Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Fra tid til anden bliver vi opmærksomme på den ofte meget grove vold, der finder sted i vores samfund.
Nogle arbejder med det hver dag, andre er henvist til at læse om det i aviserne eller se det i fjernsynet.
Det er jo foruroligende, når man som tv-seer f.eks. kunne se en udsendelse, hvor en bande unge udlændinge fra Fyn oplyste, at optagelseskriteriet i deres bande var, at man bankede en anden, så han kom til at bløde af det.
Den slags udsendelser sætter nogle tydelige spor, og det giver naturligvis også en reaktion i forhold til, at det er afskyeligt, at der overhovedet er en tendens i samfundet, der går i den retning, at der overhovedet er nogen, der kan finde på at opføre sig på den måde i vores samfund.
Heldigvis, kan man så sige, har vi et meget fleksibelt politi her i landet, som meget hurtigt får sat ind på de områder, hvor vi får kendskab til, at kriminaliteten er stigende, og specielt hvor voldskriminaliteten er stigende.
Det er selvfølgelig en meget væsentlig ting at tage fat i, nemlig at sætte ind dér, hvor problemerne er.
Så har der været talt meget om statistik, og fru Elisabeth Arnold var vel den, der sagde det mest præcist.
Statistik kan jo læses, som man har lyst til, alt efter hvor lang en periode man ser statistikken over.
For nok kan man diskutere, om den har været lidt op- eller nedadgående i de sidste par år, men et faktum er, at i forhold til, hvordan det f.eks. så ud for 10 år siden, har der været en kraftig stigning, og den er så ligesom stagneret i øjeblikket, så jeg giver ikke meget for, at der er nogle, der påstår, at voldskriminaliteten er faldende.
I forhold til hvad?
Men for så vidt er det egentlig også ligegyldigt, for sagen er, at der er voldskriminalitet i vores samfund.
Sagen er, at der er for megen voldskriminalitet i vores samfund, uanset om statistikken er opad- eller nedadgående, og det er også et faktum, at befolkningen føler en større utryghed, end den har gjort tidligere, og lige præcis det er jo et problem i sig selv.
Trygheden skal være til stede i befolkningen, og derfor er det vigtigt, at vi får gjort op med disse ting, og det er vigtigt, at der bliver sat ind, og at der bliver sat rigtigt ind.
Jeg er ret overbevist om, at det, som det handler om, er, at man skal finde årsagen til, at der overhovedet er nogen, der begynder at lave kriminalitet.
Hvorfor er der nogle unge, der ellers har livet for sig, som pludselig slår over i at begynde at lave kriminalitet?
Jeg tror, at nogle af svarene ligger i, at de unge, der foretager det valg - det er heldigvis ikke ret mange - at begynde at lave kriminalitet, mangler ansvarsfølelse, både over for sig selv og over for deres omgivelser, de mangler respekt, ikke bare for andre mennesker, men også respekten for sig selv, og ikke mindst mangler de unge forståelsen af, at enhver handling har en konsekvens.
Derfor er det vigtigt, at man sætter ind med en tidlig indsats, derfor er det vigtigt, at vi forebygger så godt, som vi overhovedet kan, i de unge år, og det er vigtigt, at de offentlige myndigheder klart og tydeligt siger til dem, der alligevel går ud og laver voldskriminalitet: Det vil vi ikke finde os i, det skal have en ende, og klart tilkendegiver, at når man foretager kriminelle handlinger, har det en konsekvens.
Når vi så taler om straf, kan man selvfølgelig med det samme bringe det på bane og sige, at der jo findes forskellige typer af straf.
Det er ikke nogen hemmelighed, at Fremskridtspartiet heller ikke mener, man skal sætte folk i fængsel.
Vi synes faktisk ikke, det er hensigtsmæssigt at sætte folk i fængsel.
Men der er nu engang nogle her i samfundet, der laver så grov kriminalitet, at de tigger og beder om at blive sat i fængsel, og så er vi nødt til at gøre det.
Det, der ville være lykken, er selvfølgelig, at man kunne sætte ind så tidligt, at de unge ikke nåede at udvikle sig til at lave så grov kriminalitet, at man er nødt til at sætte dem i fængsel, og det er lige præcis dér, der skal tages fat.
Folketingets partier er jo bredt enige om, at en tidlig indsats er det, der skal til.
I Fremskridtspartiet har vi den opfattelse, at den tidlige indsats bl.a. skal betyde, at man straffer første gang, og at man straffer hver gang, og
at der ikke skal gives mængderabat til dem, der laver mange forbrydelser.
Tværtimod skal forbrydelserne lægges sammen, og der skal gives en langt hårdere straf.
Men når man så straffer, hvad enten det er frihedsberøvelse, når man er nødt til at gøre det, eller det er samfundstjeneste, eller det er en hvilken som helst anden form for sanktion, der bliver idømt, er det vigtigt, at man ikke bare siger: Det var så det.
Man skal bruge tiden fornuftigt på at opdrage de pågældende kriminelle til, at de kan leve en kriminalitetsfri tilværelse bagefter.
Det må være et must, og det synes jeg vi savner meget inden for kriminalforsorgen i øjeblikket.
Vi i Fremskridtspartiet har jo støttet alle de initiativer, der er taget til stramninger af lovgivningen.
Vi har støttet alle initiativer til bekæmpelse af kriminalitet her i landet, og vi har også selv stillet en række forslag.
Vi vil ikke kritisere regeringen for de tiltag, som regeringen har taget, men vi i Fremskridtspartiet føler, at det er berettiget at kritisere regeringen for de tiltag, som regeringen ikke har taget endnu, og det er nok dér, debatten bør fortsætte.