Hans Christian Schmidt (V), 2004-11-26:
Det meget omdiskuterede spørgsmål om kalvepræmier og de såkaldte kalvepensionister har jo baggrund i reformen af den fælles landbrugspolitik og dens iværksættelse i Danmark.
Det har været en lang proces, og nye løsningsmuligheder i forbindelse med de forskellige problemstillinger er opstået i løbet af denne proces, f.eks. vedrørende definitionen af vedvarende græs, hele forpagtningsspørgsmålet, der relaterer sig til den nationale reserve, eller rækkevidden af artikel 29.
Det gælder også med hensyn til kalvepensionister eller gyldne hektarer.
Problemet består i, at landmanden i henhold til EU-bestemmelserne inden for visse rammer kan beholde tillægspræmien for oksekød, selv om han har reduceret det landbrugsareal, som han disponerede over i referenceperioden.
Det betyder også, at den landmand, der måtte være holdt op og nu genetablerer sig med ganske få hektarer, kan koncentrere tillægspræmien på dette mindre areal og derved opnå en samlet EU-støtte på indtil 5.000 euro pr. hektar svarende til godt 37.000 kr.
En sådan situation er ikke rimelig, og det har derfor været nødvendigt at tilpasse reglerne med henblik på at imødegå handlinger af spekulativ karakter.
Samtidig har det været en forudsætning, at der ikke måtte opstå store, pludselige indtægtstab med uoverskuelige konsekvenser for den enkelte.
Det har også været væsentligt at sikre oksekødsproduktionen mod en alt for voldsom påvirkning.
Med hensyn til de etisk problematiske transporter af levende kalve til f.eks. Holland vil udviklingen blive nøje overvåget, og skulle der opstå problemer som følge af denne beslutning, vil der blive grebet ind.
For at afbøde de urimelige fortjenester, der kan opstå i forbindelse med reduktion af landbrugsarealet, eller hvis ophørte landmænd genetablerer sig, kan man indføre toldning på ekstrafortjenesten.
Det løser imidlertid ikke hele problemet, idet salg og bortforpagtning af arealer efter den 15. maj 2004 samt arealreduktioner som følge af udløbne forpagtningsaftaler ikke kan toldes.
Her har vi så et problem.
Det er derfor besluttet at tilpasse modellen for gennemførelsen af reformen i Danmark på følgende måde: Ekstrafortjenester toldes.
Det betyder, at der allerede i 2005 foretages den størst mulige inddragelse af tillægspræmier over et vist niveau i forhold til de reduktioner af arealet, som en landmand har foretaget gennem salg eller bortforpagtning senest pr. 15. maj 2004.
De inddragne beløb tilfalder den nationale reserve – altså den, som jo bliver beskrevet i selve reformen – og anvendes efter de gældende regler.
36 pct. af de afkoblede præmier i oksekødssektoren regionaliseres fortsat fra 2005.
Tillægspræmien for oksekød reduceres med 9 procentpoint om året i perioden 2009-2012 og fordeles på hele arealet i form af en forøgelse af basisstøtten.
I samme periode øges støtten til vedvarende græs, således at alle arealer i 2012 får samme basisstøtte pr. hektar.
Der opretholdes herefter en tillægspræmie for oksekød på 28 pct.
Danmark arbejder fortsat i EU for at ændre rådsforordningen, således at den maksimale støtte pr. hektar nedsættes væsentligt.
Disse ændringer løser i det væsentlige problemerne.
Samtidig sikrer vi, at der ikke er landmænd, der skal gå fra hus og hjem.
Hertil kommer, at det er dyreetisk forsvarligt, idet konsekvensen ikke bliver aflivning eller storstilet transport alene med kalve til andre lande.
Alt i alt vil ændringerne kun have begrænset økonomisk effekt på kvægsektoren, og der vil være tilstrækkelig tid til, at sektoren får mulighed for at gennemføre de tilpasninger, som måtte blive nødvendige
På den måde har vi sikret, at man undgår de utilsigtede svagheder forbundet med modellen for reformens gennemførelse i Danmark.
Forhandling