runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 1997-10-23:
Vi lever eller skulle gerne leve i et dynamisk samfund, og det er ikke sådan, at Folketinget regulerer adfærden hos hver eneste unge dansker.
Det gør de selv, og de har langt mere forståelse for, hvor fremtidens mulighed i beskæftigelsen ligger, end man har i Folketinget.
Det er konsekvensen.
Det er Folketinget, der er bagefter det, som alle de unge gerne vil og kan. Det er en radikal misforståelse, at al viden kommer fra Det Radikale Venstre.
Herinde søger vi næring i den viden, man har udefra, og forsøger at tilpasse lovgivningen, så det talent, som de unge har, får lov til at udfolde sig i stedet for, at vi herindefra begrænser det.
Og problemet er, at vi begrænser talenterne gennem skattelovgivningen, gennem de muligheder, vi giver unge for at være selvstændige og starte deres egen virksomhed.
Så der er en kæmpeopgave med at give frihed for talentmassen.
Må jeg så endelig sige, at der også er en meget stor talentmasse i ældre årgange, så vi må komme bort fra, at man forlader arbejdsmarkedet som 63-årig eller 60-årig.
Vi må i stedet for appellere til, at det er fordelagtigt for enhver at blive på arbejdsmarkedet i den konkrete virksomhed, og vi kan måske herindefra etablere skattemæssige, pensionsmæssige ordninger, der gør det fordelagtigt at blive længere på arbejdsmarkedet, så længe man er rask fysisk og mentalt.
Til spørgsmålet om flygtningene: Jo, der er mange, der er tusinder, der er millioner af flygtninge nær deres hjemlande, men formålet er vel at sikre, at de flygtninge, der er nær deres hjemlande, lever anstændigt: mad, klæder, tag over hovedet og uddannelse.
Og formålet er jo trods alt, som det står i præamblen til konventionen for FN, at de skal repatrieres, altså kunne vende hjem, og det er altså lettere at vende hjem til sit land f.eks. i Afrika, hvis man er i nabolandet, end det er at komme hjem fra Danmark til Afrika.
Frank Aaen (EL), 1997-10-23:
Jeg takker formanden.
Hr. Thor Pedersen mente, at det var af hensyn til beskæftigelsen, at man ville genindføre nogle skatteregler, som gjorde det muligt for selskabstømmerne at boltre sig.
Så vil jeg gerne spørge, hvor det gav beskæftigelse, at en revisor i stedet for at hæve løn lod pengene stå i firmaet og efter nogle år overførte al aktiviteten, altså al beskæftigelsen, uændret til et andet firma, hvorefter alle pengene blev hævet i form af beskatning på 25 pct. Det kunne man gøre med de to skatteregler, som Venstre og De Konservative foreslår genindført.
Hvilken beskæftigelse skaber det?
Og er det ikke fuldstændig urimeligt, at nogle mennesker har mulighed for at nedbringe deres skat til 25 pct., når vi så samtidig har set, hvordan det blev misbrugt af selskabstømmere bagefter?
Jeg forstår ikke logikken.
Må jeg så spørge om noget andet.
Jeg er helt enig i, at selvfølgelig skal vi da have unge mennesker i arbejde.
Det er sådan set det, vi går ind for.
Men hvis unge mennesker nu ikke kan komme i arbejde, hvorfor skal unge ufaglærte under 30 år så ifølge V's og K's forslag sættes på halve dagpenge? Hvad hjælper det overhovedet?
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-23:
Tak for fleksibiliteten fra formandens side.
Jeg kan love for mit eget vedkommende, at jeg nok skal lade være med at misbruge den i dagens løb.
Det var jo en ordentlig flammetale fra hr. Thor Pedersen.
Jeg hørte, der var en reaktion oppe fra nogle af tilhørerne.
Det kan jo godt være, hr. Thor Pedersen overvurderer Venstres appel til ungdommen, for der var da -
nu skal jeg passe på mit ordvalg - meget dårlig nok varm luft i de ord, der kom.
Jeg talte ikke om ungdomsengagement og sådan noget.
Jeg talte om de fysiske muligheder for inden for et år eller halvandet at få uddannet så store mængder af arbejdskraft til de kolossale omkalfatringer, som hr. Thor Pedersen, synes jeg, helt urealistisk lægger op til.
Lad mig så lige om flygtningene sige, at det er 95 pct., der forbliver i nærområdet.
Men at få flere til at blive i nærområdet og måske slet ikke lade dem blive flygtninge harmonerer jo slet ikke med det, hr. Thor Pedersen lægger op til med så kraftigt et indgreb i den danske ulandspolitik. Det er jo bl.a. en klog investering i fremtiden, at vi står så meget i spidsen inden for ulandspolitikken, så vi dermed med al moralsk ret kan sige til de andre lande: Se nu at gøre det lige så godt.
Peter Duetoft (CD), 1997-10-23:
Det er jo helt rørende at høre hr. Thor Pedersens udlægning
Jeg vil godt sige, at jeg synes, at den holdning, som Venstre giver udtryk for, for mig efterlader et synspunkt, som hedder: 1. Formålet med at snakke om alt det her med nærområder er, at vi vil spare nogle penge.
2. Sådan nogle skal vi ikke have her i landet, for uha, de kunne være farlige.
Og de to grundsynspunkter synes jeg er det, der er hovedlinjen i Venstres politik på det her område, for ellers er der jo ingen sammenhæng.
Hvordan i alverden skulle man få nogle af verdens fattigste lande til at løse det flygtningeproblem, som vi også har en forpligtelse til at løse?
De har en belastning i forvejen.
Vi kan i øjeblikket høre, hvor mange mennesker der bor i nabolande til krigsområder osv.
Vi ved i øjeblikket, at der bor hundredtusindvis af somaliere f.eks. i nabolandene, og så er der altså 60 somaliere i Danmark, der er det store problem også for Venstre.
Den anden side er, at hr. Thor Pedersens synspunkt jo slet ikke hænger sammen med det, partiet Venstre gør f.eks. i Finansudvalget.
Hvordan kan man snakke om, at problemerne skal løses i nærområder, at folk skal hjem, og hvad ved jeg, samtidig med at man ikke vil være med til at støtte regeringens somaliaforslag i et aktstykke? Det er jo dobbeltmoral, så det basker, og jeg vil da godt melde, og jeg vil også sige det i min ordførertale, at for CD er det afgørende, at vi ikke forsøger at forbedre alt muligt i Danmark på bekostning af den internationale ansvarlighed og den moralske pligt, vi har til at hjælpe mennesker andre steder i verden.
Og dér synes jeg altså, at Venstre svigter.
Thor Pedersen (V), 1997-10-23:
Til hr. Frank Aaen: Man har jo lov til at lære af erfaringen
, også når det gælder, hvordan man får unge i arbejde, unge, der har det problem, at de ikke har beskæftigelse.
Og erfaringen har netop vist, at de stramninger omkring aktivering af unge, som Venstre har presset på for igennem flere år, og som nu er gennemført, har medført, at uanset om man troede, der var arbejde eller ej, så fandt de unge selv job i et overraskende stort antal.
Det er vel over 70 pct., der umiddelbart selv fandt et arbejde, og det burde anses som en sejr.
Tænk, at man herindefra kan vedtage en regel, der gør, at så mange unge, der hidtil har gået og manglet arbejde, pludselig får et arbejde.
Det må da være en succeshistorie, når det gælder om at få unge i arbejde.
Skulle det så også omfatte dem fra 25 til 30 år, ja, så bliver det endnu bedre, fordi flere vil kunne komme i beskæftigelse. Hr. Bjørn Elmquist taler om ulandsbistanden.
Det er rigtigt, at vi reducerer det samlede beløb.
Vi siger, at vi vil sætte en ramme af på 0,8 pct. af BNP, og det er over FN's målsætning på 0,7 pct.
Vi er stadig blandt de tre lande i verden, der yder mest.
Det er så rammen, og inden for den ramme skal man spørge - og det er jo så også svaret til hr. Peter Duetoft - hvordan hjælper vi så flest flygtninge?
Gør vi det ved at gøre flygtninge til indvandrere i Danmark eller ved at hjælpe dem i nærområdet?
Skal vi hjælpe 10.000 somaliere i Danmark, eller skal vi hjælpe 150.000 somaliere i nærområdet i Somaliland?
Problemet med aftalen med Somaliland var jo netop, at det ikke var nærområdet, man betalte til. Nej, det var præcis det land eller det område, man var flygtet fra, der skulle have penge for at tage dem hjem igen.
Det var ikke et naboland, der sagde: Vi vil godt hjælpe jer med at yde et bidrag, hvis I vil finansiere omkostningen hos os.
Det er præcis det, vi siger, vi gerne vil, nemlig hjælpe de mange i nærområdet i stedet for de få, der er kommet til Danmark, og som måske dermed også er med til at styrke den industri af kriminelle, der deltager i menneskesmugling.
Pia Gjellerup (S), 1997-10-23:
Meget kan gøres anderledes, siger hr. Thor Pedersen.
Ja, det er jeg helt overbevist om at Venstre også kunne gøre.
Det bliver bare ikke med nogen særlig gode resultater.
Det bliver med de resultater, som hr. Thor Pedersen prøver at stille som overskrifter for det, han mener, der skal gøres.
Ja, det randt mig bare i hu: kriminalforsorgen.
Altså, der var jo mange store ord her.
Men lad os så se på, hvad Venstre gjorde, da Venstre havde mulighed for det, fordi Venstre sad i regering.
Da beskar man personale, man lod bygningerne forfalde, man lukkede arresthuse.
Der er meget tom snak i det, der bliver sagt fra Venstres side også i dag.
Men jeg kunne da forstå på det, at når det gjaldt den konkrete økonomiske udvikling, så var man glade for den.
Det vil jeg da kvittere for.
Jeg vil også kvittere for et tilsagn om, at Venstre ikke vil nedlægge velfærdssamfundet.
Det er ikke et særlig troværdigt løfte, men et løfte er dog alligevel bedre end ingenting.
Så vil jeg til sidst spørge, om de der kurser på Wall Street for så vidt ikke påvirker de fleste andre lande ganske meget mere, end de påvirker Danmark.
Og hvordan vil hr. Thor Pedersen dog forklare, at Danmark har en bedre økonomisk udvikling end de fleste andre lande, som vi kan sammenligne os med?
Frank Dahlgaard (KF), 1997-10-23:
Det var da en rimelig solid gang misinformation om de nationaløkonomiske forhold, den socialdemokratiske ordfører her præsterede i sit indlæg: Den forfærdelige situation, der var i 1993, da den borgerlige regering holdt op, og så kom den socialdemokratisk ledede regering til, og så gik det fremad.
Du godeste!
Nu har fru Pia Gjellerup mig bekendt ikke nogen nationaløkonomisk uddannelse, men det er der mange andre, der har, herunder finansministeren, som udmærket godt ved, hvorfor det stod slemt til i 1993.
Der var gennemført en skattereform med virkning fra den 1. januar 1987, som ændrede rentefradraget og ændrede hele skattesystemet, fordi der med stort held var ført en antiinflationspolitik, som havde nedbragt inflationstakten, altså løn- og prisstigningstakten, fra 10-12 pct. om året til det nuværende lave niveau.
Det er klart, at et sådant systemskifte giver et chok i økonomien.
Det gav 7 år med stagnation, og så kom Socialdemokratiet ganske heldigt til på det tidspunkt, hvor denne tilpasning til økonomien var overstået.
Vil Socialdemokratiets ordfører ikke erkende, at sådan forholder det sig, og at det ikke bare gik fremad, fordi der kom en socialdemokratisk regering til?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-23:
Jeg havde ikke planlagt at tage ordet for en anden runde, og derfor vil jeg gerne tage det her som en kort bemærkning.
Jeg er foruroliget over finansministerens udtalelse
omkring muligheden af at opgøre udgifterne til udlændinge i Danmark
jeg havde forstået på indenrigsministeren her i Folketingets spørgetid så sent som i går, at Finansministeriet er på vej med en analyse af udgifterne til udlændinge i Danmark.
Jeg har også tidligere fået oplyst af den daværende indenrigsminister Birte Weiss på et møde i Indenrigsministeriet, at en sådan analyse var på vej.
Altså, jeg har ikke noget imod, at man laver den analyse og den opgørelse på den måde, man selv mener er korrekt, og dermed antyder jeg også, at det kan være, finansministeren og Dansk Folkeparti, som finansministeren selv siger, er meget uenige om, hvordan man kan gøre sådan noget op; men det, vi er interesserede i i Dansk Folkeparti, er at få en specificeret opgørelse. Så kan finansministeren for min skyld indregne alle de indtægter, han vil, som han mener at udlændinge bidrager til det danske samfund med
; bare vi får en specificeret opgørelse, så kan vi jo i Dansk Folkeparti tage de ting, som vi mener er korrekte. Vi har fremlagt en opgørelse, der når frem til, at udgiften er 29,8 mia. kr. fra de offentlige kasser.
Vi vil meget gerne se en opgørelse fra Finansministeriet.
Så mit spørgsmål til finansministeren er: Hvornår kommer Finansministeriet med den opgørelse over de her udgifter, som vi er blevet lovet af indenrigsministeren så sent som i går?
Og punkt 2: Vil det være en specificeret opgørelse, eller vil den bare sige det hovedtal, som finansministeren nu siger, at de 4 pct. af befolkningen, som er udlændinge, koster 4 pct. af udgifterne?
Det er jo om noget en useriøs måde at redegøre for det her område på.
Frank Aaen (EL), 1997-10-23:
Fru Pia Gjellerup var inde på, hvad der var gjort af godt for børnepasningen og for ældreomsorgen, og der er også sket fremskridt; det medgiver vi gerne.
Men hvis man kigger ud i samfundet, er problemet jo ingenlunde løst.
Tværtom kommer der meldinger om øgede ventelister for børnene og meget dårlig hjemmehjælp i mange kommuner, og derfor er spørgsmålet til Socialdemokratiet: Vil Socialdemokratiet overveje at aktivere nogle af de dagpenge, der betales i dag til pædagogmedhjælpere og ufaglærte, og i stedet oprette ordinære stillinger på børneområdet og hjemmehjælpsområdet, vel vidende at det stort set er gratis?
På børneområdet vil det give overskud, fordi besparelsen på dagpengene og de ekstra skatter, der kommer ind, sammen med forældrebetalingen udgør mere end den ekstra lønomkostning, og på hjemmehjælpsområdet udgør nettoudgiften for de offentlige kasser ca. 200 kr. om måneden, altså ikke noget, der betyder noget som helst.
Vil Socialdemokratiet overveje på den måde at udvide på nogle områder, regeringen selv prioriterer?
Pia Gjellerup (S), 1997-10-23:
Jeg morede mig meget under hr. Frank Dahlgaards korte bemærkning, fordi den gik ret langt rundt om sig selv, selv om den kun var på 1 minut.
Den begyndte med misinformation, men den sluttede med en lang bekræftelse af det, jeg sagde, og i øvrigt må hr. Frank Dahlgaard gerne sende mig en hilsen om, hvilke ting der skulle være forkerte af det, jeg har sagt.
Det er fuldstændig sådan, kan jeg love hr. Frank
Dahlgaard, at de tal er nøje tjekket på forhånd.
Den udvikling, jeg redegjorde for, er også fuldstændig korrekt, så hvis hr. Frank Dahlgaard vil tilskrive det heldet, at tingene går ned under den ene regering og op under den anden regering, der fører en noget anden økonomisk politik, siger det mere om hr. Frank Dahlgaard end om politikken.
Så til fru Jette Gottlieb
: Nej, der er faktisk ikke tale om at spare penge i det forslag, som kommer til første behandling senere.
Når jeg trak det ind i finanslovdebatten her, så er det, fordi det er en del af det, der skal være med til at gøre arbejdsmarkedet så fleksibelt, at man fortsat kan trække yderligere 30.000 ledige ind på arbejdsmarkedet hvert år.
Det kræver nogle ekstraordinære indsatser, det kræver fleksibilitet, og det kræver også, at vi er i stand til at bruge pengene dér, hvor det er ganske afgørende at bruge dem.
Og det gør vi jo bl.a. ved at gøre adgangen til uddannelse inden for arbejdsmarkedsområdet lettere.
I øvrigt kan jeg sige vedrørende dimittender - det kommer der jo en debat om senere på dagen, så jeg skal her kun sige det ganske kort - at der er tale om en ligestilling mellem de uddannede og det øvrige arbejdsmarked.
Til hr. Frank Aaen kan jeg sige, at for så vidt angår børn og ældre, tror jeg nok, at hr. Frank Aaen tegnede et lidt mere dystert billede for børnene, end det trods alt er.
Der er ikke stigende ventelister,
men der er ikke helt så stor nedgang, som vi også godt kunne tænke os.
Dér vil vi gerne give tilsagn om at være med til at fortsætte den udvikling hen imod en stadig højere dækningsgrad - det er der lagt op til fra regeringens side - men ikke nødvendigvis med de instrumenter, som hr. Frank Aaen lægger op til.
Jette Gottlieb (EL), 1997-10-23:
Så vil jeg bare supplere med spørgsmålet: Hvordan harmonerer den fleksibilitetstvang, der lægges på arbejdskraften nu,
f.eks. med kravet om, at man skal acceptere op til fire timers daglig transport, med de i øvrigt meget pæne ord, der blev sagt om børnefamiliernes mulighed for at fungere på arbejdsmarkedet under mere åbne og familievenlige former?
Hvordan hænger de to ting sammen?
Den stramning, at man skal tvinges til at være væk fra sit hjem i 12 timer, er dog trods alt temmelig skræmmende for børnefamilierne.
Frank Aaen (EL), 1997-10-23:
Når der nu er tale om børnepasning, så er det altså desværre sådan, at i nogle kommuner stiger ventelisterne, og man har været nødt til at opgive pasningsgarantien.
Jeg er tilfreds med det tilsagn, vi fik om det, og det vil vi gerne inddrage i finanslovforhandlingerne. Så kunne jeg se, at fru Pia Gjellerup løb tør for taletid, og derfor vil jeg gentage det andet spørgsmål: Kan vi også få et tilsagn om, at der skal gøres en indsats for at løse de problemer, der er inden for hjemmehjælpen?
Pia Gjellerup (S), 1997-10-23:
Der var ganske mange ting, man kunne have lyst til at sige noget til, for der er godt nok meget retorik og få realiteter i det, der blev sagt.
Men lad det være, det må vi klare ved en anden lejlighed.
Jeg vil dog advare den konservative ordfører imod fremover at tale så meget om, at man vil undgå at belaste erhvervslivet med administrativt bøvl.
Efter de optrin, vi har haft med hensyn til at skabe administrative forviklinger for arbejdsgiverne i forbindelse med gennemførelsen af en ekstra pensionsopsparing, så er al tale fra konservativ side om at undgå administrativt bøvl for arbejdsgiverne hul tale.
Det er muligt, fordi man er kommet i Venstres kløer, at man også vil lave bundfradrag på arbejdsmarkedsbidraget.
Hvis man gør det, så får vi gentaget det.
Så hvis man gav sig på ATP, så måtte man jo også give sig på en principiel indvending.
Jeg skal stærkt advare De Konservative imod det og bede om, at de kommer til besindelse, så de kan leve op til deres egne ord i denne her sammenhæng om faktisk at gøre det administrativt enkelt for arbejdsgiverne at have relationer til det offentlige.
Jette Gottlieb (EL), 1997-10-23:
Den socialdemokratiske ordfører brugte næsten al sin tid på at forklare, hvor utrolig godt det gik på arbejdsmarkedet nu, og hvor fleksibelt det hele var blevet.
Men så kunne jeg godt lide at vide, hvordan det harmonerer med de forslag, der nu er stillet om stramninger på arbejdsmarkedsområdet.
Hvad skal
Hvad skal det til, at man f.eks. giver dimittendsats til de nyuddannede i 1 år, indtil de kan optjene fuld dagpengeret?
Hvad skal det til at bede folk om at kaste den uddannelse, de har fået, på møddingen efter et halvt år, og kræve, at folk søger arbejde uden for det område, de er uddannet i?
Hvad er det for nogle stramninger?
Hvorfor kommer de ind i forbindelse med finanslovfremsættelsen?
Er det fordi man vil spare de penge, der ligger i, at man får dimittendsats i stedet for fulde dagpenge?
Hvad er formålet med de forslag, der ligger i tilknytning hertil?
Jes Lunde (SF), 1997-10-23:
Der var to steder i den konservative tale, hvor jeg kunne høre, at der var en understregning i manuskriptet.
Der blev sagt, at De Konservative ville ikke - med streg under ville ikke - finde sig i nye skatter og afgifter, og de ville ikke finde sig i, at der blev lavet aftaler med venstrefløjen, hvis der samtidig skulle laves noget med De Konservative.
Jeg vil gerne prøve at forstå, hvad det, De Konservative siger, præcis betyder.
Betyder det, at hvis vi indfører kunstgødningsafgift, forhøjer pesticidafgifterne osv. for at redde vandmiljøet, vil De Konservative ikke indgå nogen aftaler om finansloven med regeringen?
Betyder det, at hvis regeringen laver nogle aftaler på forskellige felter med venstrefløjen, vil De Konservative ikke lave nogen form for aftale, og så vil De Konservative stemme mod finansloven ved tredjebehandlingen? Jeg synes, det er vigtigt at få den klarhed i debatten, for der var en understregning i Den Konservative tale: De Konservative vil ikke.
Og når De Konservative virkelig ikke vil, hvad betyder det så?
Thor Pedersen (V), 1997-10-23:
Jeg skal jo ikke referere fra Finansudvalgets møder, men jeg takker da for den klare erklæring om, at CD synes, det er en god idé, at man stiller krav om økonomisk hjælp for at tage egne statsborgere tilbage, som ikke er anerkendt som flygtninge efter konventionen.
Det er et ærligt synspunkt, CD har.
Jeg vil blot sige, at det synspunkt har Venstre ikke.
Vi anser det for overordentlig farligt overhovedet at skibe sig ind på den tankegang, at man kan stille økonomiske krav for at tage egne statsborgere tilbage, som ikke er anerkendt som flygtninge.
Når vi gerne vil hjælpe i nærområderne, altså med midlertidig understøttelse, dvs. finansiering af tag over hovedet, mad, uddannelse, skyldes det, at det jo er lettere at blive repatrieret, hvis man midlertidig har været i et nærområde, frem for hvis man er i gang med et integrationskursus i Danmark.
Det fornemste i forhold til flygtninge er vel at hjælpe dem med at vende tilbage og ikke at hjælpe dem til at blive danske statsborgere.
Vi kan ikke i Danmark løse alverdens fattigdomsproblemer eller integrere alverdens flygtninge i Danmark, men vi kan hjælpe dem til anstændige livsvilkår, mens de venter på, at der bliver fred i det land, der er deres fædreland, og så efterfølgende hjælpe dem tilbage.
Peter Duetoft (CD), 1997-10-23:
Hr. Thor Pedersen har en forbløffende evne til at pådutte én synspunkter, man rent faktisk ikke har haft.
For CD er flygtninge altså også mennesker, der er her i en periode, mens de ikke kan bo i deres hjemland, og derefter er det meningen, at de skal vende hjem.
Sådan er det, og derfor er det i øvrigt, jeg af og til undrer mig over den fordanskning af flygtninge, som nogle partier så gerne vil have: de skal integreres, de skal lære dansk, de skal alt muligt.
Jamen jo mere man lærer dem af den slags, og jo mere man lader dem indleve sig i den danske kultur, desto større risiko er der da stort set for, at de ikke vil tilbage igen.
Det er så en helt anden diskussion, men jeg vil da godt sige, at der var ikke tale om betaling til Somalia.
Der var tale om, at man ordnede nogle forudsætninger gennem internationale organisationer, for at forholdene i Somalia kunne blive så gode, at de mennesker kunne vende hjem.
Det var ikke en betaling til et land, for at nogen skulle vende hjem.
Hr. Heiselberg kan nikke lige så meget han vil, så har han ikke forstået et suk af det hele.
Hvis han gik hjem og læste aktstykket - det gør hr. Heiselberg måske ikke, men hvis han nu for en gangs skyld læste et aktstykke - kunne det jo være, at han også vidste, hvad det drejede sig om.
Men jeg må i al stilfærdighed sige, at det er meget, meget modigt, at vi, det rige Danmark, til nogle af de allerfattigste nabolande, som inden for de seneste år ved FN's hjælp har fået sendt i hundredtusindvis hjem til Somalia, bagefter skulle komme og sige, at vi hellere måtte anbringe dem, der kommer herop, nede i de fattige lande, der nu endelig er sluppet for en del af den byrde, som de har problemer med at klare, men som vi altså godt kan klare i det rige Danmark.
Men jeg ved da godt, vil jeg sige til hr. Thor Pedersen, at en gang imellem tænker man åbenbart mere på, hvordan det virker i forsamlingshusene herhjemme, når man skal stå og snakke flygtningepolitik, end hvordan det rent faktisk vil virke i de fattige dele af verden, som hr. Thor Pedersen med sit borgerlige menneskesyn skulle have meget, meget omsorg for, ligesom vi andre forsøger at have det.