Elisabeth Arnold (RV), 2005-05-13:
Jeg må sige, at jeg ikke specielt i min ordførertale har lagt vægt på at beskæftige mig med Ombudsmandens funktion, for jeg føler faktisk, at vi har en god dialog med Ombudsmanden, og det ligger jo i forvejen inden for hans område.
Vi har årlige diskussioner med Ombudsmanden om, hvordan han udfører sit embede, og i den forbindelse kan vi jo rejse det over for ham, næste gang vi diskuterer hans årsberetning.
Det er jeg meget åben for at vi gør.
Jeg føler ikke, der er behov for specielt at dirigere hans undersøgelsesvirksomhed over for børneområdet, men det er muligt, jeg har misforstået arbejdets omfang.
Jeg har koncentreret mig meget om at se på de specielle regelændringer, som Socialdemokratiet foreslog her, og så på den der inkonsistens, der var mellem de forskellige aldersgrænser.
Det var det, jeg synes, der var mest påkrævet at debattere.
Det er jo rigtigt, som en af de tidligere ordførere sagde, at det, vi har med at gøre her, til en vis grad er at tage myndigheden fra forældremyndighedens indehavere, at umyndiggøre forældrene.
Det er jo imidlertid også noget, som vi er ganske fortrolige med her i Folketinget gennem en stor del af den lovgivning, vi foretager på socialområdet, på sundhedsområdet, på retsområdet, at der er børn, som kommer i konflikt enten med samfundets regler eller med de normer, vi sætter i samfundet, fordi de bliver dårligt behandlet hjemme, som gør, at vi bliver nødt til som samfund at være myndige på forældremyndighedens indehaveres vegne og sige: Her bliver vi nødt til at skride ind for at sikre, at barnet får en anstændig tilværelse.
Så der er ikke noget som helst mærkeligt i, at man fra samfundets side har regler, der fratager forældrene myndigheden.
Vi havde for nogle år siden en komité, tror jeg, i Københavnsområdet, der havde som sit formål at huse tvangsfjernede børn – jeg tror oven i købet, at en af hr. Søren Pinds partifæller var primus motor i den forening – og mantraet for den forening var, at mor altid var den bedste i verden.
Uanset hvor fordrukken og prostitueret og narkomaniseret vedkommende mor var, så var hun altid den bedste i verden for sine egne børn.
Efter at have været i politik i en del år indså den pågældende person, at så enkel og idyllisk var verden altså ikke.
Så det er en opgave, vi må påtage os som politikere.
Men nu til det forslag, vi behandler.
Jeg vil blot nævne her, at børn over 12 år kan klage over et anbringelsessted, men en 15-årig kan ikke klage over bortvisning fra skolen.
15årige kan modsætte sig behandling i sundhedssystemet, men 17-årige skal have forældrenes samtykke til eventuel abort.
Det vil sige, at vi altså også på det område fratager forældrene ganske meget myndighed ved at tillade, at til børn helt ned til 12 år kan politiet altså komme og sige: Haps, vi sætter dig i fængsel, du har begået noget ulovligt!
Det er ikke nok bare at komme hjem og få en endefuld hos far, nej, nu skal man i fængsel, det siger samfundet.
Så der er masser af eksempler på, at vi fra lovgiverside skrider ind over for familiernes enhed og siger, at der er nogle ting her, vi må rette op på, enten fordi den unge begår kriminalitet, eller fordi den unge bliver dårligt behandlet enten i det offentlige system, f.eks. i skolen, eller af forældrene selv.
Og det er ikke nok bare at sige, at man har lov til at klage hjemme hos sine egne forældre.
Det hjælper jo ikke, hvis det er forældrene, der er problemet.
Så jeg synes, det ville være fornuftigt at få en gennemgang af relevant lovgivning med henblik på en harmonisering af reglerne, ikke en harmonisering af forskellige landes regler, men en harmonisering af forskellige danske regler indbyrdes, for der er tilsyneladende en stor mangel på konsekvens, en stor mangel på sammenhæng i regelsættet.
Det ønske om gennemgang af reglerne deler vi fuldt ud.
Der er ikke nogen grund til, at vi ikke alle sammen skulle blive enige om at få en gennemgang af reglerne.
Det kunne måske være meget nyttigt, også fordi der i det hele er modstandere af forslaget her.
Vi vil ikke udelukke, at vi også vil støtte forslaget om Børnerådets ekstra beføjelser, men vi vil godt sige fra radikal side, at der vil vi meget gerne have en analyse af, hvor meget det kan lappe ind over allerede eksisterende myndigheders mulighed f.eks. for aktindsigt.
Vi skal jo ikke gøre det muligt for alle og enhver at komme og få aktindsigt i hvilke som helst sager.
Det kan jeg ikke forestille mig er forslagsstillernes hensigt.
Så vi vil gerne se på det med positive øjne, og vi er i hvert fald under alle omstændigheder meget indstillet på at prøve at få en gennemgang af de eksisterende regler.
Det tror vi ville være nyttigt for mange.