Jann Sjursen (KRF), 2002-02-19:
Fattigdom og miljøødelæggelser truer livsgrundlaget for millioner af mennesker i verden, og det skaber grobund for konflikter og krige.
Derfor er det utrolig forstemmende og uhyre kortsigtet, når regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti vil gennemføre store besparelser på ulands- og miljøbistanden, og det er fattigt, hvis velfærdsforbedringer i vort eget rige samfund skal finansieres ved at skære i bistanden til de fattigste lande, hvor behovet for hjælp til en langsigtet og bæredygtig udvikling er enormt.
Ikke desto mindre er det det, regeringen vil, og den gør det på trods af, at der er en total mangel på sammenhæng mellem dette politikområde for regeringen og andre ting, som man ønsker at sætte på dagsordenen.
Det giver ikke nogen mening, når regeringen på den ene side siger, at den vil hjælpe i nærområderne, for at vi skal undgå yderligere flygtningestrømme, at den så vil skære i bistanden til ulandene.
Det giver ikke mening, når man taler om, at vi skal have mere miljø for pengene, og man så i øvrigt skærer i miljøbistanden, som faktisk giver ufattelig meget miljø for pengene.
Den kritiske gennemgang af ulandsbistanden, som regeringen har lagt til grund for de besparelser på ulands-
og miljøbistanden, som er foreslået i finansloven,
Vi har ikke noget imod fra Kristeligt Folkepartis side, at man laver et kritisk kasseeftersyn, at man fokuserer på kvalitet i udviklingsbistanden.
Det har vi faktisk selv sat på dagsordenen her i Folketinget, endda for flere år siden, hvor vi rejste en forespørgselsdebat om netop kvalitet i udviklingsbistanden og også fik vedtaget et forslag i Tinget med Venstres og De Konservatives stemmer i øvrigt.
Vi er optaget af kvalitet, men vi er også optaget af, at vi som en af verdens rigeste nationer fortsat går foran og viser vejen i forhold til at mindske ulighed i en verden, hvor kløften mellem rige og fattige lande bliver stadig større.
Vi må undre os over det beslutningsgrundlag, regeringen selv har fået tilvejebragt i form af den redegørelse, som udenrigsministeren har fremlagt.
Malawi og Eritrea bliver sløjfet som programsamarbejdslande, på trods af at det er nogle af de fattigste lande i Afrika, og i hvert fald er blandt de lande, som vi giver bistand til i form af et programsamarbejde.
Egypten derimod går stort set fri, på trods af at man i høj grad dér kan løfte pegefingeren i forhold til menneskerettighedssituationen.
De nedskæringer, som regeringen har foreslået, skader Danmarks troværdighed først og fremmest i forhold til partnerne i Syd, som for manges vedkommende faktisk har investeret store menneskelige ressourcer i netop at indgå forpligtende partnerskab med Danmark og ikke mindst med de danske partnere, ofte i form af ngo'er, som er aktive i de forskellige lande, men hvor der også er investeret økonomiske ressourcer for at nå dertil.
bag hele »Partnerskab 2000«-strategien.
At der er tale om store ressourcer, der også er investeret, og nu spild af menneskelige og økonomiske ressourcer, der er investeret, er der allerede fremkommet eksempler på.
Jeg kan henvise til, at Politiken den 11. februar i år i en artikel redegør for, at man i Laos faktisk skønner tabet til ca. 53 mio. kr., hvis man stopper de programmer med bistand, som ellers har været igangsat fra dansk side.
Det er en dårlig måde at afvikle på, hvis det endelig er det, man vil.
Det skader også Danmarks troværdighed i det internationale samfund, at vi nu tager fat på nedskæringerne, og vi har faktisk ikke fået regeringens tilsagn om, at det er så det, men tværtimod et løfte om, at man ikke kan udelukke, at der også på det næste finanslovforslag vil være besparelser at finde på ulands- og miljøbistanden.
Det skader også Danmarks muligheder som EU-formandskabsland, ikke mindst i forbindelse med FN-topmødet i Johannesburg om bæredygtig udvikling, hvor vi ikke med samme troværdighed kan hæve stemmen i forhold til de andre lande.
Det er på den baggrund, at vi fra Kristeligt Folkepartis side klart afviser regeringens besparelser på ulands- og miljøbistanden, som vi finder, som jeg sagde, både forstemmende og utrolig kortsigtede.
Vi finder ikke, at regeringens argumentation for disse besparelser er i orden i den forstand, at man prøver at iklæde den begrebet kvalitet, og det, at man stiller krav til partnerne.
Det har ikke en pind med det at gøre.
Det er en ren nedskæringsøvelse.
Vi støtter selvfølgelig det forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til.
Det er i virkeligheden en udstrakt hånd til regeringen til en saglig og åben proces, hvor aktører både herhjemme og udenlands bliver inddraget i det, man kunne kalde et kasseeftersyn af den danske ulands- og miljøbistand, sådan som det har ligget regeringspartierne så meget på sinde. Men man må konstatere på baggrund af debatten i dag, at der er ikke meget, der ser ud til, at det er det, regeringen egentlig vil.
Det, man vil, er at få nogle penge i den danske statskasse, så man kan lave velfærdsforbedringer i Danmark.
Vi synes, det er en sølle politik og et sølle udsyn, regeringen viser med forslagene.