runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 2002-04-30:
Nej, jeg siger ikke til fru Sandy Brinck, at regeringen har sjusket.
Hvis man læser det lovforslag, som regeringen havde i støbeskeen, så siger regeringen jo netop i det lovforslag, at man først skal undersøge alle strækningerne.
Og når man skal det, så siger vi: Jamen lad os gøre det først, for så ved vi, hvad vi lovgiver om.
Derfor havde vi tålmodighed til at vente.
Til fru Margrete Auken sagde jeg sidst, og det skal jeg også gentage denne gang, at kommer der hastigheder, som befolkningen finder relevante, vil vi i Venstre også gå med til, at de selvfølgelig skal kontrolleres og overholdes, og så skal de straffes, ja, de skal endda straffes hårdt.
Det skal være sådan, at man føler, at det er en straf og ikke en afgift at overtræde hastighedsreglerne.
Og til hr. Poul Fischer vil jeg sige: Jamen det skal jo være denne vurdering af vejstrækningerne, som bl.a. skal kaste lys over, hvordan det står økonomisk i forhold til en hastighed på 130 km/t. Derfor er vi nødt til at tage den vurdering, før vi snakker om, hvad der skal afsættes af penge, for at vi kan indføre en hastighed på 130 km/t.
Vi skal også snakke om, hvilke strækninger vi skal indføre den hastighed på.
Så hænger matematikken sammen.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Nej, Venstre siger: Mere, hurtigere, stærkere.
Jeg kan ikke lade være med at opholde mig ved, at hr. Nonbo stadig væk mener, at det her er for, at man skal have yderligere oplysninger.
Jeg vil spørge hr. Nonbo: Hvorfor var der et lovforslag, som havde været igennem regeringens koordinationsudvalg, hvis der manglede oplysninger, og hvis der manglede grundighed?
Er det, Venstres ordfører står og siger, at Venstre mener, at justitsministeren havde sjusket, og at regeringens ledelse havde sjusket?
til regeringen?
Margrete Auken (SF), 2002-04-30:
Jeg vil godt lige undervejs støtte Dansk Folkeparti.
Det er fuldstændig rigtigt, at det er fremsat. Denne her gang er der kommet nogle ekstra argumenter med.
Dem vender vi tilbage til.
Men jeg vil godt spørge hr. Nonbo, om han kender nogen, der siger: Vi kører på landevej, fordi vi ikke må køre hurtigt nok på motorvejen, så derfor kører vi på landevej i stedet for?
Når argumentet er, at vi flytter trafik fra landevejene til motorvejene ved at sætte hastighederne op, så skulle man jo tro, at hvis vi ikke satte dem op, så blev folk på landevejene.
Det er der vist ingen der gør.
Og hvis det genererer ret meget omvejskørsel - det gør det nu ikke - så giver det yderligere ulykker.
Det er et af de problemer, vi har haft på Fyn med den store omkørselsvej der.
Men jeg vil bare spørge, om han ikke tror, at grunden til, at vi har fået færre ulykker på landevejene, har noget at gøre med selebrug og fartkontrol osv.
Det er jo ikke, hvor man sætter hastighedsgrænserne henne, men at man gør noget, så de bliver overholdt.
Der er det jo ikke nok bare at sige: Det overvejer vi.
Det vil vi godt have ordentlig besked om.
For hidtil har Venstre været imod, at man skulle overholde hastighedsgrænserne.
Poul Fischer (DF), 2002-04-30:
Venstres ordfører kalder det et drilleforslag.
Dansk Folkeparti har fremsat det i 1998 som beslutningsforslag.
Vi har fremsat det i 2001, lige det, der er på bordet nu, og nu bringer vi det på banen, og vi har sagt det i valgkampen.
Venstres og De Konservatives ordførere har bakket op om det ved tidligere behandlinger her i salen, så jeg mener ikke, at man kan tillade sig at kalde det for et drilleforslag. Venstre siger, at man ikke har hastværk.
Men så vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, om man ved den grundige gennemgang, der skal ske, også vil sørge for, at de penge bliver sat af på finansloven, således at der kan rettes op på de steder, hvor det er kritisk.
For det erkender vi også, og det vil jeg komme ind på senere.
Der er da steder, hvor der ikke er autoværn i midterrabatten, og sådan kan man da finde forskellige forhold, der skal rettes op på på det danske motorvejsnet.
Karsten Nonbo (V), 2002-04-30:
Jeg ser altså ikke den underkendelse.
Der er jo ikke tale om, at vi siger nej.
Der er tale om, at vi har sagt: Vi vil godt vente at se, og vi vil godt lytte til, hvad en trafikkommission siger om sikkerheden på motorvejene.
Det koster vel ikke noget at lytte.
Dansk Folkeparti optager ikke det lovforslag, der lå fra regeringen, for der er netop den forskel, at der i det oprindelige lovforslag lå en opstartsfase, der hed den 1. april 2003, hvorimod der fra Dansk Folkeparti ligger en opstart, når det er vedtaget og bekendtgjort i Lovtidende, altså en opstart med det samme.
Så der er altså forskel.
Og vil Venstre tvinge noget igennem?
Altså det, vi godt vil i Venstre, er, at vi vil vente på, at de vejstrækninger bliver gennemgået, og jeg mener, at det da må være en dyd at vente på, hvad andre har at sige.
Altså ét er, at man tromler det helt igennem, men man kan godt høre på synspunkterne, og så er de kendte, og så kan man godt tage en beslutning bagefter, og den kan selvfølgelig gå imod de synspunkter, så længe de ikke er videnskabeligt bevist.
Men vi har den tålmodighed, der skal til.
Vi vil ikke ud og køre stærkt fra i morgen tidlig af.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Jeg har dybest set lidt ondt af hr. Karsten Nonbo, som her skal bære hele denne farce på sine skuldre.
Men hr. Nonbo henviste til, at nu skulle tingene jo gøres grundigt, og dertil må jeg bare sige, at justitsministerens forslag, som blev taget af bordet, jo netop drejede sig om noget gradvist og kun på udvalgte strækninger med henvisning til eksperter inden for trafiksikkerhed.
Derfor har jeg lidt svært ved at forestille mig, hvad det er for nogle eksperter, og hvad det er for en viden, som skal gøre, at regeringen kommer med et andet forslag.
Nej, det her er politisk.
Det kan hr. Nonbo overhovedet ikke komme uden om.
Venstre vil noget, som Det Konservative Folkeparti ikke vil, og derfor er der den splid.
Så synes jeg også, at jeg skylder statsministeren den ære at sige, at selv om hr. Nonbo herfra afkræfter, at statsministeren skulle være underkendt, så var statsministeren dog mand nok til selv for rullende kamera samme aften at sige, at det var korrekt, at han og regeringen var blevet underkendt af Venstres gruppe, sådan at lovforslaget ikke blev fremsat.
Så meget mod og mandshjerte
kunne man måske også have forventet sig af Venstres ordfører.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-30:
Jeg synes, det kunne være interessant at få et lidt mere præcist svar på, hvad der er Venstres egentlige hensigter i den her sag.
Jeg kunne forstå, at hr. Nonbo er af den opfattelse, at de løfter, Venstre gav før valget, og det, der står i regeringsgrundlaget, egentlig er det, Venstre gerne vil have gennemført uanset det antal yderligere trafikdræbte, som det vil medføre.
Det har Venstre taget stilling til, og det ønsker man at gennemføre, og man lader sig ikke forskrække af dem, der må ofre livet på den politik, og sådan er det jo.
Men så har der været andre kræfter i regeringen, der er blevet mere bløde i knæene.
Men kunne vi ikke få oplyst: Hvordan står stillingen?
Er det sådan, at Venstre er indstillet på at tvinge sit synspunkt igennem i løbet af den her valgperiode?
Erling Christensen (S), 2002-04-30:
Jeg synes, det er interessant, at nu får vi et forslag fra et støtteparti til regeringspartierne vedrørende noget, som regeringspartierne har meddelt i deres regeringsgrundlag, men det kan man ikke støtte.
Man kalder det et drilleforslag.
Tidligere i eftermiddag behandlede vi et forslag fra Enhedslisten, som mente, at man førte Dansk Folkepartis politik, men Dansk Folkeparti stemte imod og kaldte det et drilleforslag.
Som hr. Karsten Nonbo sagde: Vi deler ønskerne, men vi står ved regeringsgrundlaget, og så stemmer vi imod.
Jeg synes da, det er et interessant politisk tiltag, der er sket her: Vi har fået ny regering, og når den får sine egne forslag fremlagt i Folketinget af et andet parti, kalder den det drilleforslag og stemmer imod.
Karsten Nonbo (V), 2002-04-30:
Nu burde grundighed vel være en dyd og ikke en belastning.
Vi har tid nok til at udfylde regeringsgrundlaget, og hvis vi får en seriøs debat om vejstrækningerne, ser jeg ikke noget galt i det.
Vi står ved, hvad der står i regeringsgrundlaget om de 130 km/t. på motorvej, men det er jo sådan i dag, at selv om der er 110 km/t. på motorvej, er der visse strækninger, der er nedslidte, og derfor vil vi gerne have en seriøs vurdering af de strækninger, der eventuelt ikke kan tåle, at der køres 130 km/t. på dem.
Vi afventer selvfølgelig undersøgelsen med tålmodighed, og så ser vi på resultatet, når det kommer.
Jeg kan overhovedet ikke se, at statsministeren er underkendt i den sag.
Vi har jo ikke forbudt justitsministeren at fremsætte et forslag igen, vi har bare sagt: Lad os være grundige, lad os så se på det, og er der tvivl, kan vi godt vente i Venstre.
Med hensyn til kontrollen har vi sagt ja til øgede straffe, og vi får jo ikke hårdere straffe for overtrædelserne, medmindre vi også kontrollerer disse overtrædelser.
Så fremhævede fru Margrete Auken tallene på trafikdræbte.
Jeg fremhævede også alle de nedadgående tal fra amtslandeveje og kommuneveje, fordi man i 1991 flyttede noget trafik ud på motorvejene.
Det er tal, der ikke som sådan kan læses i statistikkerne i dag, men det er klart, at antallet er for nedadgående på de andre veje, og det er jo netop det, vi kan nå frem til ved at øge hastigheden på motorvejene.
Det flytter trafikken derud.
Margrete Auken (SF), 2002-04-30:
Jeg vil gerne høre, om Venstre har tænkt sig, at der skal gøres noget ved kontrollen.
Det er Dansk Folkeparti imod, og derfor er alle deres løfter om, at hvis hastigheden overskrides så og så meget, skal det koste sådan og sådan, ikke noget værd.
Det kan man jo sagtens sige, når der ikke er
Mig bekendt havde justitsministeren heller ikke noget forslag om yderligere kontrol, men lad mig høre, om Venstre har forslag om, at der skal yderligere kontrol.
Ellers er signalet fra såvel Venstre som justitsministeren, at hr. Heiselberg har vundet en stor sejr: Nu skal der køres, som det passer én, og så overlader vi til de folk, der har hovedet eller hjertet i orden, at køre ordentligt, og så får resten lov til at forvolde de forfærdeligheder, der vil ske.
Tænk, hvis det havde været på et af Fødevareministeriets områder!
Poul Fischer (DF), 2002-04-30:
Jeg synes ikke, jeg fik nogen god forklaring fra Venstres ordfører på, hvorfor man ikke kan støtte forslaget.
Hvad er det, der er i vejen med motorvejene?
Man har hørt, at motorvejene ikke er projekteret til hastigheder på 130 km/t., men så er det jo ganske uforståeligt, at i det forslag, som blev taget af bordet, var nogle af de nyeste motorveje, som er projekteret i det tidsrum, hvor man har haft hastighedsbegrænsninger, medtaget, mens motorveje fra det tidspunkt, hvor man havde fri hastighed, ikke var medtaget.
Man må vel gå ud fra, at vejingeniørerne på det tidspunkt havde projekteret dem til den frie hastighed.
Hver gang dette forslag har været til behandling her i Folketingssalen, har Venstre givet det sin fulde støtte.
Det fremgik også i valgkampen, og det fremgår også af i regeringsgrundlaget.
Hvad er det, der får Venstre til at følge justitsministeren?
I Venstre er man jo ellers ikke meget for smagsdommere.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Venstres ordfører må altså undskylde, at vi andre bliver en lille bitte smule forvirrede.
Det kunne altså være rart at få at vide helt præcist, hvad det er, der er regeringens og dermed Venstres politik. Så hæftede jeg mig ved, at hr. Nonbo mente, at pressen fuldstændig havde misforstået hele miseren.
Men kan hr. Nonbo ikke bekræfte, at statsministeren blev underkendt i Venstres folketingsgruppe med hensyn til at fremsætte et lovforslag, som var klart, og som gik på at øge hastigheden på udvalgte strækninger til 130 km/t.?
Er det ikke korrekt, at statsministeren blev underkendt i Venstres gruppe?
Lene Espersen (KF), 2002-04-30:
Jeg kan gøre det ganske kort.
Regeringen deler forslagsstillernes ønske om at forhøje hastighedsgrænsen på motorveje for personbiler og motorcykler til 130 km/t.
Samtidig vil vi gennemføre en række kompenserende tiltag, som skal øge færdselssikkerheden og medvirke til at sikre, at hastighedsgrænserne overholdes.
Regeringen står ved sit forslag.
En gradvis gennemførelse er nødvendig, hvis færdselssikkerheden og økonomien skal kunne følge med, og det kan derfor ikke komme som nogen overraskelse, at regeringen ikke kan støtte forslaget fra Dansk Folkeparti. Som sagt deler regeringen forslagsstillernes ønske om at forhøje hastighedsgrænsen på motorveje for personbiler og motorcykler til 130 km/t., men vi vil altså ikke gå på kompromis med færdselssikkerheden, og derfor kommer det til at ske efter den gradvise model.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-30:
Det er ikke, fordi jeg tror, at ministeren har brug for støttepædagogik fra min side, men i svaret til fru Margrete Auken er vi vel alle sammen enige om, at hvis man ensidigt kun hæver farten, så bliver der flere dræbte.
Det mener jeg ministeren vil bekræfte, at sådan er det.
Det var derfor, jeg sagde i mit indlæg, at vi vil se på den samlede pakke, der kommer.
Det betyder jo, at vi i dag må opfordre regeringen til at komme med en række initiativer, som ikke bare hæver hastigheden, som vi så ikke helt vil afvise, men at der kunne være en række andre initiativer, hvor vi øger sikkerheden og også intensiverer kontrollen osv.
Det er for ensidigt at hæve farten uden at gøre noget som helst andet.
Det bekræfter
hr. Helge Adam Møller jo selvfølgelig også.
Lene Espersen (KF), 2002-04-30:
Ja, jeg ved ikke, om man kan kalde det her sådan en slags skyggeførstebehandling af et lovforslag, som Folketinget ikke har set endnu, men jeg synes, det er er helt o.k., at der bliver lidt diskussion om det.
Først til fru Sandy Brinck
: Nu må jeg hellere skære det fuldstændig ud i pap, for nu er det blevet besvaret, jeg ved ikke hvor mange gange, og det er sådan set ikke særlig svært at forstå: Der forelå et lovudkast, som begge folketingsgrupper havde en mulighed for at vurdere
Den ene af folketingsgrupperne, nemlig Venstres, mente ikke, at det lovudkast, der var, var klart nok.
Der har så været en proces i gang, hvor vi har været lovudkastet igennem, og hvor jeg i hvert fald har gjort, hvad jeg kunne, for at understrege og forklare, hvad der er indholdet i lovudkastet.
Det lovudkast vil nu blive sendt til høring.
Og det lovudkast indeholdt, ganske som Venstres ordfører har redegjort for her i dag, det meget, meget, meget væsentlige element, at Vejdirektoratet skulle lave en undersøgelse af vejstrækningerne, før vi begyndte, om man så må sige, at lave den store plan for, hvor vi så kan sætte hastigheden op til 130 km/t. i næste omgang, hvor mange investeringer der skal til, hvad det kommer til at koste af materiel osv. Så det har simpelt hen været regeringens plan hele tiden: Fra starten af at tage det, der er færdselssikkerhedsmæssigt forsvarligt, og så etapevis, når Vejdirektoratet har givet et bud på, hvad det kommer til at koste, og hvilke vejstrækninger det er nemmest at gå i krig med, tage beslutningerne.
Så der er sådan set ikke noget mærkeligt.
Og denne her undersøgelse er ikke noget nyt, der er opfundet til lejligheden. Det er sandelig noget, som vi har haft med hele tiden i vores utrolig gode dialog med Vejdirektoratet.
Så vil jeg sige til fru Margrete Auken og også til hr. Ole M. Nielsen, som jeg synes kom med en meget venlig tilkendegivelse, at grunden til, at jeg nævnte tingene omkring statistikker og tal, er, at det er fuldstændig korrekt, at man, hvis man sætter hastigheden op, kan lave beregninger over, hvad der så sker, og hvad det alt andet lige så betyder for antallet af dræbte.
Men grunden til, at jeg sagde, at man en gang imellem skal være forsigtig med det, er, at hvis vi havde haft denne her diskussion for mange år siden og spurgt: Hvad nu, hvis gennemsnitshastigheden blev sat op på motorvejene?
Ville det så ikke betyde, at der så gennemsnitligt bliver dræbt flere?
Det gør altså, at selv om gennemsnitshastigheden er steget betragteligt på motorvejene, så er antallet af dræbte pr. km rent faktisk faldet.
Og det er derfor, jeg siger, at statistik og teori kan være meget taknemmeligt.
Regeringen tager færdselssikkerheden alvorligt, men vi ønsker også hastigheden sat op til 130 km/t., og derfor er det altså en afbalanceret måde, man må få en indfaldsvinkel til det her på, og ikke det her meget teoretiske skoleridt.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-04-30:
Ja, altså jeg må jo sige, at man oplever endnu en gang ved behandlingen af de her sager, at Dansk Folkeparti og Dansk Folkepartis ordfører udviser en total mangel på respekt for de mennesker, der laver det her arbejde, som sidder og arbejder med det i embedsmandsstanden osv.
Vi tror ikke på i Socialdemokratiet, at det er nemt at blive dansk statsborger.
Det skal heller ikke være nemt, det er ikke noget, man skal kunne trække i en automat.
Men at påstå, at det er lemfældigt, og at det nærmest er ligegyldigt, det arbejde, der foregår, betragter vi som en hån mod de mennesker, der arbejder med det her.
Jeg har, ligesom hr. Søren Krarup, haft oplevelser i udlandet, hvor man har fået en fornemmelse af, hvordan man har behandlet sager omkring indfødsret, hvis det er det, man kalder det i de andre lande.
I Canada, ikke i USA, er det første ord, folk bliver mødt med, eller som de læser i det hæfte, som de modtager, når de søger om statsborgerskab, congratulations.
Tænk, hvis det var det ord, som Dansk Folkeparti og i øvrigt andre mødte folk med.
Det er jo ikke det, Dansk Folkeparti møder fremmede med i det danske samfund.
Men tænk, hvis det var det, man mødte folk med, et tillykke og et velkommen til det land, man søger statsborgerskab i.
Fra Socialdemokratiets side vil vi sige, at det at søge statsborgerskab for os i virkeligheden er det ultimative ønske om integration i det danske samfund.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-04-30:
Jeg skal på vegne af Enhedslisten, SF, Det Radikale Venstre, Kristeligt Folkeparti og mit eget parti, Socialdemokratiet, sige, at vi støtter det fremsatte lovforslag.
Det er det tredje og sidste lovforslag i denne række, efter at aftalen - det såkaldte kontorcirkulære, naturalisationscirkulæret - ophører, og vi vil selvfølgelig spændt vente og se på en fremtidig aftale og en invitation til, hvordan dette arbejde kan gøres fremover.
Vi støtter det fremsatte forslag.
Det er i den ånd og med det politiske indhold, kunne man sige, som vi i Socialdemokratiet har stået for, både i vores integrationsarbejde og i forhold til opnåelse af dansk indfødsret.
Så vi vil se frem til, at der vil komme en invitation til forhandlinger omkring disse ting i den kommende tid, og se, hvordan der kan laves en fornuftig procedure vedrørende de kommende lovforslag om indfødsret.
Per Dalgaard (DF), 2002-04-30:
Jeg vil da foreløbig sige tak for de venlige indlæg og indlæg
af anden art end lige venlige over for forslaget
Jeg forstår udmærket synspunkterne omkring køretøjer, som måske skal indrettes til noget specielt, men jeg er sikker på, at sådan noget kan løses.
Vi har fremsat dette beslutningsforslag med baggrund i det dilemma, som fritidsbrandmænd befinder sig i, når de kaldes ud til brand og skal køre fra deres job eller deres hjem hen til en brandstation og samtidig ikke må køre mere end 50 km/t. i bymæssig bebyggelse.
Det er klart et dilemma og medfører ofte, at disse brandmænd kører lidt hurtigere, end de i dag må, for at nå frem til stationen til tiden.
Så overtræder de jo færdselsloven, og det bryder de sig helt sikkert ikke om.
En brandindsats er netop en af de typer redningsindsatser, hvor en hurtig indsats ofte er afgørende for, at der kan reddes menneskeliv eller store værdier i boliger eller i erhvervsbyggerier.
Derfor er det ganske uforståeligt for Dansk Folkeparti, at de tre frivillige brandmænd i den aktuelle sag blev dømt; det handler så sikkert nok om lidt konduite hos de pågældende myndigheder på det pågældende sted. At være frivillig brandmand er ikke noget, personerne indgår i for at tjene penge.
De ydelser, de får for det arbejde, er ganske små, og når vores skatteminister har været omkring udbetalingerne, er der faktisk ikke ret meget tilbage.
Jeg er sikker på, at de folk gør det for at udføre en form for samfundsborgerpligt, som heldigvis endnu er udtalt i den danske befolkning.
Men Dansk Folkeparti synes, at der lægges nogle urimelige hindringer i vejen, når man kan komme ud for at få en færdselsbøde for at køre så lidt for hurtigt, som det har været tilfældet i den aktuelle sag.
Jeg kan heller ikke tro, at det helt har været hensigten fra ministerens side eller fra regeringens side. Dansk Folkeparti foreslår i dette beslutningsforslag, at at det accepteres, at de frivillige brandmænd på vej hen til stationen på forsvarlig vis kører måske en smule hurtigere, end det er tilladt.
Om så bilerne skal udstyres med en eller anden form for hvid dug eller en anden markering på bilen, som man ofte har set i f.eks. amerikanske film, hvor man sætter en lygte på taget, vil vi lade være op til ministerens embedsmænd at afgøre, om det kunne være en model, der kunne løse problemet.
Men vi må se, hvad der videre kan ske i forbindelse med det fremsatte beslutningsforslag.
Jeg vil i hvert fald sige tak for den sympati, det har vakt nogle steder.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-30:
Jamen så har vi jo løst problemet, så er det kun et spørgsmål om, at ministeren skriver en ny vejledning til politimestrene om, hvordan de skal forholde sig i den sag her.
Helge Adam Møller (KF), 2002-04-30:
Jamen det var jo en befriende ærlig tale fra Kristeligt Folkepartis ordfører.
Med hensyn til det sidste, at give ministeren mulighed for at benåde, er det jo selvfølgelig en charmerende tankegang, men i virkeligheden er der jo den mulighed, at den lokale politimester har ikke alene i de her tilfælde med frivillige brandmænd, men også i andre særlige tilfælde, hvis nogen får en bøde, hvad enten det er en fast betjent, der står ude i vejsiden, eller det er en såkaldt fotoovervågningsmaskine.
Hvis vedkommende klager over den og politimesteren synes, der er belæg for det, kan politimesteren se bort fra bøden.
Og jeg må da indrømme - som en helt privat og personlig mening og uden at være valgt på Fyn - at så synes jeg i hvert fald, at han skulle have set bort fra de to, der kørte henholdsvis 60 og 62 km/t., og så eventuelt have nøjedes med at beskæftige sig med ham, der kørte 60 pct. hurtigere, end han måtte.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-30:
Ja, rimelig små sager kan være meget indviklede.
Jeg synes faktisk, det er et godt forslag.
Jeg synes faktisk, det er en rimelig fin vinkel, hr. Erling Christensen kom med på sagen: Hvis det er så enkelt, jamen hvorfor så ikke på den måde?
Ellers havde jeg faktisk et andet forslag.
Det var at give ministeren en bemyndigelse til at benåde folk, der skulle falde i en fartfælde, når de undtagelsesvis laver den slags kørsel i den gode sags tjeneste.
Det ville man kunne bedømme.
Der bliver i virkeligheden ikke så skrækkelig mange af dem, så det var måske den allernemmeste måde at gøre tingene på.
Sandy Brinck (S), 2002-04-30:
Nu vil jeg godt bede Dansk Folkepartis ordfører om at høre efter, for nu siger jeg det nemlig for tredje gang; jeg sagde det i mit ordførerindlæg, og jeg svarede også før.
Vi mener faktisk, at de episoder, der har været på det seneste, hvor man i ungdomsblade viser ret bizarre billeder, er en anledning til at sige, at så er det værn, som vi i øjeblikket har rent retligt, måske værd at genoverveje, og så er det måske værd også at se på, hvordan vi i et bredere perspektiv lader os påvirke af den overdrevne seksualisering, som foregår.
Men hr. Christian H. Hansen må have mig meget undskyldt, hvis det er sådan, at Socialdemokratiet ikke kan være med på nye initiativer, og i hvor lang tid? må man så næsten spørge, for at man ikke får at vide, at det burde vi have gjort.
Vi vil faktisk gerne være med til at tage nye initiativer.
Til trods for at vi gjorde mange gode ting i de år, vi sad i regering, så mener vi faktisk også, at der stadig er noget, der kan gøres bedre.
Ellers stillede vi ikke op, ellers var vi her ikke.