Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Også Enhedslisten er positive over for, at vi ser på, hvad vi kan gøre ved det problem, der er med fejlmedicinering, og se på, hvad vi ville kunne gøre ved hjælp af et medicinregister og andet.
Men som de mange høringssvar også viser, er der stor usikkerhed om, hvad dette egentlig kommer til at betyde, og hvordan vi sikrer datasikkerheden i forhold til de mange personfølsomme oplysninger, og hvor mange oplysninger det egentlig er nødvendigt at have liggende i et sådant register.
Det tog jo Folketinget flere år at få gennemført ED-direkFtivet om persondataloven, fordi der var så mange ting, og det havde så store konsekvenser, at man ville arbejde virkelig grundigt med det.
Hvilke risici er der, hvilke konsekvenser er der, hvorfor har man valgt, at det her skal være så omfattende, hvordan vil man udmønte de forskellige bemyndigelsesbestemmelser, sådan at vi kan få ordentlig sikkerhed for, hvad det egentlig er, vi skal vedtage på dette område?
Vi synes, det er vigtigt, at vi gør det her grundigt, fordi det bliver så stort et register med så mange oplysninger, der kommer til at ligge.
Også for på den anden side at sikre, når vi så laver så stort et register, at det også vil kunne bruges ordentligt. Derfor er det selvfølgelig også væsentligt f.eks. at få at vide, hvordan det kommer til at spille sammen med de elektroniske patientjournaler, når de på et eller andet tidspunkt bliver indført, få at vide, hvordan man kan bruge det i forhold til hele det, man forestiller sig fremover omkring den digitale kommunikation på dette område. Så vi håber, vi får et grundigt udvalgsarbejde, og eventuelt kunne vi jo starte med at få en teknisk gennemgang af nogle af embedsmændene i ministeriet, som kunne gennemgå nogle af de spørgsmål, vi måtte have.
Enhedslisten støtter varmt, at man gør noget for at forebygge, at folk får sygdomme, at man gør noget for at forbedre folkesundheden, men vi er ikke sikre på, at forbud altid er den bedste måde.
F.eks. var der her i nyhederne forleden dag en lang historie om dræberfedt, men der er næppe nogen, der vil fremsætte forslag om, at vi nu skal forbyde, at unge under 15 får adgang til dræberfedt.
Man kunne også forestille sig i forbindelse med den diskussion, der har været om sodavand og deres skadelige virkning, at nyhederne næste gang begynder at tale om dræbercola, uden at det betyder, at vi så fremsætter forslag om, at unge under 15 ikke skal have lov til at købe dræbercola.
Især hvis man er meget ung og ikke kender virkningen, kan man blive temmelig beruset og kan måske så komme i øjeblikkelig fare.
Derfor synes vi med hensyn til rusmidler, at det kan være fornuftigt at have en aldersgrænse og støttede den aldersgrænse, der blev indført på 15 år for køb af alkohol for noget tid siden, og har også i vores forslag om kontrolleret salg af hash foreslået, at der skal være en aldersgrænse på 15 år.
Men i forhold til det, der kan give sundhedsskader på længere sigt, mener vi altså, at det er det forebyggende arbejde, der er det væsentlige, og også at det her er væsentligt, at voksne foregår med et godt eksempel og gør noget selv for at begrænse deres rygning, som hr. Kamal Qureshi også var inde på i forhold til skolerne. Så vi mener, at hvis vi skal ind med noget forbud, så skulle vi sådan set hellere se på tobaksindustrien og forbyde dem at tilsætte alle de mange stoffer, som gør, at folk bliver mere afhængige, sådan at det, folk kunne købe af tobak, kun var ren tobak uden de mange forskellige tilsætningsstoffer.
Vi vil også godt være med til at se på forbuddet mod salg af 10-stk.s-pakker, som indgår i Socialdemokratiets forslag.
Der mener vi, at man må ind og se på det på nogle andre måder og se på det brede, forebyggende arbejdet i stedet for at forebygge, at de unge begynder at ryge i en for tidlig alder.