runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2004-03-24:
Jeg vil gerne bede finansministeren om at bekræfte det svar, han har givet til mig i efteråret på spørgsmål nr. S 4839, hvor finansministeren gør opmærksom på, at en investering på 1 mia. kr. i større offentligt forbrug, dvs. bedre velfærd, giver 1.700 flere i beskæftigelse.
Heraf kan man vel også slutte det modsatte, at 1 mia. færre kroner giver 1.700 flere arbejdsløse. Det er altså finansministerens tal, det er ikke hr. Villy Søvndals.
Ellers er vi jo i en helt ny parlamentarisk situation.
Det er det ene.
Det andet er, at hvis det virkelig skulle være udtryk for en socialistisk politik, at man i en tid med høj arbejdsløshed så gør, som SF foreslår, nemlig at man bruger penge til investeringer i renovation af vand- og kloakledninger, energibesparelser i private hjem, som skal udføres af private arbejdsgivere, så er jeg stolt af at være socialist.
Kristian Jensen (V), 2004-03-24:
Det skal jeg gerne forsøge at give et uddybende svar på.
Først og fremmest er det sådan, at Danmark er et lille og åbent land, der har en utrolig stor grad af eksport af vores produktion i forhold til andre lande, hvor en større del af erhvervslivet er rettet mod at sælge til deres eget hjemmemarked.
Når vi har så stor en grad af eksport i vores virksomheder
, er det klart, at hvis det går dårligt på de markeder, vi sælger til, er det svært at øge salget. Og det går skidt i øjeblikket i Frankrig, i Tyskland, i de lande, vi normalt eksporterer massivt til, og derfor er der en afdæmpning.
Endvidere er det ikke bare dollaren, der er faldet, en lang række valutaer, der følger dollaren, er faldet med ned.
Det betyder, at danske varer bliver dyrere at sælge, og udenlandske varer bliver billigere at importere.
Det har alt sammen øget presset på dansk økonomi og dansk erhvervsliv.
Derfor er det så utrolig vigtigt, at vi får gennemført
den massive satsning på forskning, som regeringen har lagt op til, at vi får gennemført de skattelettelser, som forårspakken foreslår, for det er vejen frem til at give dansk erhvervsliv muligheden til at klare sig i den internationale konkurrence igen.
Lars Barfoed (KF), 2004-03-24:
Vi mærker jo tydeligt, at rønnebærrene er sure ikke mindst hos Socialdemokratiet, der nu gør sig store anstrengelser for at finde noget at kritisere denne her forårspakke på, og jeg kan forstå, at det, man først og fremmest går efter, er, at vi nu tillader folk at bruge nogle flere af deres egne penge for dermed at sætte skub i dansk beskæftigelse.
Det kan vi være uenige om, og som jeg sagde i mit tidligere indlæg, har Socialdemokratiet en helt anden medicin, nemlig at øge det offentlige forbrug.
Det vil kun forringe vores bestræbelser på at få gælden ned stik imod det, som i øvrigt Socialdemokratiets tidligere regeringspartner, Det Radikale Venstre, altid lægger meget vægt på, nemlig at vi skal have gælden ned.
Det er altså de to modpoler i dansk økonomi: et Socialdemokrati, der vil øge de offentlige udgifter, og Det Radikale Venstre, som vil have bragt gælden ned, og de to ting hænger ikke sammen.
Men først og fremmest hæfter jeg mig ved, at hr. Nicolai Wammen hele tiden gør så meget ud af at tale om, at det er regeringens skyld, at vi nu har fået en større ledighed.
Der har jeg jo så hæftet mig ved, at hr. Kristian Jensen i sit indlæg var inde på, at de internationale konjunkturer jo spiller en stor rolle i denne her forbindelse.
Så jeg vil da gerne spørge hr. Kristian Jensen, om hr. Kristian Jensen ikke kunne tænke sig at uddybe, hvorfor det netop ikke er regeringens politik, men de internationale konjunkturer, der er årsag til den stigende ledighed.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-24:
Jeg kan godt forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl er nødt til at sprede sine spørgsmål ud, men jeg vil meget gerne svare på det, der var til mig, nemlig om vi mener, at det, som Dansk Folkeparti har slået sig stort op på at have fået igennem, er den bedste løsning for de ældre.
Her kan Dansk Folkepartis forslag slet ikke kan levere det samme.
Der er sket nogle små ryk i det, Dansk Folkeparti har fået igennem, fint nok, men ikke set i forhold til det, Socialdemokratiet har foreslået med at hæve det særlige pensionstillæg, for det er noget, der vil komme rigtig mange pensionister til gode.
Det er noget, der hjælper både de svageste og dem, der har været på arbejdsmarkedet, som er blevet snydt af ældrechecken, som den har været, fra Dansk Folkeparti og fra regeringens side.
Der har været tale om, at regeringen og Dansk Folkeparti har lavet en ældrecheck, som mange ældre syntes var rigtig dårlig, hvor de er blevet snydt, så vandet driver, og hvor man så har forsøgt at lappe og lappe og lappe.
Vi har sagt, at de lappeløsninger, regeringen har lagt op til, synes vi ikke er gode, og vi kan heller ikke stemme for det, der er kommet her.
Derimod har vi vores eget forslag, som langt bedre vil sikre de ældre en god økonomi.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-03-24:
Jeg tror, fru Margrethe Vestager må gå op og tale med den radikale skatteordfører og så hurtigt få trukket forslaget om at spare 1-2 mia. kr. på skatteligningen, som Det Radikale Venstre har, for det vil i den grad flytte nogle personer rundt og gøre, at der er nogle mennesker i den offentlige sektor, der mister arbejdet.
Så meget til de ting, der er kommet fra fru Margrethe Vestager i dag.
Wammen.
Nu hæver vi rammen for ældreydelsen fra 430 mio. kr. til 840 mio. kr.
Vi ville jo gerne så langt op mod en milliard som muligt og gerne over, men nu er der altså 840 mio. kr., som vi bruger til de ældre, der har mest behov.
Vi øger andelen af dem, der kan få, så det er over 50.000 flere.
Der er over 100.000 flere, der nu vil få den fulde ydelse på 5.100 kr. før skat, hvor det før kun var 44.000.
Anerkender Socialdemokratiet de forbedringer, der ligger i det her system?
Og vil Socialdemokratiet og hr. Nicolai Wammen nu denne gang trykke på de grønne knapper og støtte vores forslag her om at forbedre vilkårene for de pensionister, der har den dårligste økonomi?
Eller vil man endnu en gang stemme rødt og stemme imod?
Thor Pedersen (V), 2004-03-24:
Jeg må bare vende tilbage og sige, at det er den vurdering, der ligger bag, om, hvad der er plads til, om, hvor meget man kan øge aktivitetsniveauet, uden at man løber ind i det problem som de økonomer, der siger, at der ikke er brug for noget, frygter, nemlig overophedning.
Jeg ved godt, at hr. Nicolai Wammen kan skaffe 30.000 flere i arbejde i byggebranchen, selv om der er 6.000 ledige.
Det er en særlig øvelse.
Men fagligt og sagligt er vi andre nødt til at vurdere, hvad der er plads til.
Der er denne pakke doseret efter, at vi måske går lige til grænsen, men så har den også en profil, hvor den virker kraftigst i 2004 og 2005, og så flader den ud efter den forventning, der er til, hvordan konjunkturforløbet i øvrigt vil være.
Så den er doseret efter det forventede forløb, og den er doseret efter, hvor meget der rent faktisk kan opsuges.
Det tror jeg at hr. Nicolai Wammen vil kunne få bekræftet i det faglige miljø. Lyser den rødt allerede?
Nicolai Wammen (S), 2004-03-24:
Efter at have hørt finansministerens forsvarstale måtte man næsten få det indtryk, at der slet ikke er nogen problemer i landet.
Nu skal vi bare vente og se, nu kommer jobbene.
Det har vi jo desværre hørt finansministeren sige de sidste 2 år, samtidig er det gået lige modsat. Jeg vil gerne spørge finansministeren: Når det nu er sådan, at man gerne vil skabe beskæftigelse, det er jo det, man har lagt frem, det er det, der er formålet med denne her pakke, synes finansministeren så, at 6.000 er det optimale?
Er det virkelig, hvad man kan opnå fra regeringens side, samtidig med at der er blevet over 42.000 flere arbejdsløse?
Og vil finansministeren ikke her i dag bekræfte ganske stille og roligt, at hvis man lavede offentlige investeringer, ville det kunne give langt flere job, måske endda op til fire, fem gange flere job, end regeringen her har lavet?
Og endelig: Vil finansministeren ikke være så venlig at forklare, hvorfor cirka halvdelen af landets familier overhovedet ikke skal have andel i denne her fest?
Hvorfor kan de med de mindste indkomster i det her land se på, at finansministeren opfordrer til, at man køber dyre biler, samtidig med at deres hverdag er, at den kollektive trafik er blevet dyrere, at daginstitutionerne er blevet dyrere?
Det er jo det, som rigtig, rigtig mange mennesker oplever.
Til dem er der ingen invitation fra finansministeren.
Margrethe Vestager (RV), 2004-03-24:
Når jeg valgte den linje, jeg gjorde, i spørgsmålet om offentligt ansatte, er det jo, fordi finansministeren i sit ordvalg antyder, at hvis en er blevet ledig, så er det sandelig ikke med regeringens gode vilje.
Men virkeligheden er jo, at mange er blevet ledige, som var offentligt ansat, og mange er blevet ansat i den offentlige sektor.
Men det er jo finansministerens sædvanlige tryllekunst, at når der fyres nogle ét sted, skal de bare være rigtig glade for, at der ansætte nogle et helt andet sted.
Men det er fair nok.
Det er regeringens måde at se det på.
Hvad det andet angår, så nej, vi er sådan set fuldstændig enige i, at det er afgørende, at vi skaber vækst også i den private sektor og især i den private sektor.
Vi kan bare ikke rigtig se, hvor de impulser ligger i den her pakke, som regeringen fremlægger.
Det, den gør, er jo, at den skaber et forbrug, og det kan godt være, at de private arbejdspladser skabes helt andre steder end i Danmark.
De kan skabes på Kreta, fordi de kommer lige tilpas til at bestille en ekstra uge dér.
De skabes andre steder.
Hvor er impulsen til at styrke dansk erhvervsliv, sætte gang i det, som hr. Kristian Jensen har været med til at formulere det
Det troede jeg egentlig der var.
Kristian Jensen (V), 2004-03-24:
Jeg tror, jeg har det, ligesom finansministeren må have haft det.
Det var lidt pudsigt at høre den ensidige retorik om, at der er skåret ned i den offentlige sektor, og at man bare må stoppe fyringsrunderne, når man samtidig kan se, at der er ansat 10.000 flere fra valget og til i år.
Og hvis der endelig er en interesse i reelt at gøre noget ved at ændre udviklingen i ledigheden, så må det være at styrke den private sektor, for det er der, jobbene er forsvundet.
Der, hvor jeg var mest overrasket, var at høre Det Radikale Venstre snakke så varmt for, at nu skulle man til at holde op med at skære ned i den offentlige sektor. Jeg vil gerne spørge fru Margrethe Vestager, om Det Radikale Venstre ikke anerkender, at der er ansat 10.000 flere i den offentlige sektor, og om Det Radikale Venstre er enig med vismand Jan Rose Skaksen, når han siger, at på lang sigt kan vi godt udelukke, at en stigning i den offentlige sektor vil være fornuftig.
Det vil ikke være sundt, det gælder om at skabe job i den private sektor.
Er Det Radikale Venstre enig, eller har de lagt kursen fuldstændig om?
Jann Sjursen (KD), 2004-03-24:
Venstre og De Konservative har bedt om en samlet debat om regeringens forårspakke, og det kan da sådan set være på sin plads, hvis man overhovedet skal have en samlet debat om det.
Derfor vil jeg også indledningsvis sige, at Kristendemokraterne ikke kan støtte forårspakken som helhed.
Det kan vi ikke primært af to grunde.
For det første fordi vi i lighed med flere økonomer sætter spørgsmålstegn ved, om der overhovedet er brug for en sådan økonomisk stimulans, som regeringen lægger op til, i form af især et øget privatforbrug for at løbe opsvinget i gang.
For det andet sætter vi også spørgsmålstegn ved, om de elementer i pakken, som regeringen har valgt, i virkeligheden er den bedste måde, hvis man endelig vil det, at bruge penge på for at få flere i beskæftigelse.
Derfor er det altså sådan, at vi samlet set vender tommelfingeren nedad til forårspakken.
En væsentlig del af pakken er jo i virkeligheden, at man fremrykker implementeringen af den skattereform, som blev vedtaget sidste år, og som jo alt andet lige vil føre til en øget forbrugsfest, noget, som regeringen og finansministeren jo har talt for i flere måneder, og det tog ikke mindst fart, da vi kom hen under juletid sidste år.
Så efter vores opfattelse er det ikke en fornuftig måde at anvende borgernes penge på.
Man kan selvfølgelig sige, at pengene har det bedst i borgernes lommer.
Det mener jeg ikke helt entydigt man kan sige.
Men dermed ikke være sagt, at pengene har det bedst i statens lommer.
Det kan man heller ikke entydigt sige.
Staten har brug for at opkræve lige præcis de penge i skat, der skal til for at løse de opgaver, som vi på Tinge beslutter os for er til bedste for vores fællesskab.
Og i en situation, hvor det drejer sig om også at skabe et øget forbrug og prøve at få flere i beskæftigelse, vil det efter vores opfattelse være bedre at fremrykke flere offentlige investeringer end det, som regeringen lægger op til i sin pakke, for ad den vej at skabe beskæftigelse. For vi har i virkeligheden brug for, ikke mindst når det gælder om at få renoveret nedslidte folkeskoler, når det gælder om at få sikret bedre arbejdsmiljø for børn i daginstitutionerne, når det gælder om at få renoveret et nedslidte kloaknet, helt generelt set i vort land at få brugt flere penge på disse områder. Det vil vi godt være med til.
Det vil være vores ønske for at prøve at få bragt flere i beskæftigelse på kort sigt.
Dermed være også sagt, at de elementer i regeringens forårspakke, der vedrører netop fremrykning af offentlige investeringer, kan vi godt støtte.
Så det skal siges, at her har regeringen nogle rigtige takter - noget af det er i øvrigt også forligsbundet, altså fremrykning er jo noget, som vi selv er med i, et forlig indgået i forbindelse med finanslovaftalen for i år - og det vil vi selvfølgelig se positivt på i forbindelse med gennemførelsen af pakken.
Men helt generelt mener vi, at regeringens forårspakke i virkeligheden er et skud i tågen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-24:
Det er jo panikpakken, vi behandler her i dag.
Langt om længe erkendte regeringen jo, at der faktisk er et problem med beskæftigelsen, og at det er et problem, der kan gøres noget ved.
For 2 uger siden må man ellers sige, at det var en anden tone fra regeringens side, men presset fra de dårlige gallupresultater har vel fået regeringen til at indse, at hvis den skulle have nogen som helst intentioner om at bevare regeringsmagten, så var det nok en god idé at begynde at kigge lidt på beskæftigelsen.
Deraf panikpakken.
Regeringen har så med panikpakken fundet et milliardbeløb, som kan bruges til det her formål, og når man ser, hvad der faktisk foreslås, ja, så må man jo ærligt undre sig over, hvor præcist regeringen undgår at bruge pengene til noget som helst, der kan skabe beskæftigelse.
1.000 nye stillinger ved at fremrykke investeringer og boligbyggeri, jamen det er da fint, men det forslår intet i forhold til de 50.000 stillinger, som er forsvundet de sidste 2 år, mens den her regering har været ved magten; 5.000 flere ansatte som følge af skattelettelser og suspension af Den Særlige Pensionsopsparing for i alt 8 mia. kr.
Det er 1,6 mio. kr.
pr. stilling.
Jeg tror næppe, det er muligt at anvende 8 mia. kr. på en måde, der giver mindre beskæftigelse end den måde, regeringen har valgt her.
Nu er det vel næppe dumhed, der får regeringen til så omhyggeligt at bruge pengene på en måde, der ikke giver beskæftigelse.
Jeg går ud fra, at det er ideologi, at det er et politisk valg, når regeringen for det første ikke foreslår, at man får flere ansatte inden for velfærden, selv om det faktisk er den måde, man allernemmest, -sikrest, -billigst får flere i arbejde.
I kommunerne skærer man ned.
Der er ældre, der får for ringe pleje, der er for få til at passe børnene, folkeskolen kunne trænge til et gevaldigt løft, og sådan kunne vi sådan set blive ved.
For 8 mia. kr. kunne der ansættes 25.000 mennesker i det offentlige til at øge velfærden.
Det ville være en sikker investering.
Og økonomisk set
ville udgiften til de 25.000 ansatte vende tilbage til de offentlige kasser i form af de sparede dagpenge, i form af de ekstra indkomster, der kommer i form af skat og afgifter, når arbejdsløse kommer i arbejde.
Dermed ville der samtidig være råd til at sikre en forbedring af folkepensionen.
For det andet er det alt for lidt at fremrykke investeringer af denne her størrelsesorden.
Man kunne også gå ind og kigge på byfornyelsen, som regeringen har skåret i
, og på den måde sikre endnu flere arbejdspladser. Så er det for det tredje også den helt omvendte vej rundt at give skattelettelser til de rigeste, når det at give skattelettelser til de fattigste faktisk ville give mest beskæftigelse for pengene.
Jeg mener altså, at der er mulighed for et forår med mere beskæftigelse, mere velfærd.
I stedet for smider regeringen pengene ud til dem, der i forvejen har mest, til dem, der i forvejen har det bedst.
Det her er regeringens ønske, og det vil Dansk Folkeparti hjælpe den med.
Jeg mener, at det lugter langt væk af, at regeringen forsøger at købe vælgernes tilslutning.
Margrethe Vestager (RV), 2004-03-24:
Mål og midler skal jo meget gerne stå i et rimeligt forhold
til hinanden.
Det skal helst være sådan, at de midler, man foreslår, faktisk kan indløse de målsætninger, man sætter sig.
Det tror jeg alligevel at nogle af dem der er blevet fyret fra den offentlige sektor i de seneste par år gerne vil foreholde finansministeren, for
finansministeren kunne jo sagtens have sikret dem beskæftigelse.
Dermed jo også sagt, at det her ikke alene handler om beskæftigelse og lavere ledighed, det handler jo også om regeringens politik i det hele taget.
Det mål, regeringen har sat sig, målet om flere i beskæftigelse og lavere ledighed, er et mål, som Det Radikale Venstre er enig i, og vi er glade for, at regeringen anerkender, at der kan føres politik på det område, at det ikke bare er et spørgsmål om konjunkturer og kurser på udenlandsk valuta, men også er et spørgsmål om, hvilken politik der bliver ført, for så kan vi måske også få en anerkendelse af, at der faktisk blev ført en politik i 1990'erne, hvor Det Radikale Venstre bar en del af regeringsansvaret, som var medvirkende til samtidig med positive konjunkturer, at vi havde en meget, meget gunstig beskæftigelsessituation.
Spørgsmålet er, om midlerne er de rigtige.
Det lyder jo, som om finansministeren kun med det yderste af neglene modstår fristelsen til at citere en tidligere konservativ statsminister, nemlig at det går ufattelig godt, og det er vel den overskrift, som kan sammenfatte finansministerens indlæg i dag.
Ifølge alle de parametre, finansministeren kan komme i tanker om, bortset fra den der lille hage med beskæftigelsen, går det ufattelig godt, og det synes at være baggrunden for regeringens invitation til forbrugsfest, for det er jo det, det er.
Det er jo en festinvitation, det er jo ikke en forårspakke eller en beskæftigelsespakke, det er en festinvitation, som danskerne har fået, i hvert fald en del af dem, for regeringens forslag er jo næsten renset for tilløb til strukturelle reformer.
En gennemgribende skattereform ser vi ikke; en ændring af forholdet mellem skatten på arbejde og skatten på andre ting ser vi heller ikke.
»Opsvinget skubbes i den rigtige retning.«
Hvor er impulserne til at skabe en hel ny generation af virksomheder, der kan tage over, hvor arbejdspladser flytter til udlandet, en helt ny tænkning i forhold til, hvordan vi kan bringe danske unges kreativitet og kompetencer i spil?
Hvor er initiativerne til at sikre gældsafvikling og faldende renteudgifter?
Hvor er bestræbelsen på at højne den faglige stolthed?
Fra alle sider meldes det, at regeringens bestræbelser på at ændre SOSU-uddannelsen er en bestræbelse på at ødelægge SOSU-uddannelsen, fordi de sidste års nyvundne sejre i forhold til at sikre en faglig stolthed bliver ødelagt.
Samlet set: Jo, regeringen har sat sig et mål, et mål, som vi er enige i, nemlig at flere skal have mulighed for at komme i beskæftigelse.
Og midlerne: Tja, nogle af dem kan være gode nok, vi drøfter dem gerne, men der er ingen investering i fremtiden.
Forbrug, forbrug, forbrug i stedet for fremtid, fremtid, fremtid.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-24:
Siden denne regering fik ansvaret, er arbejdsløsheden steget med 42.100 personer eller ca. 50 om dagen.
I dag står mere end 180.000 mennesker uden arbejde, og det mærkes hårdt ude i den enkelte familie, og det mærkes hårdt i forhold til samfundsøkonomien.
Måned efter måned er arbejdsløsheden steget, og måned efter måned har vi hørt regeringen sige: Der er ingen grund til at gøre noget, opsvinget er lige om hjørnet, bare vent.
Desværre har det jo så vist sig ikke at være rigtigt, situationen blev tværtimod værre og værre.
I Socialdemokratiet glæder vi os meget over, at regeringen nu har erkendt, at arbejdsløsheden er et kæmpe problem.
Det tog ikke bare lang tid, det tog alt for lang tid.
Til gengæld er vi ikke imponerede over den løsningsmodel, regeringen har lagt frem, det, man kalder forårspakken, og som andre kalder hovsapakken.
Regeringens egne tal siger, at hovsaplanen kun vil give ca. 6.000 nye job i 2004, og selv det tal er meget usikkert.
I alt bruger regeringen ca. 9,5 mia. kr. på at skaffe 6.000 job; det svarer til ca. 1,5 mio. kr. pr. styk.
Her kan man virkelig tale om det forsømte forår.
Forklaringen er jo desværre, at regeringen har inviteret til en forbrugsfest for den halvdel af befolkningen, som tjener mest, en forbrugsfest, som med sikkerhed vil sende mange penge ud af landet frem for at skabe job og bedre uddannelse og forskning herhjemme.
Vi har at gøre med en finansminister, som hellere vil brænde pengene af på dyre udenlandske biler frem for uddannelse og på golfrejser frem for grundforskning.
Samtidig sendes regningen fra festen videre til de lavtlønnede, pensionisterne, de arbejdsløse og vores børn og børnebørn.
I Socialdemokratiet vil vi en anden vej, vi vil ikke solde pengene op, men derimod investere massivt i vores folkeskoler, uddannelser og forskning, så vi sikrer gode danske job og velfærd i fremtiden.
Vi har derfor foreslået at fremrykke offentlige investeringer for 7 mia. kr. og investere 2,6 mia. kr. i skole og uddannelse.
Vi vil sætte ledige bygningshåndværkere til at bygge bedre skoler, flere boliger og lave mere byfornyelse, så vi kan få skabt 15.000 job her og nu.
Vi ved, at det virker, for vi har prøvet det før, dengang vi sidst knækkede arbejdsløsheden.
Nu gælder det om, at vi kommer i gang.
Kristian Jensen (V), 2004-03-24:
Alligevel har dansk økonomi på nogle områder klaret sig bedre end de fleste andre europæiske landes.
Danmark har f.eks. et meget flot overskud på betalingsbalancen; der er overskud på de danske offentlige finanser.
Mens næsten alle andre lande i EU har underskud, har Danmark det næsthøjeste overskud overhovedet på de offentlige finanser.
Det betyder, at vi afdrager på den statslige gæld, sådan at Danmark bliver fremtidssikret for at møde de udfordringer, som vi står over for i de kommende år.
Desværre må vi konstatere, at ledigheden har været stigende, og at regeringens mange tiltag for f.eks. at forbedre mulighederne for akademikere og fremrykke offentlige investeringer ikke har været nok til at vende arbejdsløshedskurven, men kun til at tage toppen af udviklingen.
I Venstre og hos Det Konservative Folkeparti har vi gentagne gange slået fast, at enhver arbejdsløs er en arbejdsløs for meget, at vi ville holde nøje øje med udviklingen, og at vi ville være klar til at gribe ind, hvis det viste sig at være den rigtige løsning for at sikre, at det økonomiske opsving ville slå igennem.
Samtlige Folketingets partier har tilkendegivet, at de er meget interesserede i at få nedbragt ledigheden, og vi er derfor nu spændte på at se, om de også vil være med til at støtte de initiativer, som vil sætte ny gang i dansk økonomi og dansk erhvervsliv.
Vi mener derfor fra Venstres og fra Det Konservative Folkepartis side, at det vil være naturligt, at Folketinget får lejlighed til samlet at debattere forårspakken i sin helhed, og derfor vil vi gerne høre, hvilke initiativer regeringen lægger op til.
Besvarelse