Rasmus Prehn (S), 2006-03-03:
I Socialdemokratiet vil vi gerne være med til at etablere et nordisk institut for forskning i Danmarks og Nordens rolle under den nyere historiske periode fra 1945 til 1995 med særlig vægt på Danmarks og Nordens placering under den kolde krig.
Derfor er vi medforslagsstillere på beslutningsforslaget B 77.
Vort forskningspolitiske udgangspunkt er egentlig, at der er behov for flere midler til den frie forskning.
Det er helt afgørende for os, at vi ikke bryder med princippet om fri og reel og uvildig forskning, og at vi på intet tidspunkt, som vi oplever, at regeringen og Dansk Folkeparti vil, søger at styre forskningen, indtil de resultater, man ønsker, opnås.
Dette er ikke mindst blevet understøttet gennem de statslige kommissorier og redegørelsen om den kolde krig.
Vi ved, at den intensiverede forskning på området har frembragt et vækstlag af bl.a. yngre forskere, der ikke har personlig andel i fortidens opdelinger under den kolde krig.
Derfor tror vi på, at der i lighed med andre europæiske og amerikanske staters forskning er brug for et institut, der samler forskningen på dette område.
Et nyt nordisk institut, som vi foreslår, vil kunne bidrage til at samle de dynamiske kræfter, der p.t. befinder sig i Danmark og de øvrige nordiske lande på dette område, nøjagtigt som vi også skriver i beslutningsforslaget.
Fra socialdemokratisk side synes vi, at det er en god prioritering, at instituttet særligt skal satse på udenrigspolitik, efterretningshistorie, sikkerhedspolitik, indenlandske reaktioner på internationale udviklinger og komparative studier, men også, at der under hensyn til resultaterne fremlagt i DIIS-rapporten om »Danmark under den kolde krig« skal bruges kræfter på at klarlægge aspekter af de militære trusler rettet mod Danmark og Østersøområdet, herunder af Østblokkens indflydelse på danske beslutningstagere.
Det er vigtigt for os, at denne problemstilling indgår i instituttets virkefelt.
Der skal kunne forskes både i nationale, regionale og internationale problemstillinger inden for feltet.
Vi mener også, at det er en god idé, at de tematiske og geografiske satsninger skal søges gennemført således, at instituttets forskere vil komplementere og understøtte hinandens forskning.
Alt i alt finder vi fra socialdemokratisk side, at det er en langt mere rimelig og lødig beslutning at oprette et nordisk koldkrigsinstitut som foreskrevet i beslutningsforslag B 77, end det er at støtte regeringens planer om et politisk styret projekt placeret på Forsvarsakademiet ved Svanemøllens Kaserne.
Fra socialdemokratisk side ønsker vi derfor også at trække aktstykke 103 fra Finansudvalget.
I Socialdemokratiet vender vi os kraftigt imod, at regeringen og Dansk Folkeparti på denne måde ønsker at styre forskningen politisk, frem for, som der er årelang tradition for i Danmark, at udbyde forskningsprojektet, således at de bedst kvalificerede forskere sættes på opgaven – vel at mærke forskere, der ved, hvad de har med at gøre, og som selv brændende ønsker sig opgaven.
At regeringen og Dansk Folkeparti stik imod gældende procedure forsøger at gennemtvinge en beslutning om at placere dette koldkrigscenter i Forsvarsakademiet stik imod akademiets egne ønsker og stik imod de kernekompetencer, akademiet besidder, virker uansvarligt og er et udtryk for en skræmmende tendens til herskesyge og arrogance.
Regeringen og Dansk Folkeparti kan simpelt hen ikke med værdigheden i behold mene, at denne beslutning skal tvinges ned over hovedet på et Forsvarsakademi, der undrende ser til, og som faktisk ikke har ønsket sig opgaven.
Denne sag rummer mulighed for næsten uendeligt mange spørgsmål.
Hvilke særlige spidskompetencer besidder Forsvarsakademiet med hensyn til en kulturhistorisk udredning af koldkrigsperioden, som der lægges op til i kommissoriet?
Mig bekendt besidder Forsvarsakademiet, som jeg i øvrigt har stor respekt for, nogle helt andre kompetencer, nemlig kompetencer vedrørende strategi og militære operationer, militær psykologi og ledelse samt militærhistorie – og ja, lidt idræt, fjernundervisning m.m.
Men Forsvarsakademiet besidder slet ikke de kapaciteter inden for samfundshistorie, som skal til for at løse den opgave, som regeringen selv har formuleret i kommissoriet.
Hvordan forklarer regeringen og Dansk Folkeparti overhovedet den tydelige afvigelse, der er mellem formålet med undersøgelsen og Forsvarsakademiets faglige kompetencer?
Af pressemeddelelsen fra Videnskabsministeriet den 26. januar 2006 fremgår følgende målsætning for undersøgelsen: »Af særlig interesse vil være periodens principielle modsætninger i politik, i medierne og i den offentlige debat, herunder kulturdebatten i bredeste forstand – kort sagt meningsdannelsen, dens hjemlige og udefra stammende inspirationskilder samt dens udvikling i perioden.«
Og videre: »Det militære trusselsbillede i perioden skal dog ikke specifikt udforskes ...«
Hvordan stemmer denne opgave overens med Forsvarsakademiets kompetencer?
Hvordan kan regeringen og Dansk Folkeparti ignorere det samlede danske forskningsmiljø på landets universiteter og øvrige læreanstalter i denne sammenhæng?
Erik Kulavig, der er lektor på Syddansk Universitet, sendte i december 2005 et forslag til videnskabsministeren om placering af et center for forskning i koldkrigsperioden på Syddansk Universitet og med deltagelse af eliten af samfundshistorikere på alle landets højere læreanstalter.
Kulavigs forslag er næsten ordret blevet skrevet ind i kommissoriet, men hvorfor har regeringen og Dansk Folkeparti ikke valgt at placere opgaven hos dem, der måtte formodes at have den største viden om samfundshistoriske og kulturhistoriske forhold?
Og endelig, hvad er begrundelsen for, at forsvarsministeren skal udpege styregruppen?
Ikke nok med at Forsvarsakademiet er blevet pålagt opgaven til stor undren for Forsvarsakademiet selv og for hele det etablerede forskningsmiljø i Danmark, så er der ydermere lagt op til, at forsvarsministeren skal udpege styregruppen for projektet.
Hvordan har regeringen og Dansk Folkeparti overhovedet tænkt sig, at man skal tage udredningen alvorligt som offentlig forskning, når den i så voldsom grad er politisk styret?
Jeg nærer intet håb om at få svar fra regeringen og Dansk Folkeparti på disse spørgsmål, men desto større er grunden til at stemme for forslaget om at trække aktstykke 103 og for forslaget om oprettelse af Nordic Institute of Cold War and Contemporary History, som vi har fremsat sammen med den samlede opposition.