Ole Løvig Simonsen (S), 1999-12-09:
Når man hørte nogle af indlæggene ved den sidste debat, kunne man tro, at man allerede havde taget forskud på den debat, der kommer nu. Jeg vil gerne sige, at når vi nu skal behandle de fire forslag sammen, tror jeg nok, man kan sige, at i hvert tilfælde indtil nu er de elementer, der indgår i de tre lovforslag og det ene beslutningsforslag, ret velkendte.
Det synes jeg er en fordel, for dermed kan man også få en fornuftig debat om de enkelte elementer.
Men det, jeg opholder mig ved, er først og fremmest helheden.
Og der vil jeg gerne sige, at når vi ser på ministervederlag og pension, har der også i den socialdemokratiske gruppe gennem længere tid, flere år endda, været et ønske om, at man fik en parallelitet mellem den pensionsalder, som gælder for borgmestre, og den, som gælder for folketingsmedlemmer.
Derfor er det tilfredsstillende - det må glæde alle, der arbejder med den ting - at det er nu bragt på plads med de forslag, som ligger her.
Men det er jo også indlysende, at når man har nogle forslag, hvor man først kan få pension efter det 60. år i modsætning til i dag, hvor man kan få ventepenge og pension, når man er færdig med en ministerperiode, at så ser man også på det samlede vederlag og dermed den samlede pension, og det er det, der er sket her.
Jeg vil gerne sige, at den stigning, der er sket i vederlaget til ministrene, svarer stort set til det, som vi også kommer til, når det drejer sig om Folketingets medlemmer.
Og derefter kommer selvfølgelig også et eftervederlag og de pensioner, der nu engang er, med de modregninger, der også skal til.
At der også er et særligt tillæg til statsministeren, udenrigsministeren m.m., ja, det er også for mit partis vedkommende ganske indlysende. Når de så er kædet sammen, er det, fordi der har været et ønske hos medlemmerne af Folketinget og fra regeringens side om også at se på folketingsmedlemmernes vederlag.
Og der er jo en ændring, hvor vi siger: Vi vil gerne have en parallelitet, som der var tidligere, til det, der gælder for borgmestre i byer med 20.000-25.000 indbyggere, og det giver så en stigning i det vederlag, man får, på ca. 22 pct.
Det tror jeg i og for sig der er meget forståelse for, ingen tvivl om det.
Og når vi så kommer til de andre elementer, vil jeg gerne sige, at det, der har været meget afgørende for Socialdemokratiet, er, at vi gør så stor en del af det skattefrie tillæg synligt; det er sket her.
For eksempel er det sådan, at de, der tidligere fik det store omkostningsfrie tillæg på 95.000 kr., nu får det samme som andre, nemlig 45.000 kr., og har de så en lejlighed i København - hvis det er det, de foretrækker i stedet for at flyve frem og tilbage - så får de ekstra 20.000 kr. til dobbelt husførelse. Og endelig skal man dokumentere sine udgifter til bolig. Det finder vi meget tilfredsstillende.
Det er i og for sig også en ting, som man udmærket kan forklare de vælgere og borgere, som selvfølgelig stiller spørgsmål: Hvordan ser det her ud?
Dernæst vil jeg sige: Det, som også har ligget os på sinde, foruden den tydeliggørelse, der har været, er at prøve at se på ikke mindst det eftervederlag for de medlemmer, som går ud af Folketinget, og som ikke har mulighed for at komme direkte tilbage til arbejdsmarkedet.
Og læg mærke til, hvad jeg siger: Det er ikke kun et spørgsmål om de pensionsindtægter eller de ventepenge eller andre ting, der ligger fra den offentlige sektor, det er også fra den private.
Jeg er meget tilfreds med, at der har været forståelse for, at disse elementer indgik.
Det betyder faktisk, når jeg ser på nogle af de medlemmer, som tidligere er gået ud af Socialdemokratiets folketingsgruppe, at så skal man ikke stå med hatten i hånden og bede om at få nogle måneder ekstra fra Præsidiet.
Jeg mener, at 2 års vederlag, når man skal tilbage på arbejdsmarkedet, til omskoling, til uddannelse og dermed også tilbage til et job, er det vigtigt at man har sikret, så man også har de økonomiske muligheder derfor.
Det tror jeg godt jeg kan sige.
Vi har drøftet meget de forskellige elementer.
Der var nok også elementer, som vi måske gerne så lidt anderledes, men det er nu engang sådan, at når man skal forhandle de her ting, så skal man også finde et fælles udgangspunkt i den sidste ende.
Det har vi gjort, og derfor kan jeg sige, at vi fra Socialdemokratiets side kan støtte de fire lovforslag.
Lad mig lige sige en enkelt ting angående statsrevisorerne, som jo også er kommet ind i billedet, fordi vi ser på den sag: Også dér har vi set på en opjustering af vederlaget, men dér har vi også bedt statsrevisorerne tilkendegive, hvad de mener.
Med hensyn til europaparlamentarikernes vederlag, ja, så er det jo en konsekvensændring af det, vi gør her.
Det, som i den sidste ende står tilbage, er for mig at se - det kan vi lige så godt tale åbent om - at der er nogle partier, der er med, og der nogle partier, der er imod, men der er nok ikke nogen partier, som vil nægte at modtage det forhøjede vederlag.