runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2002-02-06:
Jeg ved jo, at Det Konservative Folkeparti tidligere har været meget optaget af at sikre en varieret butiksstruktur. Derfor vil jeg gerne høre fru Helle Sjelle, hvad hun siger til, at lovforslaget ifølge ministeriets bemærkninger vil betyde flere butikker i de 20-30 største byer og tilsvarende færre butikker i de øvrige byer.
Er det noget, Det Konservative Folkeparti synes er godt, eller er det noget, man også er bare lidt bekymret for?
Jeg vil også gerne spørge fru Helle Sjelle, om det ikke er korrekt, at med de regler, der nu lægges op til i byzonen, er der stort set ikke den ting, kommunen ikke selv kan.
Kan fru Helle Sjelle forestille sig noget projekt, en kommune vil sige nej til, og noget projekt, en kommune ikke kan finde en særlig planlægningsmæssig begrundelse for at sige ja til?
Kort sagt: Er der ikke her frit spil for bare at udvide butiksarealet inde i de største byer, og er Det Konservative Folkeparti ikke bare lidt bekymret for konsekvenserne?
Helle Sjelle (KF), 2002-02-06:
Jeg bemærker mig alle de høringssvar, som vi har fået udleveret indtil nu, men der er ikke nogen, som jeg vil sige absolut er altafgørende udslagsgivende for det forslag, som vi skal til at behandle nærmere i udvalget.
Jeg tager dem med som partsindlæg, det er jo det, de er.
Det er indlæg fra folk, som selvfølgelig har en meget, meget stor interesse i, hvad der foregår på det her område.
Og det synes jeg er godt, og jeg synes, det er godt, at de giver deres mening til kende.
Men vi som lovgivere må tage det for, hvad det er: De har givet deres mening til kende, det tager vi med i behandlingen, og det lægger vi mærke til, men derudover er det jo ikke høringssvarene, der skal diktere lovgivningen.
Sådan fungerer det jo ikke.
Amterne har vi ikke noget imod bliver nedlagt, det er ikke nogen hemmelighed, og derfor har vi heller ikke nogen planer om at give dem større kompetencer, end de har på nuværende tidspunkt.
Hvad angår selve muligheden for udvikling i byerne, er en af pointerne jo netop, at der skal være mulighed for også ude i de mindre kommuner at skabe noget udvikling og give dem friheden til at skabe noget udvikling.
Jeg er ikke så bekymret for, at det her ender med, at vi får et fuldstændig dødt landområde.
Det vil jeg i hvert fald ikke håbe vi får.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi giver folk, kommunerne, friheden til, at man udnytter de muligheder, der er, for at få f.eks. nye butikker ude omkring.
At der er nogle, der lukker, kan man selvfølgelig ikke udelukke, selvfølgelig kan man ikke det.
Hvad angår VVM-pligten: Det synes jeg er noget vi skal se på i udvalget.
Jeg synes, vi skal tage en drøftelse om, hvorvidt det er noget, som vi skal se nærmere på.
Det kan godt være, det er en god idé, men det er ikke noget, jeg kan vurdere lige her på stående fod. Storcentrene, må jeg indrømme, er jeg ikke så bange for, for der har regionalmyndighederne jo stadig væk kompetencen på det område.
Der er det på den måde, at vi har begrænsninger på henholdsvis 3.000 m2 og 1.500 m2.
Det er jo ikke storcentre, der her er tale om.
Og det synes jeg vi ligesom skal holde fast i for at få en nuanceret debat.
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-06:
Som jeg sagde i min ordførertale, er Det Radikale Venstre så inderligt imod overførslen af landzonekompetencen til kommunerne, og derfor er vi formentlig tvunget til, næste gang vi er i et parlamentarisk flertal på miljøområdet, at arbejde for, at den bliver tilbageført.
Det, der står tilbage, er, at miljøministeren kan muntre sig med de her udskejelser i omtrent 3½ år, indtil vi vil arbejde for at tilbageføre den.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-06:
Miljøministeren må altså undskylde.
Man kan ikke på den ene side bekræfte udtalelserne fra Ritzau-interviewet den 2. september og så et øjeblik efter sige, at man har gjort fuldstændig det, man sagde før valgkampen.
Det tror jeg er fuldstændig indlysende for alle ikke kan være sandt
begge dele.
Og det er det jo heller ikke.
Sandheden er, at Venstre ikke bare har undladt at sige noget om sine planer om at beskære miljøbistanden til ulandene, men decideret åbent har erklæret, at det ville man ikke gøre, fordi man syntes, det havde fundet et fornuftigt leje.
Så nytter det ikke at komme med den sædvanlige smøre, som alle ministre har lært udenad, om, at man prioriterer hofteoperationer, ældre og barselorlov.
Det vidste man jo også godt.
Det førte man sig jo meget voldsomt frem med på samme tidspunkt.
Så man har udmærket vidst, hvad det var, man var ude i, og derfor er konklusionen, at Venstre drastisk har gjort noget andet, end man har sagt om miljøbistanden, og har svigtet sine valgløfter.
Derfor bliver jeg bare nødt til at spørge igen: Hvad er årsagen til det?
Er der nye oplysninger og i givet fald hvilke?
Eller er man blevet tvunget af de to andre partier
bag finanslovaftalen?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Det her er jo et forslag, som har været sendt til høring, så er der kommet nogle høringssvar, og så har vi indrettet lovforslaget efter dem.
Hvis der er nogle skriftlige spørgsmål eller andet at stille i udvalget, skal jeg gerne svare, så skal jeg sørge for, at der bliver svaret på dem.
Generelt kan man bare være sikker på, at det er miljøet, der er blevet sat højt her i regeringens forslag.
Torben Hansen (S), 2002-02-06:
Det er fuldstændig korrekt, hvad miljøministeren siger.
Der er ikke tale om en genfremsættelse, for det nåede aldrig at blive fremsat.
Men man kan sige, at der i hvert fald lå et skitseforslag, og vi kan se, at der er sket en ændring, hvor nogle af de virksomheder, som i første skitse kunne pålægges at oprette den slags anlæg til ozonlagsnedbrydende stoffer, ikke længere er med her i det endelige lovforslag.
Her er det såmænd bare, at jeg vil spørge, om det er udtryk for en bevidst prioritering eller det bare er noget, der er sket.
Men ellers har vi også udvalgsarbejdet til at kikke på det.
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-06:
Det Radikale Venstre støtter ændringen af loven om beskyttelse af havmiljøet, som giver hjemmel til at gennemføre internationale forpligtelser og retningslinjer, der er til gavn for havmiljøet og det tilbageværende ozonlag.
Vi anser det generelt for vigtigt at samarbejde
internationalt for at bekæmpe grænseoverskridende forurening, og i den sammenhæng er MARPOL- og OSPAR-konventionerne samt EU-samarbejdet oplagte fora.
For at det grænseoverskridende samarbejde kan fungere effektivt, er det fundamentalt, at de forskellige lande hurtigst muligt gennemfører de forpligtelser, som et givet samarbejde medfører.
Derfor er det vigtigt, at Danmark går foran med et godt eksempel og hurtigst muligt gennemfører egne forpligtelser.
Derfor tilslutter vi os lovforslaget og opfordrer i øvrigt regeringen til generelt at arbejde for, at Danmark går i front, når det gælder gennemførelse af internationale miljøforpligtelser.
Så skulle jeg på vegne af hr. Ole M. Nielsen fra Kristeligt Folkeparti meddele, at Kristeligt Folkeparti støtter lovforslaget.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-06:
I en moderne og stadig mere globaliseret verden kan man nogle gange godt komme i tvivl om, hvilket grænseoverskridende problem der egentlig er værst.
Det vil jeg ikke forsøge at gisne om her, men de fleste vil nok kunne enes om, at forurening i hvert fald er et problem.
Effektiv bekæmpelse af miljøproblemer er det straks sværere at skabe international politisk enighed om, og det er jo desværre sådan, at varige løsninger og forbedringer kræver, at alle lande deltager aktivt i arbejdet.
Det nytter kun meget lidt, at vi her i Danmark ensidigt vedtager vidtgående regler for at begrænse udledningen af skadelige stoffer.
Hvis vi ikke aktivt arbejder for høje standarder i resten af verden, er vor egen indsats ikke meget værd.
Det gælder også beskyttelsen af havmiljøet, hvor det er nødvendigt, at vi yder en indsats i vores samarbejde med de andre lande.
Det her lovforslag skal primært sikre, at der er hjemmel til, at vi kan leve op til vore internationale forpligtelser, hvad angår havmiljøet.
Og det er naturligvis vigtigt at sikre, at Danmark til stadighed er i stand til at leve op til de internationale forpligtelser, der følger med de internationale tiltag.
Forslaget får derfor vores fulde opbakning.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-02-06:
Beskyttelse af havmiljøet er en vigtig ting, for havet er et stort spisekammer, ikke kun for fiskene, men for os alle.
Man må jo ikke glemme, at det er store mængder brændstof, der bruges, når det er et skib, der skal drives fremad.
Derfor er det vigtigt, at vi også stiller krav til det brændstof, der bruges om bord på disse skibe.
Man stiller jo også krav til de nye biler, der sælges her i Danmark.
De skal alle sammen være udstyret med en katalysator, og det er netop for at bremse udledningen af skadelige stoffer til naturen.
Men det er ikke kun det, der kommer op af skorstenen, der er farligt for miljøet.
Når et skib er i havn, bør det jo være sådan, at det kan komme af med sit affald.
Det vil sige, at en havn skal have nogle faciliteter til at modtage det driftsaffald og lastrester, så vi ikke oplever, at det bliver smidt over bord fra skibene, når de sejler ude på det store hav. Vi ved jo alle, at der bliver produceret affald hele tiden både til vands, til lands og i luften.
Derfor er det vigtigt, at man opretter nogle modtagestationer til både ozonlagsnedbrydende stoffer og andet affald, og at man har modtagestationer til driftsaffald og lastrester netop fra skibene. Vi ser også meget positivt på, at miljøministeren vil kunne pålægge ejere eller brugere af nogle platforme at foretage overvågning eller egenkontrol af havmiljøet omkring de her platforme. Det er i vores alles interesse at bekæmpe
den forurening af havmiljøet.
Torben Hansen (S), 2002-02-06:
I Socialdemokratiet ser vi det som en meget vigtig politisk opgave at sikre et ordentligt og rent havmiljø.
Havmiljøet er sårbart - det ved vi alle - med mangfoldige biologiske kulturer, men er jo samtidig vores spisekammer og vores livsgrundlag. Derfor skal vi altid i det, vi laver, gå efter forsigtighedsprincippet, og vi skal også gå efter forureneren betaler-princippet.
Siden er der også kommet et tillæg til MARPOL-konventionen samt OSPAR-konventionen, begge om beskyttelse af havmiljøet.
Socialdemokratiet finder det meget vigtigt, at Danmark får indrettet lovgivningen sådan, at vi kan ratificere MARPOL-konventionen samt leve op til OSPAR, fordi der er miljømæssige fremskridt i begge konventioner, miljømæssige fremskridt, som dækker mange lande, men som også er positive for Danmark med den megen trafik, der er i de danske farvande.
På baggrund af det er Socialdemokratiet positivt over for de foreslåede ændringer af havmiljøloven, som de fremgår af L 58, som jo er en genfremsættelse af den tidligere regerings forslag.
Desværre må vi også konstatere, at det på enkelte punkter umiddelbart ser ud, som om den nuværende regerings
lidt blødere miljøpolitik også slår igennem på det her område.
, og vedrørende de ozonlagsnedbrydende stoffer er det vigtigt for Socialdemokratiet at pointere, at virksomhedskredsen, der kan pålægges at oprette sådanne anlæg, udvides til at gælde andre end reparationsanlæggene og ophugningerne. Socialdemokratiet synes også, det er vigtigt, at Danmark lever op til OSPAR-konventionen vedrørende boreplatforme, at der nu bliver hjemmel til, at de for egen regning skal gennemføre undersøgelser af de miljømæssige påvirkninger af egen olie- og gasudvinding.
I genfremsættelsen tales der kun om havmiljøet, hvor der i det tidligere forslag taltes om havets, herunder havbundens fysiske, biologiske og kemiske tilstand.
Vi vælger at tro, at det dækker det samme, men nu har vi ministeren til stede, og så kan vi jo få ministerens kommentarer til det.
Sluttelig synes Socialdemokratiet også, det er vigtigt, at vi får indrettet havmiljøloven således, at vi kan stille endnu større krav til skibenes luftforurening samt brændstoffet.
En af de helt store kilder til forsuring i Danmark er udledningen af svovldioxid fra skibstrafikken i de danske farvande.
Skibstrafikken udleder dobbelt så meget som alle landbaserede kilder i Danmark.
Vi skal den her forsuring til livs, og derfor støtter vi lovændringen, der gør, at vi kan ratificere MARPOL, en ratificering, der vil betyde en halvering af det tilladte svovlindhold i skibenes brændstof.
Det er et skridt på vejen, men vi håber, at der på et senere tidspunkt kan tages flere skridt til yderligere nedbringelse af skibenes svovlforurening.
Med de kommentarer og spørgsmål vil Socialdemokratiet tilslutte sig linjerne i forslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Det er sådan set lidt ærgerligt, at det er hovedmiljøordføreren for Socialdemokratiet, der skal op her til sidst og sige: Vi glemte lige i vores indlæg tidligere på dagen at få sagt, at det passer slet ikke, det der med detailhandelen; vi er alligevel til noget.
Det skulle hr. Carsten Hansen da have ladet slippe ud af sit bryst dengang og have sagt: Jeg er til noget alligevel.
Men det var jo noget værre skidt, og det kunne ikke bruges, det ville ødelægge butikkerne, der var kun 20 byer, der ville vinde på det, og tre Bilka'er ville der komme alle steder, og det var den rene elendighed.
Nu hører jeg alligevel, at fru Pernille Blach Hansen kommer op og siger: Ah, så galt var det ikke, nu skal vi prøve at hjælpe hinanden lidt.
Okay, lad os kigge lidt på, hvad I er til.
Det synes jeg sådan set er i orden.
Det var bare lidt trist, at vi fik startet det på den måde.
Fru Pernille Blach Hansen tager helt fejl, når hun siger, at det kun er Dansk Folkeparti.
Jeg noterede mig jo, at De Radikale var med på detailhandelsdelen, og jeg noterede mig, at Kristeligt Folkeparti var med på flere af de ting, der drejede sig om landzonen, og det glæder jeg mig over.
Omkring det med fødevareministeren ved jeg, at også landbruget, som jeg har haft møde med i dag, er bekymret for, at man har en regel, der siger, at bare der er fire huse, så har man en landsby.
Det skal vi lige kigge lidt på.
Det var i øvrigt noget, den tidligere miljø- og energiminister indførte, ellers havde det ikke været et problem i dag.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-02-06:
Jeg kan godt forstå, at miljøministeren er sur.
Det må være meget frustrerende, at der ikke er et kæmpe flertal i Folketinget, der klapper i de små hænder, hver eneste gang ministeren åbner munden; der er kun Dansk Folkeparti.
Det kan jeg godt forstå ministeren er sur over og beklager dybt; det er vi andre sådan set også lidt kede af.
Det, jeg gerne vil sige, er: Ministeren efterlyste jo lidt imødekommenhed fra Socialdemokratiet.
Det vil jeg godt levere nu, men så forventer jeg jo, at ministeren leverer
noget tilsvarende.
Derfor vil jeg gerne sige: Vi er dybt bekymrede over alt det, der ligger på landzonen, på gyllebeholdere, på aftægtsboliger, på medhjælperboliger.
Der fornemmer vi, vi står ret langt fra hinanden.
Vi er lidt mere interesserede i at komme ind og diskutere det, der handler om detailhandel, såvel som De Radikale er, for at luge ud i de værste tidsler, jovist, men for også at diskutere med ministeren.
Det synes vi vil være meget imødekommende.
Og da ministeren gør så meget ud af, at han taler med folk i det åbne land - der er jo snart ikke den fugl, ministeren ikke har sunget med - vil vi da gerne høre ham også lytte til, hvad oppositionen siger i Folketingssalen.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Det gør i hvert fald i høj grad indtryk på en miljøminister, at ordføreren for Socialdemokratiet kan spørge miljøministeren tre gange om en gyllebeholder, men ikke engang er i stand til at sige herfra: Okay, så går vi i gang med de gyllebeholdere.
Der kom ingen tilsagn; jeg vidste det.
Det er det.
Man vil prøve at snige sig uden om hver gang, siger alle mulige ting om at ville være med til det, og når det så kommer til, at beslutningen skal tages, så viger modet, så bliver man blød i koderne, og så hopper man alligevel af.
Sådan går det.
Det er også derfor, det er så svært at forestille sig, at vi skulle kunne få Socialdemokratiet med til sådan noget, hvor det kræver mod, hvor det kræver at have tillid til andre politikere end dem, der er på Christiansborg.
Det er ikke nemt at forestille sig, at Socialdemokratiet overhovedet kan have nogen tillid til, at deres kommunalpolitikere kan træffe de rigtige afgørelser.
Og nu var det, hr. Carsten Hansen skulle have fortsat med at læse op: »Ministeriet har imidlertid noteret sig, at der vil blive tale om forholdsvis begrænsede ændringer.« Hr. Carsten Hansen vil nemt kunne komme til at opleve, når man engang skal kigge tilbage på de beslutninger, der blev truffet, at alle de store bekymringer, man gjorde sig, aldrig blev til noget.
Der er jo ikke meget ved at leve på den måde, man skal jo prøve at se lidt mere lyst på det.
Så det vil man hurtigt kunne komme til at opleve.
Carsten Hansen (S), 2002-02-06:
Jeg er glad for det tilsagn, ministeren har givet om, at der, hvis der er mulighed for det og der er flertal, i hvert fald kan etableres ændringsforslag til lovforslaget.
Der er jo entydigt peget på en række problemer.
Nu skal vi jo nok holde indenrigs- og sundhedsminsiteren ude af det, men han rejser jo væsentlig tvivl, og miljøministeren gør det jo i øvrigt også, omkring vindere og tabere, men fra Fødevareministeriet bliver der jo rejst en lang række betænkeligheder, både i forhold til landbrugsloven og også i forhold til, at der bliver friere mulighed for at etablere boliger i det åbne land, det vil sige, at bedrifterne får indskrænket deres udviklingsmuligheder.
Gør det heller ikke indtryk på ministeren, at ministerens egen organisation og eget bagland, altså det, vi kunne kalde Højskolevenstre, også udtrykker betænkeligheder i forhold til det her omkring det åbne land?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Det er jo et specielt argument, hvis man skulle sige, at nu deler vi det her lovforslag op, og så kunne vi tage sådan en afstemning om, hvor mange der mener, at det skal være i tre dele, for at man så kan finde ud af, at der er flere, der vil med, eller i to eller fire.
Når jeg har taget det i én del, så er det, fordi det alt sammen vedrører planloven, og derfor ligger det jo naturligt i den her lov.
Det er årsagen til det.
Jeg synes, at det har jeg svaret på. Så vil jeg sige om det med gyllebeholdere: Jeg synes da, det er fint, at man stiller et krav om, at gyllebeholderne skal væk, når man ikke bruger dem længere.
Det tror jeg endda at landbrugsorganisationerne synes er en god idé, men det er jo slet ikke det, det drejer sig om.
Hvis det betyder, at nu er hr. Carsten Hansen med på, at vi skal have lov til at lægge gyllebeholdere dér, hvor de ikke generer folk, nemlig ude på marken, dér, hvor gyllen skal ud, med landskabelige hensyn og beplantning rundtomkring, så hjælper det jo på det, men tro mig, jeg er næsten sikker på, at når hr. Carsten Hansen går op her igen, så vil jeg få at vide, at det er ikke, fordi jeg skal tro, at man så går ind for de gyllebeholdere, der skulle derud, det er jo bare sådan en lille finte, bare lige sådan, for at vi kom til at diskutere.
Men det ville da glæde mig, hvis hr. Carsten Hansen går op og nu siger: »Nå ja, men nu har jeg så fået svar på spørgsmålet, som jeg har stillet tre gange, det betyder også, at nu er jeg med.«
Må jeg så ikke godt sige fra Indenrigs- og Sundhedsministeriet til hr. Carsten Hansen: Når man læser op af en skrivelse, er det jo fair at læse, hvad der står.
Så lad mig læse op, hvad der står i 3. afsnit fra Indenrigs- og Sundhedsministeriet: »Ministeriet finder generelt, at forslagets ændringer vedrørende landzoneadministrationen indeholder flere gode aspekter i forhold til at sikre gode udviklingsmuligheder i landdistrikterne.«
Er det så ikke lige en overfortolkning at sige, at ministeriet har udtrykt, at nu vil landdistrikterne gå helt rabundus, og at det går helt galt for de små kommuner? Jeg kan godt læse, hvad der står hernede om, at man siger, at ud fra nogle landdistriktssynsvinkler er der nogle ting med færre butikker, som jeg også har skrevet helt loyalt i lovforslaget, men hvorfor ikke lige læse op, at man synes, det er en rigtig god idé?
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-06:
Jeg beklager at måtte spørge ministeren igen, men jeg fik ikke noget svar på, hvorfor lovforslaget ikke kan opdeles i to, ud over at det var en god idé, at det blev behandlet under ét.
Så jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren overhovedet ikke er interesseret i at få et bredere flertal end med Dansk Folkeparti om ændringer i detailhandelsbestemmelserne.
Carsten Hansen (S), 2002-02-06:
Jeg hørte ikke ministeren forholde sig til de ting, vi har anført om det åbne land og gyllebeholdere, men det kan være, at det kommer senere.
Men er det ikke sådan, at i dag skal det over regionplanmyndigheden, hvis vi taler om et center på 3.000 m2i den indre by?
Sådan vil det ikke være fremover, fordi kommunen både bliver landzonemyndighed og bliver byplanmyndighed.
Der er altså en væsentlig forskel.
I realiteten ophæver vi detailhandelsplanlægningen i de indre byer, og det vil betyde konkurrence.
Der vil blive vindere, nemlig de 20-30 største byer, som ministeren selv skriver i bemærkningerne til lovforslaget, og der vil være tabere i landsbyerne, i de mindre bysamfund.
Jeg vil også godt sige om høringssvar osv.: Det er nu altså sådan, at Naturklagenævnet peger på, at der er en del uklarheder: Hvor mange boliger kan der opføres på en aftægtsbolig? Hvad er en medhjælperbolig? Osv.
Jeg håber, at ministeren er åben over for nogle af de her ting, Naturklagenævnet peger på.
Jeg har også en række høringssvar, f.eks. fra Fødevaredirektoratet, som rejser en lang række tvivlsspørgsmål, og derudover må jeg sige, at ministerens partifælle indenrigs- og sundhedsministeren jo også rejser tvivl og er ked af, at detailhandelen forsvinder ude i de små byer.
Det håber jeg ministeren vil tage alvorligt, det er dog trods alt ministerens kollega og ikke de eksperter, som vi ikke må lytte til mere.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Nu skal vi jo ikke blive polemiske, men jeg vil sige til hr. Christian Brix Møller, at jeg nu ikke er sikker på, det er en god idé at lade hele sin stillingtagen til lovændringen gå ud på, at man regner med, at man overtager regeringsmagten om 3½ år.
Altså hvem ved, om der kan komme til at gå meget længere tid?
Jeg vil kun sige om det med at dele det, at jeg kan bare ikke se en fordel i det, det må jeg sige.
Det er planloven, og derfor synes jeg, det passer fuldstændig sammen.
Vurderingen har været, at det passer godt ind i planloven.
Så til hr. Carsten Hansen om høringsfasen
: Altså det, som hr. Carsten Hansen siger, er jo faktisk så, at vi i stedet for først burde have sendt lovforslaget frem helt til sidst, så Folketinget havde kort tid til det, hvis vi havde taget en 2 måneder lang høringsfase, der derefter indgik i lovforslaget, der så kom helt til sidst. Hr. Carsten Hansen ved jo nok, at tiden er lidt utraditionel i det her år, hvor vi har haft én regering, så har vi haft et valg, og så har vi haft skift til en anden regering, der fremsætter lovforslagene.
Vi er presset tidsmæssigt, og vi gør det også, for at Folketinget får nemmere ved at arbejde med det.
Jeg ved jo, at man har fået sendt høringssvarene over, og høringsnotatet er kommet for et par dage siden.
Jeg mener, vi har jo gjort det, vi kunne for det.
Så er der det, der bliver sagt om de her større bycentre: Jamen jeg må sige til hr. Carsten Hansen, at det kan man da også i dag.
Så skal jeg stå og høre fra hr. Carsten Hansen, at det er en lidt dårlig planlægning.
Når jeg tænker på, hvilke midler man brugte dengang med at flytte rundt på butikker, der blev nedlagt, og sådan noget.
Det gør vi da ikke.