runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2002-03-12:
Jeg ved ikke, hvad det er for en institution, jeg har nedlagt.
Men jeg ville ønske, at jeg kunne stille spørgsmål til fru Anne Baastrup, for så ville jeg gentage følgende spørgsmål, og det gør jeg så alligevel: Når visse kommuner evner at skaffe job til samtlige kontanthjælpsmodtagere, danske som udenlandske, skulle det så ikke være muligt for de andre kommuner at skaffe nogle timers arbejde til de uendelig få, som er i integrationsfasen, som ikke kan komme på højskole eller i gang med en uddannelse, og som ikke kan finde et job?
Disse uendelig få.
Skulle socialcheferne dog ikke være i stand til at finde noget til dem i stedet for at jamre i Jyllands-Posten?
Det synes jeg, at de skulle.
Også jeg har læst i avisen, at vi tilsyneladende har haft et geni ansat, og jeg skal da gerne undersøge, om det kan bekræftes, at vi har haft et geni ansat.
Jeg er ikke sikker på, at det kan bekræftes, men det kan vi da undersøge.
Og med hensyn til de 60.000, så forstår jeg bedre spørgsmålet, for det, det drejer sig om her, er jo kun 7-års-perioden i integrationsfasen.
Det drejer sig om disse ganske få tusind; så vidt jeg ved, drejer det sig om ca. 3.500 asylsøgere, som kommer ud hvert år, og de er jo ikke sociale tilfælde alle sammen, og nogle kan godt klare sig for den nedsatte ydelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-03-12:
For det første: Fru Marianne Jelveds sandhedsvidne, kan jeg forstå, er de amter, som ikke har magtet at løse ventelisteproblematikken.
Når de siger, at de ikke kan nå mere end sådan og sådan som sygehusejere, så siger Det Radikale Venstre: Nå, det var så det.
Men sådan siger vi ikke.
Vi siger, at der skal mere til, for det, sygehusejerne, her amterne, siger er det maksimale, de kan præstere, er ikke godt nok.
I stedet for at man fører pengene over i amternes kasse - og amterne så bare ud fra en overordnet vurdering tænker: Hvad gør vi så?
Nå, men vi gør ikke så meget, og det var nogle gode penge at få ind - er det afgørende for os, at der sker en reel merudvidelse, mere produktivitet på baggrund af de her penge.
Det er derfor, det skal kunne ses ude på den enkelte afdeling på sygehuset, at man bliver honoreret, og derfor tror vi, der kommer mere ud af denne her facon at gøre det på.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-12:
Der er jo to parter i denne sag.
Der er amterne, Amtsrådsforeningen, som repræsenterer sygehussektoren, og så er der en regering.
Man forhandler og indgår en forpligtende aftale, og SR-regeringen var parat til at sige: Hvad kan overhovedet presses ind og lade sig gøre?
Den får at vide, at 20.000 mere i 2002 er, hvad vi kan. Så må jeg sige, at her i marts måned 2002 mener jeg ikke, at hr. Thulesen Dahl har noget som helst grundlag for at sige, at der ikke arbejdes efter kl. 3 om eftermiddagen på sygehusene.
De er ved at implementere den aftale, den tidligere regering indgik med sygehusene.
Det har jeg ikke hørt nogen som helst forklaring
Hvad er det, der er sket af ændringer?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-03-12:
Hvis det virkelig forholdt sig, som fru Marianne Jelved giver udtryk for, at med den aftale, man indgik, så bliver hele døgnet brugt, så er det jo interessant.
Det er jo i hvert fald ikke den oplevelse, man får af at komme rundt, heller ikke når man indregner den merproduktion, som er forventet på baggrund af den tidligere aftale.
Det, der er afgørende for Dansk Folkeparti i den her sammenhæng, er jo lige præcis, at de 1½ mia. kr., der nu gives ekstra til bekæmpelse af ventelister, gives oven i de tiltag, der er lavet indtil nu.
Det er en reel meraktivitet, og jeg må nok sige, at hvis det er sådan, at de tidligere regeringspartier har haft det indtryk, at med den aftale, man indgik, kunne der ikke gøres mere, så forstår jeg mere og mere, hvorfor det gik galt for den regering.
For selvfølgelig kan det da ikke være et tilstrækkeligt ambitionsniveau, fru Jelved lægger for dagen.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-12:
Hr. Jørgen Winther ved jo udmærket mere, end Venstres ordfører giver udtryk for her fra talerstolen.
Der er gennem årene tilført utrolig mange midler til sygehusvæsenet under SR-regeringen.
Hr. Jørgen Winther ved også, at der produceres, hvis jeg må bruge det udtryk i denne her sammenhæng, 250.000 flere behandlinger end i 1996.
Den aftale, som hr. Thulesen Dahl ikke hørte efter eller måske ikke var opmærksom på, jeg tilkendegav, er aftalen fra sidste sommer indgået med Amtsrådsforeningen om ekstrabehandlinger i størrelsesordenen 20.000 i år, 20.000 mere - 40.000 - næste år og 60.000 det tredje år.
Det var, hvad Amtsrådsforeningen med alle de kapacitetsmuligheder og udvidelse af arbejdstid, overarbejde osv. mente, sygehusvæsenet kunne præstere ekstra.
Så spørger jeg: Hvori består sandheden?
Først 1,8 mia. kr. mere over 3 år, og derefter stadig væk 1,5 mia. kr. år 2002 oven i.
Hvordan skal de kunne bruges, når hele døgnet bliver brugt?
Det var den aftale, SR-regeringen indgik sammen med amterne.
Jørgen Winther (V), 2002-03-12:
Jeg hørte fru Marianne Jelved sige her fra talerstolen, at Det Radikale Venstre vil stemme nej med argumentationen: Der er ingen sammenhæng mellem ulandsbistand og ventelister på sygehusene.
Jamen jeg er enig.
Der er ingen sammenhæng mellem de to ting.
Det er en politisk prioritering, som regeringen har valgt at foretage her.
Den gamle regering, som havde mange år til at løse problemerne, havde den »succes«, at ventetiderne steg år for år.
Og nu genopliver jeg næsten valgkampen igen, for det sagde jeg dengang så mange gange i valgkampen: I 1 år ventede 247.000 mennesker mere end 3 måneder på behandling på danske sygehuse.
Det synes den nuværende regering er et problem.
Det syntes den gamle regering ikke var noget problem.
Det er deri forskellen er.
Vi vil gerne sørge for, at der bliver kortere ventetider.
Vi vil give et ekstra incitament til de sygehuse, til de afdelinger, der gør en ekstra indsats, og det er det, som vi nu vil gøre noget ved.
Og jeg kan godt sige til fru Marianne Jelved, at disse ventetider for 247.000 mennesker bliver kortere, og der er færre, der kommer til at vente.
Det er jeg ret sikker på.
Hvordan skulle man ellers løse problemerne, vil jeg spørge fru Jelved?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-03-12:
Fru Marianne Jelved siger, at den aftale, den tidligere regering indgik med amterne, gjorde, at man hermed strakte sig til det yderste af, hvad amterne kunne nå i forhold til at operere og i forhold til at gøre noget for de syge.
Det var da en udtalelse, der virkelig vil noget.
Jeg synes, at det er alarmerende at høre. Mener fru Marianne Jelved virkelig, at man i amterne, på sygehusene, på afdelingerne, ikke kan præstere mere, end man gør i dag? Mener fru Marianne Jelved, at man, når en overlæge ikke kan tage en operation, der skal påbegyndes, lad os sige kl. 14.30, fordi han kl. 16 skal over på et privathospital og operere, så ikke kan strække sig yderligere i det offentlige sygehusvæsen?
Mener fru Marianne Jelved, at det er at strække sig til det alleryderste, når patienter sendes hjem, fordi man skal være færdig på et bestemt tidspunkt, men ikke har penge til at betale lægen, sygeplejersken og portøren for overarbejdet, så man kan strække dagen måske en halv time og få den ekstra patient kørt igennem?
Det er jo bl.a. det, de her penge skal bruges til, nemlig at sikre, at den enkelte afdeling kan få penge, når man laver en ekstra operation.
Derfor vil man se, at man faktisk godt kan få det til at hænge sammen og så tage den sidste operation også.
Så får vi forhåbentlig optimeret antallet af behandlinger ganske kraftigt.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-12:
Da Det Radikale Venstres ordfører ikke kan være til stede ved denne behandling, andenbehandlingen,
skal jeg give forslaget et par ord med på vejen som forklaring på Det Radikale Venstres holdning i denne sag.
Der er ingen logisk eller naturlig sammenhæng imellem ulandsbistand og ventelister på danske sygehuse.
Det er et beløb, der er blevet trukket ud af luften, af den blå luft i bedste fald, og det er blevet fastholdt gennem en meget, meget lang periode, til trods for at SR-regeringen indgik en 3-årig aftale med amterne i sommeren 2001, som bl.a. førte til en aftale om 60.000 flere operationer over 3 år, hvilket var det yderste, amterne ville kunne præstere, og det er der aftalt midler til mellem den daværende regering og amterne. Alligevel påstås det, at der kan bruges 1,5 mia. kr. på en hensigtsmæssig måde oven i det.
Det tror vi i Det Radikale Venstre ikke på.
Det er ikke, fordi vi ikke vil bidrage med flere ressourcer, i det omfang de kan bruges formålstjenligt og hensigtsmæssig til at forbedre kvaliteten og antallet af behandlinger osv., men det er ikke penge, der løser den slags problemer, som vi har i sygehusvæsenet i dag.
Det er en helt anden politik, der skal til, og en helt anden opgaveløsning.
Det har vi forstået regeringen er i gang med.
Vi er et udvalg, der arbejder med det.
Vi venter interesseret på at bidrage konstruktivt til at forbedre sygehusvæsenet som sådan, men det politiske budskab, som dette lovforslag drejer sig om, at koble ulandsbistand med flere midler til at nedbringe ventelister, som ikke engang kan dokumenteres virker efter hensigten, vil og kan Det Radikale Venstre ikke bidrage til.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-03-12:
Socialdemokratiet støtter, at der afsættes en reserve på 1,5 mia. kr. ekstra til øget sygehusbehandling.
Vi er dog betænkelige ved den udmøntning, der er lagt op til fra regeringens side. Socialdemokratiet foretrækker derfor, at der afsættes en reserve til udmøntning for de amter, der kan gennemføre flere behandlinger end deres andel af de 20.000 ekstra behandlinger, som SR-regeringen aftalte med Amtsrådsforeningen i juni 2001.
Reserven kan så anvendes i det følgende år, såfremt der er resterende beløb i reserven ved udgangen af 2002.
Jeg vil da godt tilkendegive, at vi i Socialdemokratiet finder det stærkt kritisabelt, at regeringen har kædet finansieringen af midlerne sammen med besparelserne på ulandsbistanden.
De besparelser er selvvalgte.
Den eneste grund til, at regeringen er tvunget til det, er regeringens firkantede skattestop.
Det tvinger den til det.
Men nu er det regeringen, der har fastlagt modellen for mere aktivitet på sundhedsområdet, og derfor er det også regeringens ansvar. Vi er ikke i Socialdemokratiet sikre på, at den fremlagte model vil medvirke til, at de mest syge behandles først.
Det vil efter Socialdemokratiets opfattelse skabe en uhensigtsmæssig skævvridning mellem de kirurgiske områder og det medicinske område.
Vi forudsætter derfor også, at engangsbevillingen erstattes med et permanent løft, således at de mest syge tilgodeses.
Som forslaget er lagt frem i dag, vil det uden tvivl give en følgevirkning, der er helt uacceptabel, da det vil være på bekostning af de ældre, fordi forslaget efter min vurdering vil være årsag til en nedprioritering af de medicinske afdelinger og akutberedskabet.
Det vil automatisk give en elendig behandling på de medicinske afdelinger.
Vi har for få uger siden oplevet, hvor uværdigt mange ældre havde det under indlæggelse på medicinske afdelinger.
Jeg finder det absolut misvisende og uigennemskueligt med den model, ministeren har lagt til grund for at beslaglægge 10 mio. kr. til såkaldt administrativt arbejde, da det er penge, der udelukkende burde bruges på patientbehandling.
Det er helt i tråd med den politik, som Socialdemokratiet har på dette område.
Vi er i Socialdemokratiet tilfredse med, at der bevilges 25 mio. kr. til ungdomspsykiatrien, men vi mener dog fortsat, at det kun er en dråbe i havet, da der i dag er ventelister på indlæggelser og udredning i ungdomspsykiatrien på helt op til 1 år.
Jeg håber meget, at ministeren vil sadle om fremover, så
den overordnede sygehusplanlægning og gennemførelse af indsatsen fortsat sker i amtskommunerne og Hovedstadens Sygehusfællesskab, så der fremover vises respekt for kommunerne og deres planlægning.
Enkelte er kommet i den vildfarelse, at Socialdemokratiet ved at støtte forslaget om yderligere 1,5 mia. kr. til sygehusbehandlinger går ind for en øget brug af privathospitaler.
Det er der overhovedet ikke tale om.
Landets amter kan i dag og fremover købe sig til supplerende behandlinger på privathospitaler.
Det har vi intet principielt imod.
Tove Videbæk (KRF), 2002-03-12:
Grunden til, at jeg tager ordet, er, at der er sket en beklagelig fejl ved betænkningsafgivelsen, og den fejl vil vi i Kristeligt Folkeparti naturligvis gerne have rettet.
Vi er helt enige i lovforslagets intentioner om at gøre klar til en såkaldt saltvandsindsprøjtning på 1½ mia. kr. til det danske sygehusvæsen, og vi er også helt enige i de strukturelle forandringer i sygehusvæsenets funktionsmåde, der lægges op til i forslaget.
Disse to ting er vi meget, meget tilfredse med, for Kristeligt Folkeparti finder også, at de lange ventelister er uacceptable.
Men finansieringen af det her ellers så udmærkede initiativ er vi ét hundrede procent imod.
Vi er imod, at vi i Danmark som et af de rigeste lande i verden indskrænker vores ulandsbistand og faktisk henter økonomiske midler hos de allerfattigste i verden for selv at få det en lille smule bedre i Danmark. Så resultatet af Kristeligt Folkepartis overvejelser vedrørende L 64 bliver derfor, at vi er for selve lovforslaget, men imod finansieringen.
Og plus/minus bliver nul.
Det vil sige, at vi ender med at trykke på den gule knap, når der skal stemmes.
Lone Møller (S), 2002-03-12:
Der er ingen tvivl om, at det forslag, som vi andenbehandler her i dag, gør, at der sker et fundamentalt brud med alle de principper, der har været i dette land om lige adgang til sundhedsbehandling.
Borgerne kan nu klassificeres i kommunerne, alt efter hvor nyttige de er for samfundet.
Det er et brud med et princip om, at de mest syge skal have hjælp først.
Derfor må man vide, at det, man indfører nu, er en meget stor forskelsbehandling for borgerne i Danmark i forbindelse
med sygebehandling
Socialdemokratiet kan ikke støtte dette forslag.
Bertel Haarder (V), 2002-03-12:
Formålet med det hele er at få folk i arbejde, og det skal kommunerne engagere sig i, og med den nedsatte ydelse vil vi sikre, at der er en belønning for dem, der finder arbejde, og vi vil også opfordre kommunerne til at sørge for, at de, som vi ser på kort sigt kan dokumentere, at de ikke kan leve for den nedsatte sats, får tilbudt de par timers arbejde om dagen, som skal til, for at de kommer op på det gamle beløb.
Så vil jeg lige gøre opmærksom på, at hvis det er så stort et problem, så må det jo også være et stort problem, hvis den ene af et kontanthjælpsmodtagerægtepar finder job, for så lider de jo som bekendt et stort økonomisk tab i dag, medmindre det er et meget, meget velbetalt job.
Hvorfor skal vi ikke også høre om det problem?
Så vil jeg til sidst sige: Hvis der virkelig er en person, som egenhændigt har skaffet 1.000 i job i staten,
så skal vedkommende da genansættes.
Selvfølgelig, hvis det virkelig kan bekræftes. Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-12:
Nu er det mit indtryk, at de uendelig få, er det ikke efter regeringens ambition i størrelsesordenen 60.000, der skal ud på arbejdsmarkedet?
Det er ikke mit indtryk, at de 275 kommuner, vi har, anser 60.000 mennesker for at være uendelig få.
Men det kan vi jo snakke om en anden gang.
Noget andet er, at det bekymrer mig voldsomt, at ministeren ikke er klar over, at der til kampagnen vedrørende integration af indvandrere på statens arbejdspladser er ansat en konsulent, der inden for de sidste 2 år har skaffet 1.000 arbejdspladser.
Og integrationsministerens egen spindoktor siger, at hvis det er sådan, at han i øvrigt udtaler sig til pressen, så har han selv et personligt problem.
Men ministeren ved tilsyneladende slet ikke, at hele den der funktion nedlægges.
Det synes jeg er meget, meget bekymrende.
Hvor vil ministeren så skaffe sin kreativitet og fantasi fra, således at flygtninge har mulighed for at få arbejde?
Det vil jeg meget gerne se, hvis ministeren ikke engang kender sit eget system.
Margrete Auken (SF), 2002-03-12:
Jeg blev lidt forbløffet over at høre 11. september brugt som begrundelse for det her.
Det vil egentlig være interessant at høre lidt nærmere om det, altså medmindre det skal være et fuldstændig tomt udsagn, hvor 11. september kan bruges som begrundelse for hvad som helst.
Det synes jeg strengt taget at 11. september er for alvorlig til - og for den sags skyld også den sag, som vi behandler i dag.
Det andet er spørgsmålet om, hvorvidt det her nu bliver tilstrækkelig uafhængigt.
Hvis man går Paris-principperne igennem, understreges det, og det er så også sagt til regeringen, at det skal være både økonomisk, administrativt og måske oven i købet lokalemæssigt uafhængigt, altså at deres infrastruktur skal være helt fri af regeringen, og det kan jeg altså ikke høre at det bliver.
Nu har vi ikke set forslaget.
Jeg var lige henne og få det hos embedsmændene og er noget forbløffet over, at det er den måde, man skal have fat i det på.
Jeg kan ikke begribe, at det ikke er omdelt.
Men det kan jo skyldes, at jeg var i Grønland med Præsidiet og derfor ikke havde de rigtige kontakter på de rigtige tidspunkter.
Men det er stadig væk uacceptabelt. Jeg vil godt lige spørge, om vi lige kan få forklaret, hvordan det her er i overensstemmelse med Paris-principperne, hvor infrastrukturen, herunder altså lokaler, administration og økonomi, er uafhængig af regeringen - selvfølgelig kan økonomien ikke være det helt, det er klart.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-12:
Jeg synes jo, det er interessant, at integrationsministeren efterlyser kreativitet, men samtidig fyrer den person, der rent faktisk har udvist kreativitet, som fru Anne Baastrup også var inde på, og faktisk har skaffet 1.000 mennesker i arbejde.
Det er jo lidt svært, hvis ens kreativitet bliver belønnet med en fyreseddel.
Hun spørger i Jyllands-Posten, om hun skal spare børnenes fastelavnsarrangement væk, så børnene altså ikke kan deltage i fastelavnfesten i børnehaven og skolen, eller om hun skal købe billigere mad.
Jeg vil da gerne spørge integrationsministeren om, hvad hans kreativitet synes gavner integrationen mest.
Er det, at man ikke deltager i fastelavnsarrangementet, eller at man køber billigere mad?
Jens Rohde (V), 2002-03-12:
Først til hr. Jeppe Kofod: Det kan ikke - for hr. Jeppe Kofod heller - komme som nogen overraskelse, at Venstre naturligvis hylder de grundlæggende frihedsrettigheder for det enkelte menneske.
Det har altid været en bærende del af det liberale princip, og det vil jeg fastholde.
Det har heller ikke lidt skade i den her diskussion.
På det punkt er jeg klart uenig.
Hvad hr. Søren Krarup siger til Berlingske Tidende eller skriver i Berlingske Tidende eller andre steder for den sags skyld må stå for hr. Krarups egen regning.
Til fru Margrete Auken: Paris-principperne er klart overholdt i det, som regeringen fremlægger, og som er i høring nu.
Med hensyn til lokalerne er der jo tale om en fuldstændig uafhængighed i forhold til regeringen.
Men det er der såmænd også i forhold til økonomien, for det, der står i Paris-principperne, er nemlig begrebet adequate funding, og det betyder, at der skal være tilstrækkeligt med midler til centret, og det er der.
Det er ikke sådan, at den øverste kasseholder kan holde forskningsmidlerne tilbage.
Det er også sådan, at man fortsat, ligesom man hidtil har gjort, kan søge offentlige og private midler.
Så i forhold til økonomien er der også en klar overholdelse af Paris-principperne.
Så vil jeg sige til hr. Jesper Langballe, at Dansk Folkeparti er en aftalepartner på det her område, og jeg går naturligvis ud fra, at Dansk Folkeparti anerkender den konstruktion, som vi har lavet i fællesskab, og at man bakker op om den ordning og konstruktion, der er lavet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-03-12:
Først til fru Margrete Auken, som mener, at det, jeg citerede centrets direktør for at udtale, det skulle han, det var søreme vigtigt.
Jamen altså vi er fuldstændig uenige.
Jeg mener, at hvis en centerdirektør skal skabe respekt om både sit eget arbejde og også centret i al almindelighed, så tjener han ikke sig selv ved at gå ud med udtalelser af en så politiserende karakter, som Kjærum her gør.
Jeg mener, at han undergraver respekten for det center, hvor han burde gøre det modsatte.
Det er jo klart, at der kan fru Margrete Auken og jeg have helt vidt forskellige synspunkter, og måske synes fru Margrete Auken, at det er lidt ærgerligt, at Kjærum måske ikke får opbakning fra alle sider til at gå ud på den måde, han gør i en så politiserende debat.
For det er jo fuldstændig rigtigt, at han går ud til fordel for de partier i den politiske debat, som fru Margrete Auken også selv tilhører.
på finansloven, der er 13 mio. kr. i år, og der er sat 8 mio. kr. af næste år.
Hr. Jeppe Kofod spørger så, om jeg vil acceptere formuleringen om, at den nye konstruktion er en styrkelse af diskussionen om respekten for menneskerettigheder.
Ja, altså i den forstand, at vi sikrer, at man sætter fokus på det, der egentlig er værd at sætte fokus på i forhold til at undgå den politiserende debat, kan det jo godt være, at man højner den almindelige respekt for det centers arbejde, som hr. Jeppe Kofod er så ihærdig fortaler for.
Så vil jeg sige til hr. Niels Helveg Petersen: Altså der er jo ingen tvivl om, at det, der ligger i den nye konstruktion, er, at man kopierer arbejdsgrundlaget fra det nuværende menneskerettighedscenter over i Institut for Menneskerettigheder.
Det er et vaskeægtigt politisk kompromis, der er lavet, hvor det har været vigtigt for regeringen - har vi forstået - at gøre det sådan for ikke at komme ud i en ny godkendelsesrunde i forhold til FN-systemet.
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-03-12:
Det er ganske rigtigt, at det er Det Radikale Venstre, der har rejst denne debat, og jeg synes, forløbet viser, hvor berettiget det var.
Og jeg vil gerne sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, jeg havde ikke særlige korte bemærkninger til de to første indledere og har i øvrigt som ordfører for forslagsstillerne jo mulighed for at tale til sidst, så det skal hr. Thulesen Dahl ikke undre sig over.
Men jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Thulesen Dahl, som går tilbage til, hvad hr. Søren Krarup sagde tidligere, nemlig at man var tilfreds med dette her forslag, fordi man her omdefinerede - sådan måtte jeg forstå det - centrets eller den kommende institutions arbejdsområde.
Men som hr. Jens Rohde udmærket gjorde rede for, er det jo ikke tilfældet.
Arbejdsområdet for centret her er nøjagtig det samme, som det er for det nuværende Det Danske Center for Menneskerettigheder.
Der er ikke i det, jeg har hørt fra regeringen, nogen som helst indskrænkning i arbejdsområdet.
Det vil jeg gerne spørge hr. Thulesen Dahl om han også finder.
Og så vil jeg sige, at jeg synes, at gøre dette her til en personstrid, hvor det drejer sig om noget, der er meget vigtigt for mange af os, nemlig respekten for menneskelige rettigheder, det synes jeg er meget forkert.
Jeppe Kofod (S), 2002-03-12:
Ja, jeg vil også håbe på, at regeringen kommer op og tager afstand fra de bemærkninger, som Dansk Folkepartis ordfører havde om det center her og især om centrets direktør.
Jeg synes, det er dybt beklageligt i en så alvorlig situation at drage det ind i denne debat på den måde, som Dansk Folkeparti gør det.
Jeg har ét konkret spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører, og det er: Opfatter man ligesom regeringspartierne
, at den nye konstruktion, som man har sagt ja til i finanslovaftalen med regeringen, er en styrkelse, en fremme af menneskerettighederne?
Er det en styrkelse af det arbejde, der foregår i Danmark, og det grundlag, altså Paris-principperne, også i forhold til at overvåge regeringen, Folketinget, den offentlige debat, i forhold til at fremme menneskerettighederne og til at fremme ikkeforskelsbehandling?
Opfatter Dansk Folkeparti også det her som en styrkelse af det område?