runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2000-05-22:
Ja, vi er jo sådan set blevet lidt vant til, at det er den værste tale, man har hørt, og sådan noget.
Det plejer man gerne at sige, når man ikke vil i debat om det, vi taler om, så plejer det gerne at være, at det er dog den værste tale, og det er sort, osv. Jeg vil bare sige til hr. Jørn Jespersen, at han sikkert ville kunne komme langt, hvis han hørte efter.
Jeg sagde intet om, at vi ikke skulle arbejde for, at de grønne afgifter skulle indføres i EU.
Jeg sagde bare, at som det er i dag, hvor hr. Jørn Jespersen i øvrigt også rejser rundt og fortæller verden, at det er noget, landene skal indføre, så siger jeg nej.
Det har vi da sagt mange gange, så det kan da ikke være overraskende.
Hvis man endelig skal have grønne afgifter, kan det kun ske med en gennemførelse i hele EU.
Vedrørende kvælstof citerede jeg, hvad Peter Gæmelke skriver i Jyllands-Posten, og jeg går da ud fra, at hr. Jørn Jespersen er enig med mig i, at det aldrig har været meningen med planen, og det eneste, vi sagde, var bare, at regeringen må følge de forhold op. Hvis det betyder, at de, der implementerer nitratdirektivet, bliver straffet,
så må vi da have kigget på det.
Jeg kan da næppe tro, hr. Jørn Jespersen mener, at det er den belønning, man skal give dansk landbrug.
Til hr. Niels Bloch Jespersen, som jeg ikke helt forstod - det var noget med, om venstre stadig væk står for det internationale arbejde: Jo, jo, men det var jo slet ikke det, vi kom til at diskutere her i forhold til Venstre.
Jeg sagde ikke noget om, at vi ikke ville være med til det internationale samarbejde, der var her.
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-05-23:
Jeg skal ikke trække debatten længere end højst nødvendigt, men blot til sidst konstatere, at det jo er en sandhed med visse modifikationer.
Jeg mener, at Venstre så vel som andre havde rig lejlighed til i efteråret forud for finanslovforhandlingerne at byde sig til.
Så vidt jeg erindrer, uden at jeg decideret skal referere fra møder, har jeg da også siddet ved bordet, hvor Venstre har siddet, og hvor man har diskuteret de her ting.
Men det er jo sådan i livet, at når man møder frem til forhandlinger med ultimative krav, er det klart, at så bliver tingene svære.
Jens Vibjerg (V), 2000-05-23:
Den lovpakke, vi her behandler, kan vi jo godt betegne som noget makværk.
Man skal lede med lup i høringssvarene for at finde positive bemærkninger.
Høringssvarene er med andre ord ret entydigt kritiske.
Det er jo et kompleks med en uhensigtsmæssig struktur, som specielt vil ramme de mindre virksomheder, de selvstændige erhvervsdrivende, medarbejdende ægtefæller.
Alle disse virksomheder vil fortsat få det svært, svært ved at blive tilgodeset, svært ved at overskue tilbudene og frem for alt vil de få en stor og voldsomt stigende regning.
Alene den manglende fremskrivning giver hurtigt en milliardregning til dansk erhvervsliv.
Men der må jo være et entydigt ønske om fra de to partier, at erhvervslivet skal have denne store regning, for ellers ville man vel være gået sammen med hele den borgerlige fløj og have forhindret, at vi udskriver den meget store regning til dansk erhvervsliv.
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-05-23:
Undskyld formand, men jeg troede egentlig, at den her forhandling i første omgang drejede sig om de stillede ændringsforslag, som der jo er en stribe af.
Men jeg kan da godt forstå, at hr. Jens Vibjerg vælger en anden linje. Han brugte ordet makværk, og hvis man skal kigge på det, der er præsteret fra hr. Jens Vibjergs parti under udvalgsarbejdet, så kan det vel nærmest betragtes som makværk. Man har ikke bidraget til at stille ændringsforslag til det, man render rundt og kritiserer, man kan end ikke overkomme at tage stilling til de stillede ændringsforslag, idet man undlader at stemme til dem.
Det synes jeg man kunne betegne som makværk og en destruktiv attitude til de her lovforslag.
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg: Er det den linje, man kan forvente sig fra Venstres side i forbindelse med det videre arbejde om udvikling af den voksen- og efteruddannelse, som alle mennesker i dette samfund har behov for?
Jens Vibjerg (V), 2000-05-23:
Nu er det jo sådan, at vi fra Venstres side ikke har haft nogen mulighed for at øve indflydelse på denne lovpakke.
Det er jo kommet klart til udtryk fra regeringens side i forhandlingerne og ikke mindst fra den socialdemokratiske ordførers side, at det her var en pakke, en aftale, man havde lavet i forbindelse med finansloven, og vi kunne stemme for, eller vi kunne lade være, der var ingenting, der skulle ændres
Hr. Poul Erik Dyrlund ved jo lige så godt som jeg, at var der nogen, der var lydhøre, der var føjelige under forhandlingerne omkring finansloven, så var det Venstre.
Vi hang ved ved bordet, indtil vi blev smidt ud, fordi man ikke ønskede, at vi skulle deltage i forliget om voksen- og efteruddannelse.
Når man bliver behandlet på den måde, ja, så har vi ingen muligheder for at få indflydelse.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-05-23:
Jeg har gjort det fuldstændig klart både under førstebehandlingen og under udvalgsbehandlingen og også her igen, at fra Venstres side vil vi meget gerne gøre noget for de kortuddannede, men vi vil ikke gøre det på den måde, som regeringen og forligsparterne har tænkt sig at gøre det her på.
Det gør eksempelvis et ret stort indtryk på mig, når folk, der har erfaring med at lave læse-skrive-regnekurser for de 300.000, som hr. Carsten Hansen taler om, siger, at der skal være mulighed for at lave et indskolingsforløb, et forløb, hvor man giver selvtillid til de her mennesker, inden de skal på et læsekursus, som i øvrigt giver mulighed for eksamen - jamen altså bare det at sætte eksamen på som en mulighed er nok til at skræmme en stor del af de 300.000 væk.
Når man ikke lytter til dét, så siger vi, at så vil vi fra Venstres side på ingen måde røre ved det.
Og så vil jeg i øvrigt spørge hr. Carsten Hansen, om det slet ikke gør indtryk på socialdemokraterne, at de, der faktisk ved noget om det, de, der har prøvet ude på virksomhederne at lave de her læsekurser og skrivekurser og regnekurser, siger, at det her ikke er godt nok.
Hanne Severinsen (V), 2000-05-23:
Jeg kan godt forstå, at hr. Søren Kolstrup ikke har nogen bemærkninger til Venstre.
Men til hr. Baadsgaard vil jeg sige, at vi nemlig er tilhængere af, at der dannes CVU'er, men vi kan ikke forstå, hvorfor et netværk ikke kan være et CVU.
Det er det, som i virkeligheden er den allermest gribende forskel, og derfor synes jeg også, at det er utroligt, at hr. Baadsgaard bliver ved med at snakke om, at man skal være afventende, og man ved ikke, om der skal tages beslutning.
Det, der er det afgørende, er, hvad man samarbejder om, og hvad kvaliteten er i det samarbejde.
Det er præcis her, at den store forskel er, og det er også derfor, jeg synes, det er så uinteressant at tale om, at man ikke får taget beslutning, og man skal træde ud, og man skal have kattelemme. Man skal simpelt hen samarbejde lige præcis om det, som man gerne vil samarbejde om, for at opkvalificere sin uddannelse.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-05-23:
Til hr. Carsten Hansen fra Socialdemokratiet vil jeg sige, som det også fremgår af Venstres betænkningsbidrag, at vi mener, der både skal være en skubeffekt og en trækeffekt.
Vi mener faktisk, at man skal gøre en del for de kortuddannede.
Vi betvivler så, at det her er den fuldstændig korrekte måde at gøre det på.
Så det var svar på det første spørgsmål fra hr. Carsten Hansen.
Til det næste spørgsmål med hensyn til lovsjusk: I min verden er det altså lovsjusk, at lovkomplekset, 11 lovforslag, 6 fra Undervisningsministeriet, 5 fra Arbejdsministeriet, bliver fremsat den allerallersidste dag, man kan fremsætte lovforslag, og at høringsfristen hos alle parterne har været urimelig kort.
Det har stort set alle parter svaret i deres høringssvar.
Derfor kan det godt være, at man fra regeringens side har arbejdet med det her i flere år, men jeg vil sige, at så har man i hvert fald efter min mening ikke arbejdet grundigt nok.
Så derfor vil jeg sige: Jeg har henholdt mig til, at en stor del af høringssvarene er kritiske.
Høringssvarene påpeger, at hvis man kun har 4 dage til at svare på noget, som er en meget, meget stor samlet pakke, så er det altså for lidt.
Men så synes jeg ærlig talt, at der er tale om lovsjusk.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-23:
Ja, jeg skal præcisere, at når Enhedslisten kan tilslutte sig det her forslag, så er det, fordi vi har fået forenet mangfoldighed, forpligtelse og en styrkelse af demokratiet.
Vi kan konstatere, at det er muligt at have aftalebaseret...
Henrik Svane (RV), 2000-05-23:
Det var fru Hanne Severinsens bemærkning om, at man ikke kan tilslutte sig dele af forslaget, og hvor der så blev sagt fra ordførerens side: Den del vil vi ændre efter valget.
Nu skal man jo ikke tage glæderne - eller sorgerne - på forskud, fordi jeg synes så i hvert fald, at jeg ville opfordre Venstre til, at hvis det måtte ske, at man fik et flertal efter et eller andet valg ude i fremtiden, så at tage en grundig diskussion med de implicerede parter, for lige præcis de meldinger, vi får fra seminarieverdenen om det her lovforslag, som det ligger nu, er meget, meget positive.
Og det bliver jo spændende at se Venstre tage det opgør med den største del af den danske seminarieverden, som lovpriser dette forslag.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-05-23:
Ja, og tredje gang er lykkens gang, for det, der er mit ærinde, er at prøve at forstå, hvad det er, fru Hanne Severinsen siger.
Hun og Venstre mener, at det er godt, hvis man får dannet disse CVU'er, men samtidig er Venstre bekymret for, om nogen skulle føle sig presset til det efter 5 år.
Det er så indviklet, at det er helt kafkask.
Hvorfor kan det være en ulempe, at man i løbet af mindst 5 år får lov til at forbeholde sig sin endelige stilling
, når det ellers er en fordel i Venstres øjne at få dannet CVU'erne?
Hvori består det forbryderiske så ved, at de bliver tvunget til at tage endelig stilling?
Jeg skal lige gøre opmærksom på - det håber jeg også Venstre er enige i - at de uddannelsesinstitutioner, der ønsker at være selvstændige, kan forblive selvstændige, lige så længe denne her lov består.
Hanne Severinsen (V), 2000-05-23:
Hr. Baadsgaard forestiller sig, at CVU er en fusion.
Vi forestiller os, at CVU også kan være et netværkssamarbejde.
Målsætningen for os er, at man leverer kvalitet sammen.
Men det er, fordi han forudsætter, at der absolut skal tages sådan en beslutning.
Hvorfor skal der dog det?
Det er der kun én årsag til, og det er, at ministeriet og ministeren og hele embedsapparatet synes, at der er for mange institutioner i dette land, og det er så en måde at få færre institutioner på.
Vi er ikke optaget af antallet, vi er optaget af kvalitet.
Carsten Hansen (S), 2000-05-23:
Vi må konstatere, at Venstre jo fraskriver sig muligheden for at være med til at løfte de allerdårligst stillede i det her land.
Vi taler altså om 300.000, der mangler kompetencer, så de kan følge med bare i det velfærdssamfund, vi har i dag, følge med i underteksterne, følge med i en brugsanvisning osv. Her vil Venstre altså ikke være med.
Og lad mig så spørge om en ting.
Hvad er det for et bud, Venstre er kommet med?
Hvad har Venstre stillet i stedet, bortset fra at man siger nej til være med til at løfte den dårligst stillede gruppe i det her land?
Men hvad vil Venstre stille i stedet for?
Hvad vil
Venstre?
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-23:
Når Enhedslisten kan tilslutte sig de her forslag, der er til behandling i dag, så skyldes det jo, at de har undergået en lang række ændringer.
Vi kan med fornøjelse konstatere, at det nu er blevet muligt at forene mangfoldighed, frivillighed og et element af forpligtelse med et styrket demokrati.
Man kan vælge at være udenfor, man kan lave det aftalebaseret, man kan lave betinget CVU, og man kan lave kerne-CVU - altså min sjæl, hvad vil du mer?
Vi kan også konstatere, at hvad angår det betingede CVU, har man op til hele 10 års fortrydelsesret
, om end de sidste 5 år er med en skærpet fortrydelsesret, fordi det netop også handler om, at der er et element af forpligtelse. Og endelig kan vi konstatere, at selv når det drejer sig om kerne-CVU'erne, er der indføjet 5 års fortrydelsesret om end af skærpet karakter. Når det så er sagt, må vi samlet konstatere, at hele øvelsen på alle niveauer er blevet styrket demokratisk, både hvad angår bestyrelserne, hvor medarbejdere og ansatte har fået en stærkere position, og hvad angår den enkelte institution, hvor der er blevet oprettet råd, som sikrer, at medarbejdere og studerende kan få en afgørende indflydelse og på nogle punkter en suveræn kompetence.
Hvis vi vender os mod Danmarks Pædagogiske Universitet, må vi også sige dér, at demokratiet er blevet styrket. Selvfølgelig kunne man ønske, at det var blevet styrket endnu mere set fra Enhedslistens synspunkt, men der må ikke herske tvivl om, at vi synes, der er sket et radikalt løft på det her område, og derfor har vi det godt med den her reform.
Margrethe Vestager (RV), 2000-05-23:
Jeg bliver nødt til at gøre én ting helt klart, og det er det, som er udgangspunktet for de tre lovforslag, vi behandler her: at sikre den sektor, som består af mellemlange videregående uddannelser.
Der er faktisk en trussel mod dem.
Der er den trussel, som ligger i de små årgange.
Der er den trussel, som ligger i, at hvis de studerende skal stemme, så stemmer de på store institutioner i de store byer.
Det vil sige, at hele pointen er at skabe en institutionsform, som kan være med til at give en faglig og en økonomisk robusthed, som sikrer, at vores institutionelle netværk bevares.
For jeg tror, Venstre har fuldstændig ret, når man betoner, hvor væsentligt det er at have institutioner så vidt forgrenet, som vi har det i dag.
Jeg siger dermed også, at man måske ikke greb helt rigtigt i posen, dengang man lavede en ny seminariestruktur.
Men det er meget vigtigt, synes jeg, for Folketinget at give tilsagn om, at der er en institutionel struktur, som man kan gå ind i, hvis man vil.
For hele grundlaget er, som det har været diskuteret her i salen et antal gange,
frivillighed.
Hver enkelt institution må gøre op med sig selv, om man vil det fællesskab, som et center for videregående uddannelse er, eller om man ikke vil det.
Og den frivillighed er reel.
Det ved Venstre.
Det ved de Konservative.
Det ved CD.
Det er også det, som er baggrunden for de mange muligheder fra det at være enkeltstående til det at være en del af et ægte CVU, hvor man lægger sig sammen for at samarbejde på kryds og tværs i forskellige typer af netværk; men vi bliver nødt til at forankre fagligheden, vi bliver nødt til at forankre udbudsretten af hensyn til de studerende og af hensyn til det faglige.
At Venstre så igen vil det på de stærkes præmisser,
er så noget andet.
Det, som er pointen i et CVU, er, at man beslutter sig for, at man vil ting sammen, herunder også forpligte sig til at opretholde de uddannelsessteder, som bliver delt af Centre for Videregående Uddannelser, at man vil støtte det uddannelsessted fagligt, og at man vil støtte det uddannelsessted økonomisk, hvis det uheldige skulle ske, at de studerende svigter.
Og det er faktisk meget afgørende, for det er meget afgørende at have institutioner over hele landet.
Det andet er at give vores institutioner mulighed for at lave en struktur, som gør, at man kan løfte de store og stadig stigende krav til indholdet i vores mellemlange videregående uddannelser.
Og jeg kan forstå, at Venstre er enig i at stille de øgede krav til praktik, til sammenhæng mellem praktik og teori og så fremdeles, herunder jo også at skabe en egentlig sammenhæng mellem grund-, efter- og videreuddannelse, sådan at vi for alvor giver noget indhold til det, som vel er nævnt i festtalerne de sidste 10 år om livslang læring.
For her giver vi faktisk vore mellemlangt uddannede en mulighed for at komme tilbage.
At vi så også giver en forskningsmæssig mulighed for at komme tættere på, hvad der egentlig sker, når mennesker lærer ved Danmarks Pædagogiske Universitet, synes jeg er meget væsentligt, for med de store ressourcer, vi investerer menneskeligt og økonomisk, er vi forpligtet til at gøre det bedre.
Hanne Severinsen (V), 2000-05-23:
Man kan jo spørge sig selv: Hvem sikrer bedst, at en institution overlever?
Er det institutionen selv, der i samarbejde med andre sørger for at udvikle netop dens særlige kvaliteter, eller er det en overordnet bestyrelse nu med udviklingsråd og det hele, som skal sidde og se overordnet på det, for vi snakker jo om fremtiden? Det er jo rigtigt, at der er masser af muligheder i starten, og der er også mulighed for at stå udenfor, men det tror jeg ikke er nogen god idé.
Det, der er godt, er, hvis alle kan gå i gang med et samarbejde.
Jeg synes også, det er kedeligt, at - og det vil jeg da godt lige spørge ministeren om - hvis nu der også kommer idéer om fusioner, f.eks. mellem universitet og mellemlange videregående uddannelser, som der har været tale om på Syddansk Universitet.
Er det så noget, som ikke må kunne lade sig gøre, fordi det ikke passer i symmetrien?
Jeg synes, vi skal give muligheder for, at man kan lave fusioner, men man skal også give muligheder for, at man kan lave CVU'er uden fusioner.
Det er i al sin gribende enkelhed
det vigtigste for os, for vi tror på, at det engagement, der skal være ude på de enkelte institutioner, skal være et reelt engagement.
Og det skal så også virkelig være et, hvor man faktisk har noget bestemmelse over den uddannelse, man udbyder.
Men samtidig ved jo alle, at de kan kun lave det godt, hvis de samarbejder med andre.
Så den nødvendighed er sandelig gået op for de fleste.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-05-23:
Fra Venstres side må vi jo sige, at intentionerne bag det lovkompleks, livslang læring, er nogle utrolig gode intentioner, og dem kan vi da fuldt ud bakke op om.
Men lovkomplekset skaber efter vores mening altså ikke den nødvendige gennemskuelighed og enkelhed og den behøvede samling af voksen- og efteruddannelsessystemet.
Dertil kommer, at vi finder det yderst beklageligt, ja, faktisk uacceptabelt, at et så stort lovkompleks fremsættes så sent i folketingssamlingen.
Jeg vil nu sige, at det er en omfattende reform, der hastes igennem, og jeg tror ikke, det er gavnligt for nogen.
De mange høringssvar, som er kommet til dette lovkompleks, tilkendegiver jo tilsvarende, at dette bliver hastet igennem.
Det er ikke gennemarbejdet, og derfor synes vi faktisk, at det er utrolig bekymrende, at man fra regeringens side og forligsparternes side holder fast i, at dette skal nås inden sommerferien.
Derudover synes vi faktisk også, det er bekymrende, at den store reform bliver gennemført med et meget smalt flertal.
Det er der ikke tradition for i uddannelsessektoren.
Det er uddannelsessektoren simpelt hen ikke tjent med.
Det meget smalle flertal inden for sådan et stort lovkompleks som det her, en stor reform, skaber en del usikkerhed, og i min verden, vil jeg altså sige, viser det altså også en vis skrøbelighed ved denne her reform.
Så jeg synes, det er beklageligt, at regeringen og forligsparterne har valgt at gennemføre voksen- og efteruddannelsesreformen inden sommerferien.
Den burde gennemarbejdes meget, meget bedre.
Carsten Hansen (S), 2000-05-23:
Der er jo sådan et gammelt ordsprog, der hedder: Hvad vil Venstre?
Venstre siger i sit betænkningsbidrag til lovforslagene, at de er enige i intentionerne, men satser mere på trækeffekten end på skubeffekten.
Må jeg spørge fru Lillelund Bech og Venstre: Har vi ikke prøvet det i 30 år? Var det ikke på tide, at vi gav de kortuddannede den chance, således at vi får brudt med den effekt, der hedder, at de, der har, skal mere gives?
Og lad mig så spørge, om det er lovsjusk, når regeringen allerede i sit regeringsprogram ved tiltrædelsen i 1998 sagde, at der ville kommer en voksen- og efteruddannelsesreform.
Der kom en lang rapport, en stor rapport, og partierne har faktisk arbejdet med det her i 2 år.
Det vil jeg ikke kalde
Der vil jeg spørge, om ikke det er gennemtænkt og rigtigt.
Og lad mig så spørge til fru Lillelund Bechs reaktioner på, at samtlige oplysningsforbund, samtlige daghøjskoleforeninger, også dem, som tilhører den fløj, fru Lillelund Bech kommer fra, anbefaler det lovforslag, samtlige arbejdsgiverorganisationer og arbejdstagerorganisationer.
Hanne Severinsen (V), 2000-05-23:
Jamen, det er jo da rart, at hr. Kolstrup har det godt.
Han er med til at lave en forkert lov, og så laver han en masse modifikationer, så man kan hoppe ud af det, inden der går 5 år, og man kan da også have lov til at gøre noget andet.
Så kan man ganske vist ikke blive CVU'er, så kan man ikke få del i at være en CVU'er.
Alle disse ting kunne vi godt have gået ind i også.
Men hvorfor gøre det, når der i virkeligheden var flertal for at gøre det rigtige?
Hvorfor skal man gøre det forkerte og så bagefter lave en hel masse modifikationer?
Det synes vi ikke var nogen god idé.
Og det er derfor, vi vil lave den del om, sådan at man har mulighed for at være CVU'er, selv om man ikke er en fusion og heller ikke stiler imod det, men vil være et netværk.
Frode Sørensen (S), 2000-05-23:
Det er ikke vanskeligt at forstå, at Enhedslisten fremsætter dette forslag om fripladser i skolefritidsordninger, i daglig tale kaldet SFO.
Forslagsstillerne trækker nemlig en parallel mellem daginstitutioner og skolefritidsordninger og har fundet, at der bør være ensartede regler.
Årsagen er, at skolefritidsordningerne vinder frem på bekostning af de hidtidige fritidshjem.
Følgelig er der opstået forskelle fra kommune til kommune, hvad angår forældrebetalingen.
Enhedslisten peger også på, at SFO ofte er billigere for kommunerne, og man ræsonnerer derfor som så, at så bør kommunerne også have pligt til at yde de samme fripladser som på institutionsområdet.
Men vi skal være opmærksomme på, at kommunerne ingen pligt har.
Det er således ikke lovpligtigt at oprette SFO, og knap 50 kommuner har fravalgt muligheden.
Børnenes forældre har altså fortsat muligheden for at vælge mellem fritidshjem eller SFO.
Vi har valgt at lægge en skelnen ind mellem folkeskolens og servicelovens regler for fripladser for at give kommunerne størst mulig valgfrihed ud fra nogle grundtanker om, at det kommunale selvstyre er en god ting, som skal tages alvorligt.
flere typer fritidstilbud til børn og unge, og at der bør være en forskel mellem dem, der tilbydes efter serviceloven, og dem, der tilbydes efter folkeskoleloven.
Derfor vil der også være forskelle, hvad angår forældrebetalingen.
Vi sparker gerne bolden videre til kommunerne, og jeg kan ikke forestille mig, at en kommunes politikere - og her taler jeg jo egentlig som sådan en, ganske vist forhenværende, af slagsen - vil sidde rimelige krav overhørig med hensyn til at indføre fripladser.
Kravet vil for det første komme gennem skolebestyrelsen.
Det vil for det andet komme gennem forældrenes organisationer, som ofte søger at få indflydelse på især skole- og institutionspolitikken.
Så selv om vi kan have vores grundholdninger, selv om vi også kan have en vis sympati for Enhedslistens lovforslag,
så kan Socialdemokratiet ikke stemme for forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-23:
Derved sikrer vi, at det ikke bliver familiens økonomi, der er afgørende for, om et barn kan benytte pasningsordningen efter skoletiden.
Det er jo små børn, vi taler om, under 10 år, og de kan ikke tage vare på sig selv, og samtidig ved vi, at der er nogle familiers økonomi, der er så trængt, at de bortvælger pasningsordningen af økonomiske grunde.
Ved at få samme forældrebetalingsregler for skolefritidsordninger som for pædagogiske dagtilbud efter lov om social service signalerer vi, at også SFO'erne har en vigtig rolle som et forebyggende tilbud.
Det kan - set i det forebyggende lys - heller ikke være op til den enkelte kommune, om den vil yde økonomisk friplads.
Alle børn i Danmark skal have mulighed for at tilbringe tiden efter skole i trygge rammer, og det er dette forslag med til at sikre.
Men vi har et problem.
Men principielt støtter vi det.