppositionspartierne inklusive Socialdemokratiet fik store indrømmelser den nat, og at det faktisk efterhånden kun betragtedes som en formalitet, da ændringerne blev skrevet ind i medieaftalen, at sige ja?
Så ønsker man pludselig uvist af hvilken grund betænkningstid til dagen efter, og så meldte man fra én efter én.
Nogle begyndte så at melde til igen, men man kan jo ikke melde til på anden måde end at tiltræde det, som var aftalt den nat.
Jeg synes simpelt hen, at det er den måske største skuffelse, jeg har haft i de år, jeg har været i Folketinget, for det lå fuldstændig for, at partierne var enige.
Man indgik sådan en muskertered med hinanden: Enten går vi med alle sammen fra oppositionen eller også går ingen med.
Sådan fornemmede jeg det i hvert fald.
Jeg synes, det er et sørgeligt kapitel også i Socialdemokratiets historie, at de ikke er med i den her medieaftale.
Naser Khader (RV), 2002-11-15:
Jeg prøver igen.
Jeg synes ellers, at jeg stillede et meget godt spørgsmål tidligere, men jeg fik ikke noget svar.
Skal TV 2 privatiseres for enhver pris, eller er TV 2's privatisering afhængig af økonomien?
Jens Rohde (V), 2002-11-15:
Og det er vel ret og rimeligt, at vi, når vi går ud og tvinger folk til at betale en licens, så også putter nogle indholdskrav på, og at vi sikrer, at disse indholdskrav også efterleves.
Det er jo sådan set det, der ligger i den medieaftale.
Og mig bekendt var det ikke ligefrem det, der var Socialdemokratiets største ankepunkt i forbindelse med forhandlingerne.
Men vi finder i hvert fald, at det er rimeligt, at man stiller nogle krav til de institutioner, som får penge fra borgernes lommer, og som vi herindefra pålægger dem at opkræve.
Hr. Naser Khader spørger, om TV 2 skal privatiseres.
Vi har jo en aftale om, at vi skal undersøge økonomien.
Den står Venstre selvfølgelig ved, men det er Venstres udgangspunkt, at TV 2 skal privatiseres, det kan jeg godt love.
Den har de fået tildelt i en koncession, som jo var skræddersyet til Danmarks Radio, hvad jeg da også kan huske, hr. Aage Frandsen sagde i tv sådan nogenlunde.
Og vi arbejder nu på at finde så mange frekvenser som muligt, øge sendestyrkerne, øge netmulighederne for netværk for de eksisterende radioer, så vi får nogle stærkere netværk, der også har mulighed for at overleve på markedet. Med hensyn til, hvad borgerne kan blive fri for, og hvad de ikke kan blive fri for, så er det jo i virkeligheden borgerne selv, der skal vælge, hvad de gerne vil være fri for.
Og man kan jo faktisk godt, med undtagelse af de få steder, som er lagt ind i boliglovgivningen, blive fri for at købe alle de her pakker.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-15:
Jeg vil sige, at jeg synes, det er lidt falsk varebetegnelse, når regeringen forsøger at sælge forslaget som et forslag, der forenkler det danske skattesystem.
Derimod gør man udfyldelsen af selvangivelsen nemmere for de borgere, som stoler på de fortrykte opgivelser, og det er i grunden noget helt andet end en forenkling af skattesystemet.
Man kan jo tværtimod sige, at det her lovforslag kan medvirke til, at borgerne får endnu mindre indblik i, hvordan deres skat fastsættes.
Der er ellers hårdt brug for netop en forenkling af skattesystemet.
Vi kunne pege på tre forenklinger, som både kunne medvirke til en bedre social balance og mere gennemskuelighed.
Først og fremmest en sanering af fradragene.
Således burde f.eks. befordringsfradraget afskaffes.
Det fører til øget transport og forurening og er helt entydigt til størst fordel for de rigeste danskere.
Så er der ens beskatning af de forskellige former for indtægt og afskaffelse af det skrå skatteloft.
Men desværre synes regeringen ikke at være indstillet på at gå den vej.
Når det er sagt, vil Enhedslisten gerne medvirke til at gøre det lettere at være dansker.
Faktisk har vi gentagne gange omtalt det problem, at fradragsreglerne for studiegæld er så komplicerede, at der ikke er nogen, der kan finde ud af dem.
Derfor er vi trods alt tilfredse med, at de fradrag nu bliver påført de fortrykte opgivelser, og at Finansstyrelsen pålægges at opgive de oplysninger, der er nødvendige for det. Vi synes, det er ærgerligt, at der tilsyneladende ikke er mulighed for at lade denne ordning omfatte også de gamle statsgaranterede studielån, og vi vil under udvalgsarbejdet gerne have en nærmere redegørelse for, hvor ressourcekrævende det ville være.
Vi synes, det er interessant, at skatteministeren nu erkender, at der ikke har været hjemmel til den praksis, hvorefter man har nægtet fradrag for gamle renter de år, hvor man har misligholdt en afdragsordning.
Den diskrimination af studiegæld i forhold til andre gældsformer bliver nu afskaffet.
Det er selvfølgelig positivt, men jeg kan undre mig lidt over, at man kan have sådan en praksis i en række år, uden at det får nogen som helst konsekvenser, når man opdager, at der faktisk ikke var hjemmel til den. Enhedslisten kan også tilslutte sig den del af forslaget, som afskaffer muligheden for at pålægge boet efter en afdød at betale en tillægsskat.
Det er naturligvis ikke rimeligt at straffe den efterlevende for noget, den afdøde har begået.
På den måde må vi se på folk individuelt.
Vi vil altså gå positivt ind i udvalgsarbejdet i forbindelse med det her lovforslag.
Jytte Wittrock (S), 2002-11-15:
Ja, om det er en god dag eller en dårlig dag afhænger jo lidt af øjnene, der ser.
Jeg vil hæfte mig ved, at hr. Jens Rohde siger, at det er borgeren, der nu selv skal bestemme.
Hvordan hænger det sammen med, at man har lagt det overordnede programansvar på Danmarks Radios bestyrelse?
Er det ikke en styring et eller andet sted fra?
Giver det ikke meget nemt, hvis man kigger ned under overfladen, også en risiko for en politisk styring?
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2002-11-15:
Indledningsvis kan jeg oplyse hr. Anders Samuelsen om, at momsen efterhånden er slået igennem i Nordjylland.
Når det gælder det pågældende lovforslag, er Kristeligt Folkeparti i udgangspunktet positiv over for forslaget.
Der er brug for en indgriben på området, idet problemet i de seneste 10 år har fået lov til at eskalere, uden at man har haft mulighed for at stoppe det.
Det er vigtigt, at der bliver sat ind på den rigtige måde, og det virker, som om forarbejdet i dette forslag er gjort ordentligt, så der nu er al mulig grund til at tro, at der bliver skabt mere retssikkerhed på området.