runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-07:
Hvis man ser på spørgsmålet om energiproduktionen sammenholdt med de rekreative hensyn, må man nok sige, at energiproduktionen her er så lille, at de rekreative hensyn må være den afgørende faktor i en beslutning.
Det er den ene forudsætning, Enhedslisten vil lægge til grund.
Så har vi selvfølgelig studeret de forskellige valgmuligheder, der ligger i sagen.
Jeg kan huske, at jeg i sin tid, da jeg var medlem af Århus Amtsråd, var med til at få skabt politisk grundlag for at lave den her laksetrappe.
Det var en begrænset ændring, og den hjalp ikke ret meget, så her er jeg ikke helt enig med hr. Jørn Dohrmann.
Det er ikke sådan, at laksen rigtig har annammet trappen.
Og jeg tror desværre heller ikke, at de korte omløb, som jeg forstår nogle partier er tilhængere af, rigtig vil medføre nogen løsning.
Hvis man skal have en god løsning med omløb, skal man lave et meget stort, langsomt flydende, bredt omløb, altså en egentlig å, og så bliver det meget dyrt. Så det eneste alternativ, der sådan set er noget sving i, er at tømme søen.
Det er den logiske konsekvens, hvis man tænker det igennem.
Vi prøvede med trappen, og det virkede ikke, og vi kan også godt prøve med et kortere omløb, men det virker stort set heller ikke.
Det tror jeg ikke på.
Det er i hvert fald min umiddelbare konklusion.
Derfor kan jeg da godt forstå det, hvis man vil have tid til at analysere situationen.
Det synes jeg er fair nok, og jeg vil godt støtte et socialdemokratisk ændringsforslag om, at der skal være 2 år.
Det er fair nok.
Til gengæld vil jeg godt bede om muligheden for at få den helt store løsning, der faktisk vil være virkelig perspektiv i: Man kan igen sejle fra Randers til Ry og endda længere; man kan få et naturområde der, hvor søen ligger i dag, af virkelig kvalitet med et stort sammenhængende våd-, skov- og engområde, som vil kunne danne grundlag for opvæksten af et dyreliv, det ellers er meget sjældent at finde i tilsvarende områder i Danmark.
Det har jeg i og for sig forståelse for.
Men det, jeg ikke har forståelse for, er, hvis det bare bruges som et slet skjult ønske om at tage stilling for tilstanden status quo og til at sige, at man ikke vil gøre noget, for så burde man sige det.
Hvis regeringen rent faktisk har besluttet, at det skal forblive, som det er, synes jeg, at man bare skulle sige det.
Det er mere oprigtigt. Jeg vil i hvert fald opfordre til, at vi prøver at finde en tidsfrist, der er nogenlunde afgrænset - 2 år er foreslået, og det synes jeg er meget fornuftigt - og at vi i den periode også får det store perspektivforslag om at genskabe naturen med i sådan en analyse.
Så kunne vi måske blive enige om det i udvalget, både med Socialdemokratiet og regeringen.
Det vil vi i hvert fald gerne prøve at undersøge fra Enhedslistens side.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Jeg vil lige sige, som jeg også sagde før, at vi har ligesom lagt spørgsmålet ud i et åbent spil.
Vi skal snakke om de ting, og jeg sagde ikke, vi skulle have 30 år, jeg spurgte bare: Er det noget, man kan tilslutte sig, eller hvordan stiller de andre partier sig? Dansk Folkeparti er åbent over for at diskutere, om det skal være 2 eller 5 eller 30 år.
Lad os få på bordet, hvad det er, man ønsker.
Jeg kan jo se i lovforslaget, at regeringen ønsker 5 år, og så vil jeg høre, om de andre partier kan tilslutte sig de 5 år eller ønsker de 2 år, som Socialdemokratiet gerne vil have, eller om det skal være 30 år, eller hvad man gerne vil.
Vi skal have lidt længere tid og ikke kun sige, at vi skal være klar i morgen eller sådan noget.
Så vil jeg også sige, at der er altså laks i søen i dag.
Som jeg sagde før til den socialdemokratiske ordfører, er der fanget 400 laks i søen sidste år af en erhvervsfisker - 400
Der er lavet statistik over det.
Der er mellem 25.000 og 30.000 fisk, som bruger fisketrappen, så der er altså liv i søen.
Det er ikke sådan, at laksen er uddød eller noget som helst.
Så jeg vil bare lige sige, at der stadig væk er fisk i søen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-11-07:
Dansk Folkeparti skal have 30 år til at tænke over denne sag.
Godt nok er jeg klar over, at de har en eftertænksom ordfører på området, men alligevel: 30 år!
Socialdemokratiet skal kun bruge 2 år, men det er jeg nu ikke sikker på er tid nok til at bilægge de personlige konflikter.
Men fred nu være med det.
Det Radikale Venstre er klar til at tage stilling.
Vi behøver ikke flere tænkepauser, og vi er parat til at stille et ændringsforslag til det lovforslag, der er lagt frem, nemlig et forslag, der går ud på, at vi simpelt hen bevarer status quo og laver et kort stryg.
Fordelen ved det er, at vi bevarer den kulturhistoriske værdi.
Vi bevarer Tangeværket, vi bevarer muligheden for at borgerne kan komme og se, hvordan elværket fungerer, og det er under alle omstændigheder meget sjovere at komme på et museum, der er levende, frem for på et museum, hvor turbinerne eksempelvis ikke kører.
For det andet: Ved at lave et stryg redder vi nogle af de fisk, som i øjeblikket bliver kvast i turbinerne.
For det tredje redder vi Tange Sø, for det fjerde er det en billig løsning, og det må også være vigtigt for regeringen.
Og endelig for det femte kan man sige, at problemet ved den løsning, jeg her har skitseret, er, at vi ikke redder laksene.
Vi får ikke en laksestamme tilbage til åen eller til lokalområdet.
Laksestammen går tabt, men på den anden side er jeg ret overbevist om, at man kan få flere laks for pengene et andet sted, og det vil jeg foretrække.
Derfor vil jeg høre, om det ikke var et forslag, man kunne tilslutte sig.
Jeg beklager selvfølgelig, at det er kommet frem lidt hurtigt, og jeg er også helt parat til, at vi bruger lidt tid på at diskutere det i udvalget.
Med den betænkningstid, partierne har lagt op til, forventer jeg ikke, at man her og nu slår til, men alligevel synes jeg ikke, at der er ret meget mere grund til at bruge flere embedsværk til at analysere denne sag eller til at forberede nye taler.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-07:
Jeg skal bare takke for fru Helga Moos' ærlighed om økonomien, når hun indrømmer, at selvfølgelig har denne udsættelse i 5 år også noget at gøre med, at regeringen ingen penge har på naturområdet, og derfor kan man heller ikke lave nogen projekter før tidligst om 5 år.
Jeg ærgrer mig bare over, at den samme pengemangel ikke rammer nogle af de motorveje, som går igennem naturområder, og jeg ærgrer mig over, at den pengemangel ikke alene rammer Tangeværket og projektet deroppe, men også rammer nationale naturområder, skovrejsning og mange af de miljø- og naturopgaver, der ligger og venter på at blive løst.
Men de venter altså også på en ny regering.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Jeg vil bare sige, at jeg har læst alle rapporterne, så jeg ved godt, hvad det er for et vidensgrundlag, der foreligger.
Men jeg synes ikke, at det, at der er skrevet nogle rapporter, er nok.
Vi skal altså have lidt mere snak om tingene.
Det er rigtigt, at vi har et skattestop, og vi er endda stolte af det og tilfredse med det, så det er måske også medvirkende til, at vi ikke har så meget hastværk.
Vi skal have noget lokal finansiering på plads, og her taler jeg om offentlig finansiering.
Jeg har ikke nogen forbindelser
nogen steder hen til nogen med pengekasser, så der er virkelig grund til at sige, at nu giver vi 5 år mere.
Så er der i hvert fald ingen, der kan komme og sige, at de ikke har haft tid til at tale om tingene.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-07:
Jamen så har Venstre jo faktisk taget stilling, for det sidste svar indebærer, at Venstre har besluttet, at det skal forblive, som det er i hvert fald i 5 år, fordi de, der er uenige, har vetoret.
Anderledes kan svaret ikke forstås, og så kan Venstre jo håbe på, at der er en anden regering til den tid, så man ikke behøver at svare på spørgsmålet.
Det vil jeg da i hvert fald håbe på, men det er en anden sag.
Jeg mente faktisk, at det kunne være en alvorlig, velbegrundet mulighed at sige, at hvis der ikke er nogen af de forslag, som vi har set i materialet, som er gode nok, så kan det jo være, fordi den eneste mulighed, der virkelig er perspektiv i, kan være at sammenholde den nuværende situation med en tilbageføring til det oprindelige forløb, for det er der mange perspektiver i.
Det kan der i hvert fald argumenteres meget stærkt for at der er en masse kvaliteter i.
Så ville jeg have respekt for, at Venstre sagde, at det vil vi undersøge.
Vi vil godt satse på at få undersøgt, om det er en mulighed.
Men hvis ikke man har det perspektiv i det, så er det jo ikke andet end at trække tingene i langdrag.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg sige, at i politik er der nok stillet mange spørgsmål, som aldrig er blevet besvaret, og der er ikke noget, der er sikkert. Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige: Vi kan altså godt træffe nogle beslutninger i Dansk Folkeparti, det er helt klart.
Men vi mener også, det er vigtigt, man siger: Jamen hvad vil de andre partier?
Nu er det jo ikke sådan, at vi sidder med flertallet alene, så derfor kan vi ikke bestemme alene, og derfor siger vi også, at vi gerne vil diskutere det her, og derfor vil vi gerne høre, hvad de andre partier vil.
Hvis der er nogle, der siger 2 år, jamen så lad os snakke om det.
Hvad er fordelen ved at tage 2 år i stedet for 5 år eller, som jeg også var inde på, 30 år?
Er det en fordel at vente 30 år?
Vi skal have det hele med, og derfor har vi ikke valgt den ene løsning frem for den anden.
Lad os nu få diskuteret i udvalget, hvad vi skal gøre.
De Radikales ordfører, fru Elsebeth Gerner Nielsen, spørger, hvorfor sportsfiskerne lige pludselig skulle begynde at betale mere, og hvilke krav vi skal stille.
Jeg har ikke nogen løsningsforslag på bordet, og der er heller ikke nogen krav, der er skrevet ned på papir, så derfor er det jo også et hypotetisk spørgsmål, hvad et fiskekort vil komme til at koste.
Jeg ved ikke engang, hvad det koster i dag, fordi det er så sjældent, jeg er ude og fiske, så om det stiger eller ikke stiger, har jeg slet ikke taget stilling til.
Det kan være, at der slet ikke er nogen fiskeklubber, der vil være med til at finansiere sådan noget, så spørgsmålet er lidt langt ude, vil jeg næsten sige.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-07:
Når hr. Jørn Dohrmann stiller et meget hypotetisk spørgsmål:
Hvad nu, hvis..?
Derfor var jeg interesseret i at spørge, hvad det er for nogle kontakter, hr. Jørn Dohrmann har: hvem der har givet ham ideen, hvem der har givet et tilsagn om, at der under bestemte forudsætninger kunne være en lokal privat medfinansiering.
Det fik jeg ikke noget svar på, og derfor vil jeg gerne spørge lidt mere præcist: Har hr. Jørn Dohrmann været i kontakt med personer, som har luftet muligheden for at finansiere en privat løsning og i givet fald under hvilke forudsætninger, og hvem er der tale om?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Det er altid en god idé at sætte spørgsmålstegn ved tingene, men som politiker bliver man jo også af og til nødt til i hvert fald at forsøge at give svar på nogle af spørgsmålene.
Jeg har stor forståelse for, at det er svært at slynge en forkromet løsning ud som den, man foretrækker.
Men når hr. Jørn Dohrmann spørger, hvor mange rapporter man vil have, synes jeg da, det er relevant at spørge Dansk Folkeparti: Hvor mange rapporter vil Dansk Folkeparti have? Mangler man flere rapporter for at kunne træffe denne beslutning?
Hr. Jørn Dohrmann spørger også, hvor lang tid vi vil have, før beslutningen træffes.
Jamen hvor lang tid vil Dansk Folkeparti have?
Det er da ret afgørende i denne sammenhæng.
Vi er alle sammen enige om, at sagen skal belyses, og den er belyst.
Vi er alle sammen enige om, at det er vigtigt for processen, men hvor lang tid skal man bruge for at finde den endelige løsning, så man lokalt ved, hvad man kan regne med i fremtiden, så vi ikke igen om 5 år, om 10 år og om 15 år skal have den samme debat en gang til?
Hvad mener Dansk Folkeparti?
Det står mig ikke lysende klart.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-11-07:
Nu kan jeg forstå, at sportsfiskerne har været ude med snøren, og i den sammenhæng kunne jeg godt tænke mig at vide, om hr. Jørn Dohrmann har tænkt over, hvilke krav vi skal stille, hvis vi nu fik det fuldt finansieret?
Noget af det, jeg synes er vigtigt at overveje, er: Hvad skal et fiskekort koste?
Noget, der også må ligge hr. Jørn Dohrmann på sinde, er selvfølgelig, at den lille mand fortsat skal have råd til at fiske, og hvis laksen for alvor kommer tilbage, og hele molevitten eventuelt er finansieret af en rig mand, hvad kommer det i så fald til at koste?
Er det sådan, at den almindelige borger også til den tid har råd til at komme ud med fiskestangen?
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Et meget interessant spørgsmål.
Jeg vil sige det sådan, at vi er åbne, vi er åbne for alle ting, om det er 2 år, vi snakker om, om det er 5 år, eller om det er 30 år.
Vi synes bare, det er vigtigt, at man sætter sig ind i alle de her ting, som nu kommer frem, og de rapporter, der er skrevet.
Hvor mange rapporter skal man have?
Hvornår kan man tage en beslutning?
- det er til hr. Jørn Jespersen - jamen, jeg spurgte: Hvis der nu er en, der vil give nogle penge til det her, hvordan stiller man sig så fra de forskellige partier?
Det er da ganske interessant at vide, om man ønsker, at det kun skal være staten, der skal finansiere det her, eller om man ønsker, at det skal være privatpersoner, der går ind og finansierer det her.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi får den folkelige opbakning.
Derfor er det også vigtigt, at man får en diskussion om, hvorvidt det er 2 år, 5 år eller 30 år, der skal til for at kunne sige: Hvornår får man den, man kan sige, totale opbakning?
Det gør man jo aldrig.
Man får jo aldrig 100 pct. enighed om, hvilken løsning man skal vælge.
Så derfor skal man også se på: De, der har adgangen til området, jamen skal de være sikret 2 år eller 5 år eller 30 år?
Jeg er åben, jeg vil gerne diskutere alle løsninger.
Vi har ikke lagt os fast på noget endeligt, men vi har tilkendegivet, at det med de 5 år, jamen dér er vi til at snakke med.
Det er ikke helt afgørende for os, om det skal være 5 eller 2 eller 30 år.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-07:
Lovforslaget giver hjemmel til, at Tangeværkets koncession forlænges med 5 år.
Tangeværket har siden 1921 haft koncession til udnyttelse af vandkraften i Gudenåen, og i forbindelse med ønsket om at etablere en faunapassage ved Tange Sø har flere modeller efterhånden været drøftet, som vi også har været inde på i dag.
I Det Konservative Folkeparti håber vi, at der bliver fundet en model, der nyder bred opbakning i det berørte område, og hvor finansieringen er klart beskrevet.
På den baggrund støtter vi lovforslaget.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-07:
Vores ordfører på området, hr. Mogens Nørgård Pedersen, kunne desværre ikke være til stede, så jeg vil kort redegøre for Kristeligt Folkepartis holdning. Kristeligt Folkeparti er i udgangspunktet ret utilfreds med både den tidligere og den nuværende regerings håndtering af denne sag.
Den tidligere regering vidste udmærket, at koncessionen ville udløbe i år 2001 og havde ikke nogle konkrete løsninger til, hvordan man ville løse problemerne i år 2000.
Vi støttede derfor en forlængelse med 2 år for at få belyst, hvilke løsningsmodeller man kunne forestille sig kunne tilgodese alle parter på en tilfredsstillende måde. Nu kan man ellers lave meget på 2 år, bl.a. føre valgkamp og skifte regering, men det er den politiske beslutsomhed åbenbart ikke blevet større af, og man har da heller ikke præsenteret en reel løsning i denne sag. Tværtimod får vi nu præsenteret et forslag, der betyder, at vi i praksis kunne komme til at stå her endnu en gang om 5 år, og at vi kunne have skiftet regering igen, uden at vi ville have fået præsenteret en politisk løsning.
Når det er sagt, er vi enige i, at det er vigtigt at finde en løsning, der tilgodeser flest mulige hensyn, således at lokalsamfundet kan leve med løsningen.
Men kriteriet for en løsning bør i udgangspunktet ikke være at få de forskellige parter i lokalsamfundet til at enes, men at få de forskellige miljømæssige aspekter til at gå op i en højere enhed.
For Kristeligt Folkeparti er det centralt med en helhedsorienteret løsning; en løsning, der sikrer fiske- og faunabestanden i hele Gudenåsystemet; en løsning, der sikrer, at Tange Sø bevares med den nuværende vandstand; en løsning, der sikrer, at man i videst muligt omfang kan fortsætte en produktion af grøn el på Tangeværket.
Vi vil på trods af vores irritation alligevel stille os nogenlunde over for forslaget her i mangel af bedre.
Vi ser dog meget gerne, at ministeren under udvalgsarbejdet præsenterer en køreplan for udarbejdelsen af en løsning, så vi ikke står her igen om 5 år uden et konkret forslag.
Skulle det under udvalgsarbejdet vise sig, at det er muligt at få en løsning hurtigere, i hvert fald hurtigere end 5 år, vil vi synes, at det kunne være vældig fint at gå ind i et samarbejde for at få ikke bare den bedst mulige løsning, men også hurtigst muligt.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Jeg kan kun sige, at Enhedslistens forslag om at tømme søen er jo kun et eksempel på, at der er en vældig uenighed, og når man nærmer sig området, har jeg indtryk af, at uenigheden bliver skarpere og skarpere, og jeg er altså af den helt klare overbevisning, at man ikke skal trække noget ned over hovedet på folk, der er så uenige.
Med hensyn til de 30 år: Det skal ikke være nogen hemmelighed, at med de 5 år her har jeg virkelig givet mig meget.
Vi har jo alle sammen forskellige meninger om det, og hvis det stod til mig, ville jeg da hellere end gerne have det sådan, at hver generation kunne få lov til at bestemme, hvad der skulle gøres med søen.
Nu bestemte vi os jo så for 2 år siden.
Da kunne vi jo have sagt, at vi kunne give den 30 år, så kunne næste generation bestemme, hvad den vil gøre.
Jeg er meget glad for kulturmiljøet deroppe, og jeg synes, det er flot at stå og kigge ned og se, hvordan vandet løber.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Jamen jeg vil også gerne igen efterlyse, hvad vi så får ud af at vente i 5 år.
Hvorfor så ikke sige 30 år?
Hvis man ikke er parat til at tage nogen beslutninger, hvorfor så ikke bare sige 30 år? Altså vi har fået udarbejdet et materiale.
Kan vi ikke bruge det til noget?
Hvorfor får vi så lavet alt det her materiale?
Det kunne jeg godt tænke mig ligesom at få belyst lidt af Venstre.
Hvad får vi ud af at vente 5 år længere?
Er det kun tid, vi vil vinde?
Tina Nedergaard (V), 2002-11-07:
Det er Venstres ønske, at uddannelsesinstitutionerne generelt har mulighed for at anvende de tildelte ressourcer til deres kerneområde, nemlig uddannelse, hvorfor barrierer for at løse de mere praktiske opgaver billigere og måske endda bedre skal fjernes.
I dag kompenseres institutionerne for momsbetalinger gennem generelle taxametertilskud, men dette sker uafhængigt af institutionens faktiske momsudgifter, og dermed bliver prisen for indkøb af momsbelagte ydelser reelt belagt med 25 pct. i merudgift, hvilket i praksis betyder, at institutionen kun sjældent vil stå med et reelt valg af leverandører.
Forslaget lægger op til, at der indføres en valgmulighed mellem sammenlignelige ydelser belagt med moms, f.eks. køb af private ydelser til f.eks. kantinedrift, rengøring og vedligehold på den ene side og egen løsning af opgaverne på den anden side.
Forslaget er således meget fornuftigt, da det giver uddannelsesinstitutionerne mulighed for at hente de effektiviseringer og eventuelle besparelser, der ligger i at købe private ydelser frem for f.eks. at klare opgaven selv.
Der er også den mulighed, at man køber det hos andre uddannelsesinstitutioner.
Det giver også institutionerne mulighed for at koncentrere sig om kerneopgaver og overlade f.eks. serviceydelser som rengøring til et privat selskab uden at skulle betale den ekstra moms.
Den ekstra moms har naturligvis været en barriere for institutionerne til at vælge den bedste og reelt billigste løsning, hvilket bl.a. skoleforeningerne har peget på.
Derfor hilser vi i Venstre forslaget velkommen.
Vi er derfor glade for, at ministeren med sit forslag lægger op til særlige overgangsordninger, der kan hjælpe de pågældende institutioner. Ligeledes lægger forslaget op til en acontoordning, hvilket ligger helt i forlængelse af Venstres ønske om at sikre institutionernes likviditet og økonomiske vilkår i øvrigt.
Venstre kan klart støtte forslaget og ser frem til dets videre behandling.
Ulla Tørnæs (V), 2002-11-07:
Lad mig blot benytte lejligheden til at takke mange gange for den velvillige behandling.
Skulle der være spørgsmål i relation til høringssvarene eller andet, er jeg selvfølgelig parat til at svare på det undervejs under udvalgsbehandlingen, som jeg forudser kan gå nemt og gnidningsfrit.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-07:
Jeg føler mig også lidt let om hjertet, for jeg synes faktisk også, det er et godt forslag, og vi er meget positive over for det.
Det virker fornuftigt.
Der er tale om lettelse og forenkling.
Det kan vi kun tilslutte os.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-07:
Ja, regelforenkling er godt.
I Enhedslisten har vi normalt ikke den store tillid til regelforenklinger, der kommer fra denne regering, for nogle gange er der en tendens til, at der sniger sig en forringelse eller to med ind i købet, som det i virkeligheden dækker over.
Derfor har vi kigget det her lovforslag efter i sømmene og specielt med interesse læst høringssvarene.
Desværre har vi ikke rigtig fundet de der forringelser, vi ellers plejer at afsløre i forbindelse med lovforslag, så jeg må nok erkende, at vi støtter regeringens forslag.
Men jeg kan så ikke lade være med at sige - jeg bliver nødt til at sige et eller andet kritisk, ellers er det jo slet ikke Enhedslisten, der står heroppe - at hvis der for alvor skulle være en regelforenkling på det her område, som kunne mærkes for dem, der bruger produktionsskolerne, ville det være at fjerne det loft, der forhindrer de unge i at gå på en produktionsskole i mere end 1 år.
Marianne Jelved (RV), 2002-11-07:
Det er glædeligt, at man igen kan få lov til at have det milde tonefald på.
Vi synes endda, det er en rigtig god idé, ministeren har fået.
Vi vil, ligesom fru Lene Jensen sagde det, gerne tage en lille drøftelse af, om der er andre ting, vi kan gøre for at lette situationen for produktionsskolerne, som vi jo alle sammen er enige om udfører en meget stor og vigtig opgave i vores samfund.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-07:
Forslag til lov om produktionsskoler indeholder konsekvensændringer som følge af lov nr. 149 samt en forenkling af proceduren med hensyn til kommunernes betaling til staten for produktionsskoleelever.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at de her ændringer er fornuftige, da det bl.a. begrænser de administrative vanskeligheder, og derfor støtter vi forslaget.
Louise Frevert (DF), 2002-11-07:
Denne lovforenkling burde have været indført for længe siden
, da den administrativt letter produktionsskolerne for en masse bøvl. Mange af de unge mennesker, der går på produktionsskole, kan have vanskeligheder i deres tilværelse, og erfaringen siger, at de ofte flytter fra kommune til kommune.
Derfor kan det være vanskeligt for produktionsskolerne at opkræve deltagerbetalingen fra den kommune, hvor deltagerne kommer fra, hvis de ikke længere befinder sig på den adresse, hvor de var registreret året inden, deltagerbetalingen beregnes. Nu vil det være såre enkelt, idet produktionsskolerne laver en liste over deltagerne, opgiver deres cpr-nummer og derefter sender det til kommunerne.
Hvis en skole så konstaterer, at der er forkerte oplysninger om en deltagers hjemstedskommune, sendes det direkte til ministeriet, der herefter vil korrigere listen og returnere oplysninger til deltagernes hjemstedskommune.
I særlig grelle tilfælde, hvor personen ikke kan findes via cpr-nummeret, vil Undervisningsministeriet undersøge deltagernes rette hjemstedskommune ifølge cpr-nummeret og opkræve bidraget direkte fra kommunen.
Der vil også være elever, der udløser statstilskud, og det er ikke de deltagere, der får deres deltagerbetaling fra lov om aktivering eller lov om aktiv socialpolitik. Sagt på en anden måde, hvis en deltager er anbragt efter den sociale lovgivning, er det kommunen, der skal betale bidraget, og ikke staten. Alt i alt er det en forenkling for produktionsskolerne og en forenkling i systemet, og derfor kan vi varmt støtte forslaget.