runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2005-05-03:
Vi har noteret os, at der er gennemsigtighed i forslaget.
Videreanvendelsen skal registreres hos den udleverende myndighed eller i Videnskabsministeriet, der sikres konkurrence, og der må ikke gives eneretsadgang, medmindre det er nødvendigt at levere en tjeneste i offentlighedens interesse.
Der er klare procedureregler, der ser ud til at være en fornuftig prisregulering, og endelig er der spørgsmålet om formater, som fastsættes af VTU.
Endelig vil vi gerne understrege, at en del af vores positive opbakning skyldes, at offentligheden og forvaltningsloven med reglerne om aktindsigt ikke berøres af lovforslaget, og især at persondataloven ikke berøres.
Vi har dog et par enkelte spørgsmål, som vi vil bede om at få besvaret i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Det første drejer sig om et af de steder, der har den allerstørste dataproduktion, nemlig Danmarks Statistik.
Vi vil gerne have at vide, om forslaget berører den prispolitik, som Danmarks Statistik fører, eller om det falder ind under begrebet kommercielle aktiviteter, når Danmarks Statistik i givet fald skal fortsætte med at sælge data i det omfang, man gør i dag, altså hvilke økonomiske konsekvenser forslaget får for Danmarks Statistik.
Vi har også noteret os høringssvaret fra DIFA om udtræk fra baser med personlige oplysninger, altså udtræk af data, som ikke er personlige, men som er indeholdt i baser med personlige oplysninger.
Vi er enige med DIFA i, at det kunne være ganske relevant at få indbefattet disse basers oplysninger bortset fra de personlige oplysninger.
Endelig skal jeg på vegne af SF’s ordfører, fru Anne Grete Holmsgaard, som desværre ikke kunne deltage i førstebehandlingen, meddele, at også SF er positiv over for lovforslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-03:
Når man stiller spørgsmålet, hvad vi skal leve af i fremtiden, er et af svarene deling af viden og optimal udnyttelse af eksisterende viden.
Vi Konservative ser positivt på forslaget, da det rummer perspektiver for øget vækst, og vi finder, at forslaget helt naturligt understøtter regeringens målsætning om, at Danmark i fremtiden skal være et højteknologisk samfund, hvor højteknologiske produkter og produktion skaber rammer for vækst og velstand.
Jeg finder det væsentligt at fastslå, at det ikke er alle oplysninger, der bliver tilgængelige.
Lovforslaget får således ikke konsekvenser for offentligheds- og forvaltningsloven eller for den sags skyld persondataloven.
Det er også i fremtiden den enkelte myndighed, der afgør, hvilke oplysninger der er egnet til videreanvendelse.
Alt i alt er det et godt og konstruktivt lovforslag, som vi Konservative kun kan støtte.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-03:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Vi har det normalt sådan i Dansk Folkeparti, at vi faktisk synes, det er en skændsel, at en så stor del af lovmassen er EU-implementeringer, så det danske Folketing egentlig kun er et gummistempel for, hvad der er vedtaget i Strasbourg og Bruxelles.
Men vi har det også sådan, at vi alligevel stemmer for, når vi synes, det er fornuftigt, og stemmer imod, når vi synes, det er noget skidt.
I dette særlige tilfælde vil jeg sige, at vi faktisk synes, at det er rigtig udmærket, at EU har taget sig af denne sag.
At lave fælles europæiske standarder for at kunne videreanvende offentlige dokumenter og databaser i privat øjemed, både kommercielt og ikkekommercielt, er overordentlig fornuftigt.
Vi føler os nogenlunde trygge ved de garantier, der er indbygget i lovforslaget.
Det er jo et meget langt stykke hen ad vejen et bemyndigelseslovforslag, og det må ikke komme til at anfægte den datasikkerhed, vi lægger så stor vægt på at opretholde af hensyn til borgerne.
Vi synes, det er et fornuftigt forslag, og vi går ind for det.
Magnus Heunicke (S), 2005-05-03:
Jeg kan med glæde sige, at vi Socialdemokrater giver fuld opbakning til lovforslaget.
Vi bakker op om ideen om, at det offentlige kan videregive eller videresælge offentlige data, for det er vores indtryk, at sådan en videregivelse sagtens kan foregå, uden at det er i strid med persondataloven.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at jeg også bed mærke i høringssvaret fra Forbrugerrådet, hvor der lægges vægt på, at forholdet til persondataloven skal være i orden.
Det må være klart, at den her lov altså ikke må ende med at stille persondataloven ringere og dermed forringe borgerens sikkerhed.
Så vi Socialdemokrater er grundlæggende for lovforslaget, men vi ønsker altså, at der skal lægges yderligere vægt på forholdet vedrørende og respekten for persondataloven.
Michael Aastrup Jensen (V), 2005-05-03:
Forslaget tager afsæt i implementeringen af dele af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer.
Forslaget er således et vigtigt skridt i retning mod nogle fælles rammer for nationale tiltag til videreanvendelse af den offentlige sektors informationer i Europa.
Overordnet set er formålet med lovforslaget at fastlægge nogle rammer for kommerciel og ikkekommerciel videreanvendelse af den offentlige sektors informationer.
Det er vist ikke nogen overraskelse for nogen, at den offentlige sektor i forbindelse med varetagelsen af sine offentlige opgaver om nogen kommer med på hitlisten over dem, som producerer, reproducerer, formidler og indsamler et meget bredt spektrum af information.
I Venstre kan vi ikke se nogen hindring for, at disse data også udnyttes så meget som overhovedet muligt, eksempelvis ved at de stilles til rådighed for andre for derved at fremme en samfundsøkonomisk vækst i den kommercielle sektor.
Jeg vil gerne have lov til at fremhæve en række af de positive økonomiske konsekvenser, lovforslaget har for stat, kommuner og amtskommuner og ikke mindst for erhvervslivet.
Som følge af en højere vækst i private virksomheder, der bygger på videreanvendelsen af offentlige informationer, vil lovforslaget for den offentlige sektor medføre afledte positive konsekvenser i form af forøgede skatteindtægter.
Det er jo et faktum, at beregninger fra Europa-Kommissionen, der har undersøgt værdien af den offentlige sektors informationer i EU, viser, at den såkaldte PIRA-rapport anslår, at de offentlige myndigheder i EU investerer ca. 9,5 mia. kr. i produktion af offentlig information, og at værdien på baggrund af investeringerne anslås til 68 mia. euro.
Det er vigtigt for mig her fra talerstolen at understrege, også lidt med min kommunale baggrund i baghovedet, at det af vurderingen af lovforslagets konsekvenser alene fremgår, at reglerne for de offentlige myndigheder kun vil have konsekvenser for tilrettelæggelse af arbejdet og ikke økonomiske konsekvenser.
For erhvervslivet medfører forslaget ligeledes en række økonomiske fordele.
Med de ord kan Venstre støtte forslaget.
Søren Espersen (DF), 2005-05-03:
Man har lov til sådan lige at summere op her, når man er forslagsstiller, og jeg kan konstatere, at alle var for, men at forslaget faldt.
Jeg skal sige, at grunden til, at vi fremsatte det, var hensynet til det taiwanske folk.
Vi føler, at det er dem, der er truede, og dem, der ved, hvad det her drejer sig om.
Og vi har fremsat det af hensyn til USA.
Det er USA’s 7. flåde, der skal redde kastanjerne ud, hvis det går galt i Det Kinesiske Hav.
Jeg synes, debatten har været en væsentlig dokumentation af, at Danmark i virkeligheden ikke længere fører en selvstændig udenrigspolitik.
Det er egentlig den mest deprimerende konklusion efter den her debat.
Der er en myte om Kina, som jeg har hørt gentaget af flere ordførere, om, at landet er på vej mod demokrati, og man nævner det her wirtschaftswunder, ganske vist med et andet ord.
Vi har et indtryk af, hvor godt det går, når vi hører danske erhvervsfolk komme hjem fra Kina.
De kommer med julelys i øjnene og har masser af penge og masser af kontrakter, og det er jo et kæmpe marked.
Det forblænder i den her situation, for der eksisterer altså stadig væk en bagside af medaljen i Kina.
Der var også, uden sammenligning i øvrigt, masser af julelys i øjnene på danske erhvervsfolk i forbindelse med Tyskland i 1930’erne og såmænd også i 1940’erne.
Man skal ikke forveksle økonomisk samhandel med, at det så nødvendigvis bliver et demokrati.
Jeg vil stadig væk konstatere, at Kina på bagsiden af medaljen er et benhårdt kommunistisk diktatur, og det skal vi altså stadig væk holde os for øje.
Jeg vil afsluttende sige, at jeg synes, det har været en interessant debat, og at jeg synes, det er ærgerligt, at vi ikke i dag samlet kunne give Taiwan den håndsrækning, som de har fortjent, og samtidig markere den gamle alliance med USA.
Afstemning
Per Stig Møller (KF), 2005-05-03:
Der er jeg nødt til at sige til fru Holmsgaard, at der foreligger et fortroligt mandat, som betyder, at man ikke skal ødelægge Danmarks forhandlingsposition ved at blæse det ud for alle vinde.
Det var jo det, vi var enige om.
Jeg har nævnt nogle af dem, det er løbende forbedringer, men jeg har også nævnt, at når det samlede billede skal gøres op, må man også konstatere, at vi de sidste 2 år faktisk også har fået forbedringer.
Vi ønsker flere, og vi arbejder for dem, for det er jo så sandt, som det er sagt fra Dansk Folkepartis side: Situationen er langtfra tilfredsstillende.
Der skal vi udnytte alle muligheder for at forbedre den.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-05-03:
Udenrigsministeren kan da have ret i, at det er urimeligt, at jeg retter skytset mod fru Pia Christmas-Møller, men det var sådan set også derfor, jeg bad udenrigsministeren om at svare, hvilket han godt nok blev meget irriteret over, men dog så gjorde alligevel, hvilket jeg selvfølgelig synes er godt.
Men jeg vil så godt gentage essensen i mit spørgsmål: Er det, kineserne har givet løfte om på nuværende tidspunkt, tilstrækkeligt til, at Danmark kan sige ja til, at våbenembargoen bliver hævet, eller er det ikke tilstrækkeligt?
Per Stig Møller (KF), 2005-05-03:
Som jeg siger, er der faktisk sket betydelige fremskridt.
Fundamentale rettigheder er indskrevet.
Det er meget vigtigt.
Der er også begyndende forbedringer af retstilstanden, og retsreformerne er i gang.
Det er meget vigtigt.
Men den kan ikke nå at blive skrevet under, hvis man f.eks. forestillede sig, at der kom en eller anden beslutning her i foråret, fordi Folkekongressen først mødes igen næste år.
Derfor har jeg beklaget, at den beslutning ikke blev taget.
Men jeg synes, at det er helt forkert af fru Holmsgaard at ville forlange, at fru Pia Christmas-Møller skal stå og sige, at den ene beslutning skal være truffet.
Jeg må minde om, at det faktisk ikke er Kina, der har rejst debatten om at hæve våbenembargoen.
Det er jo det absurde ved det.
Derfor kan man anbefale, og Danmark har anbefalet en række forbedringer, hvoraf vi kan konstatere, at en række er kommet igennem, og vi vil arbejde videre for dem og så tage vores samlede vurdering til sidst.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-05-03:
Jeg har faktisk ikke på noget som helst tidspunkt sagt, at der ikke er sket fremskridt i Kina fra 1989 til i dag, jeg sagde faktisk det modsatte, men jeg sagde også, også at det var med nogle dyk undervejs.
Men når den konservative ordfører, altså ikke udenrigsministeren, men Det Konservative Folkepartis ordfører, står og siger tre eller fire gange i træk, at der skal ske markante forbedringer, så går jeg ud fra, at det er forbedringer i forhold til den situation, der er i dag.
Derfor vil jeg gerne have at vide, om det også er det, udenrigsministeren mener, eller er det noget andet?
Mener udenrigsministeren, at det, der er givet løfte eller delvis løfte om fra kineserne på nuværende tidspunkt, er tilstrækkeligt eller utilstrækkeligt?
Per Stig Møller (KF), 2005-05-03:
Problemet med de her lange debatter er, at de bliver så lange og usammenhængende af disse evige spørgsmål, der absolut skal komme, som om det er en tjenestepligt for hver eneste, der har været på talerstolen, at stille spørgsmål.
Det er ikke nogen tjenestepligt.
Og så betyder det jo, at debatterne bliver så lange, at ordføreren ikke kan huske, hvad der er blevet sagt.
Jeg sagde udtrykkeligt i min tale, at der skal ske forbedringer på menneskerettighedsområdet, og jeg pegede på, hvad Danmark havde arbejdet for af forbedringer.
Man er nødt til at godskrive de forbedringer, man har fået undervejs i forløbet, og dem kan man ikke forlange en gang til.
Der nævnte jeg, at der skal være en menneskerettighedsdialog med EU.
Den er nu systematiseret.
Jeg nævnte, at der skal være adgang for FN.
Det har Kina inviteret til, alle menneskerettighedsenheder fra FN er inviteret til Kina.
Arbejdet skal fortsætte med at afskaffe genopdragelse i arbejdslejre.
Det arbejde fortsætter.
De er forbedret betydeligt.
Og jeg nævnte oven i købet, at USA har markeret i sin rapport, at der er important and significant steps.
Så jeg vil sige, at der er sket forbedringer, og derfor kunne jeg sige, at Kina i 2005 ikke er Kina 1989, hvor sanktionerne blev indført.
Jeg har også sagt, at jeg på de møder, jeg har haft med Kina, har anbefalet kineserne at løslade de fanger, som vi kan identificere tilbage til Den Himmelske Freds Plads i 1989.
Det, vi har beklaget, og som jeg også har sagt her fra talerstolen, er, at man ikke har ratificeret denne common end om civile og politiske rettigheder.
Jeg har stået her og sagt, og det har jeg også sagt offentligt, at det var den forkerte lov, Folkekongressen fremmede, netop loven om antiløsrivelse i stedet for loven om at ratificere.
Så jeg må sige til fru Holmsgaard, at der er nået meget, der er mere, vi vil nå, men lad være med at foregive, at regeringen ikke har foretaget sig noget, og at der ikke er sket fremskridt i denne her periode.
Pia Christmas-Møller (KF), 2005-05-03:
Lad mig indledningsvis slå to ting fast.
For det første: Det Konservative Folkeparti vil altid være at finde i kampen mod undertrykkelse til fordel for menneskerettigheder overalt i verden.
For det andet: Våbenembargoen mod Kina er ikke et mål, men et middel.
Effekten af et krav om anvendelse af et bestemt middel i en konkret sags tjeneste må nødvendigvis – ikke mindst af et lille land – konstant overvejes, og her er det vigtigt ikke at binde en regering, der i øvrigt arbejder for den helt rigtige målsætning, for hårdt.
Der skal kunne manøvreres.
Et lille land med 5 millioner indbyggere, som vil aftvinge et land med over 1 milliard indbyggere markante kursændringer på så vel nationalt som internationalt plan, må skabe sig alliancer og vise en udstrakt grad af politisk kreativitet og dermed udnytte alle muligheder i det politiske håndværk, for hvis der er noget, de undertrykte i Kina eller de frygtsomme i Taiwan ikke har glæde af, så er det en lille nation, der i ren og skær selvtilstrækkelig renfærdighed løfter sig selv og dermed sin betydning ud af den virkelige verden.
Derfor er det også, at Det Konservative Folkeparti lægger så stor vægt på det internationale samarbejde, herunder ikke mindst det udenrigspolitiske samarbejde i EU, og derfor er det, at vi fra dansk side satser på at styrke EU’s adfærdskodeks for våbeneksport.
Begivenhederne på Den Himmelske Freds Plads var utilgivelige, og det var den direkte anledning til etableringen af våbenembargoen.
Det spørgsmål overvejes af en række lande netop i disse måneder.
At sikre en udvikling i den rigtige retning kræver imidlertid kinesernes konstruktive medspil, og man kan glædeligvis konstatere, at der er taget en række skridt i den rigtige retning, selv om det går meget langsomt.
Kina har endnu ikke ratificeret FN-konventionen om de borgerlige og politiske rettigheder.
De demokratiske frihedsrettigheder svigtes fortsat.
Det er kendsgerninger, der ikke bare skal kastes vrag på.
Respekten for menneskerettigheder og den private ejendomsret er indskrevet i Kinas forfatning.
Noget er altså vitterlig sket, og det giver næring til troen på virkningen af den kritiske dialog som princip, virkningen af målbevidst og viljefast stædighed.
Den løbende kritiske dialog har også ført til, at Kina har bekræftet, at man vil fortsætte arbejdet på at afskaffe genopdragelseslejrene og udveksle oplysninger om fanger.
Et skridt, der ligeledes er værd at notere sig, er kinesernes løfte om at ville invitere alle FN’s rapportører på menneskerettighedsområdet til at besøge Kina i 2005.
Der er altså bevægelse i den rigtige retning, om end den foregår i slowmotion.
Men det er ikke nok til at kvittere i form af en ophævelse af våbenembargoen betingelsesløst netop nu.
Det Konservative Folkeparti kan imidlertid ikke støtte beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, da vi ikke mener, at det er en god idé at binde regeringen på hænder og fødder.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-03:
Hr. Niels Helveg Petersen kom med en lille belæring til sine folketingskolleger, som undrede mig meget.
Jeg er næsten ikke kommet mig over den endnu.
Altså, jeg havde det sådan i skolen, at når lærerne belærte os om noget, som jeg vidste var notorisk sludder, så røg fingeren op, og så var det jo herligt at påpege det.
Det samme kan jeg heller ikke dy mig for her.
Hr. Niels Helveg Petersen siger, at når der tale om enstemmighed, er der netop ikke tale om vetoret.
Jo, så er der netop tale om vetoret.
Når en beslutning kun kan vedtages ved enstemmighed, er det sådan, at hver enkelt beslutningstager har vetoret, men når der er tale om flertalsafgørelser, er der ingen, der har vetoret, for så er den, der stemmer imod, bare en del af mindretallet.
Hr. Niels Helveg Petersen var ikke heldig med sin belæring.
Søren Espersen (DF), 2005-05-03:
Jeg siger tak for støtten til beslutningsforslaget.
Så har jeg jo kun kort tid til den israelsk-palæstinensiske konflikt.
Der tror jeg egentlig vi havde brug for lidt mere tid, og den vil jeg måske på tomandshånd bruge med hr. Rune Lund en dag nede på mit kontor.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-03:
Hr. Troels Lund Poulsens partiformand, statsministeren, har netop fremsat nogle overordentlig hæderværdige udtalelser om, at hvis alle under anden verdenskrig havde gjort som de danske samarbejdspolitikere, havde Hitler jo vundet krigen.
Det samme kunne vel egentlig siges om fodnotepartierne under den kolde krig.
Og ærlig talt, uden at vi kender det lille Taiwans fremtidige skæbne, som ser meget usikker ud efter den 14. marts, så synes jeg faktisk, at det samme kan siges om hr. Troels Lund Poulsens tale om Kinas dynamiske erhvervsliv osv.
Hvad kommer det sagen ved?
Taiwan er direkte truet, og det er ufatteligt, at de advarsler, der kommer fra det land, som står som garanten for Taiwans sikkerhed, den eneste garant, nemlig USA, vil hr. Troels Lund Poulsen fuldstændig overhøre.
Troels Lund Poulsen (V), 2005-05-03:
Jeg fik det samme spørgsmål af den daværende ordfører for Dansk Folkeparti for et år siden, da vi diskuterede det her forslag, og der kan man jo selvfølgelig læse, hvad jeg sagde.
Jo, det gør altid indtryk på mig, hvad USA siger.
Jeg synes, det er vigtigt først og fremmest at forholde sig til to ting: Det er ganske korrekt, at Danmarks sikkerhedspolitik er forankret i NATO, men Danmarks udenrigspolitik er også forankret i EU, og der har vi en interesse i, at EU har en fælles linje i udenrigspolitik, for at EU kan tale med én stemme i forhold til den resterende del af verden.
Det betyder ikke, at vi er enige om alt; historien har jo også vist, at EU bl.a. ikke har været enigt om, hvordan man skulle foregribe konflikten i Irak.
Med hensyn til USA synes jeg også, det er værd at nævne, at et af de lande, som jeg ved står Dansk Folkeparti meget nær, Israel, jo har en betydelig våbeneksport til Kina, og der må man sige, at der har USA jo også været ude med klare fordømmelser af den eksport.
Så det er jo ikke bare sådan, at USA kun har venner, der følger dem i et og alt, USA har jo desværre også venner, som ikke nødvendigvis gør, hvad der bliver sagt.
Lad mig så slutte af med at pointere, at udenrigsministeren netop gentagne gange i dag har gjort opmærksom på, at det jo ikke er Danmark, der presser på for at ophæve sanktionerne.
Søren Espersen (DF), 2005-05-03:
Jeg hørte en bekræftelse af, at Kina er et diktatur, oven i købet et kommunistisk diktatur.
Det glæder mig, og det synes jeg også er det væsentlige i denne her sammenhæng.
Jeg vil gerne spørge hr. Troels Lund Poulsen, om ikke det er korrekt, at Danmarks sikkerhedspolitik ligger i NATO-regi og med USA som den nærmeste allierede.
Det er det første spørgsmål, jeg vil stille.
Det andet spørgsmål er – hvis det er et bekræftende svar, at det altså ligger i NATO-regi sammen med USA og ikke i EU – hvorvidt det så ikke er afgørende, at vi følger USA og er med i beslutningerne omkring Taiwan med USA, og om det ikke også gør indtryk på hr. Troels Lund Poulsen, at USA specifikt har advaret mod en ophævelse af våbenembargoen.
Troels Lund Poulsen (V), 2005-05-03:
Vi må også sige, at kineserne jo stadig væk bruger genopdragelseslejre, stadig væk bruger dødsstraf.
Men vi må også erkende, at Kina på en lang række områder har en økonomisk udvikling, som Venstre håber kan være med til at være en katalysator for, at man også får sat en mere politisk dagsorden i forhold til frihedsrettigheder, i forhold til menneskerettigheder.
Så derfor har Europa og derfor har Danmark interesse i at have et samarbejde for at presse Kina i den rigtige retning i stedet for bare, som Dansk Folkeparti ønsker, at isolere Kina.
Søren Espersen (DF), 2005-05-03:
Jeg tror, det stammer fra Børsens erhvervssider, hvor nogle danske erhvervsfolk kommer hjem med julelys i øjnene, efter at de har set glansbilledet derovre og set den virkelighed, som de kinesiske ledere gerne vil se udstillet.
Jeg vil gerne stille hr. Troels Lund Poulsen et klokkeklart spørgsmål: Er Kina et diktatur, eller er Kina et demokrati?
Per Stig Møller (KF), 2005-05-03:
Jamen jeg vil ikke til moro for hr. Frank Aaen lave om på Folketingets regler.
Det er altså sådan, at er et mandat givet i Europaudvalget, så er det mandat givet.
Det er altid på forskellige tidspunkter, at det så viser sig at de udløses, forhandlinger kan blive udsat, kan blive forsinket osv., og der kan man ikke i en forhandlingsproces have én linje og så pludselig før beslutningen sige: Hov, for resten, nu har vi en anden.
Det er godt, at Enhedslisten aldrig nogen sinde kommer i regering og i hvert fald aldrig kommer i nærheden af at sidde i Udenrigsministeriet, for så ville der da blive regeret meget, meget dårligt.
Frank Aaen (EL), 2005-05-03:
Skulle det være useriøst at spørge Folketinget?
Det forstår jeg ikke en brik af.
Selvfølgelig skal regeringen da sørge for, at den har sit flertal i orden, inden den træffer en given beslutning, og derfor er det da et ganske almindeligt og helt udramatisk forslag – jeg er stærkt forbavset over den afvisning – at bede ministeren og regeringen om at komme tilbage til Europaudvalget for at få en vurdering sammen med Folketingets partier om, hvorvidt der i den givne situation stadig væk er et flertal for den politik, regeringen gerne vil føre.
Per Stig Møller (KF), 2005-05-03:
Nej, jeg vil sandelig ikke bryde de normale spilleregler for, hvordan man giver mandat, som det kunne passe hr. Aaen.
Det kunne lige passe.
Det er jo fuldstændig useriøst.
Frank Aaen (EL), 2005-05-03:
Selv om ministeren nu gentagne gange har sagt, at det ikke er et dansk ønske at få ophævet våbenembargoen, må man alligevel sige, at det meste at det, vi har hørt hidtil i debatten her, jo er gået ud på, hvordan man kom i nærheden af en beslutning om at ophæve våbenembargoen.
Derfor er jeg ikke særlig tryg ved, hvad der er regeringens position i den her sag.
Når så ministeren refererer til, at man har søgt og fået mandat i Europaudvalget, vil jeg spørge: Er det ikke korrekt, at det mandat blev givet i en given situation, og vil ministeren tilkendegive her fra Folketingets talerstol, at inden regeringen på et givet senere tidspunkt giver tilsagn om at ophæve våbenembargoen, vil man søge et fornyet mandat i Europaudvalget?