runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2002-11-21:
Jeg vil så også spørge lidt angående den dér enighed.
Er Dansk Folkeparti også enig i, at det er fornuftigt at nedlægge pladser på de private opholdssteder? De forskellige amter og kommuner er nu meget beklemte ved deres økonomi, indtil de kan gennemskue ikke kun år 2003, men især år 2004, og så nedlægger man pladser, og når man ikke får visiteret nogen unge, så har man jo ikke et beredskab.
Hvordan vil Dansk Folkeparti sikre, at det beredskab genopstår, eller at det forbliver i en periode? Jeg fik i øvrigt ikke svar på mit første spørgsmål, men kunne så se lidt af svarene, at der er en vis mulighed for, at Dansk Folkeparti stadig væk kan agere på det sociale område.
Men jeg vil alligevel næsten konstatere, at fra at være den selvbestaltede og udråbte store vagthund, fra at være en terrier har man udviklet sig til en skødehund.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-11-21:
Til det sidste vil jeg sige, at jeg bestemt ikke er nogen skødehund - jeg har en riesenschnauzer - og det bliver vi aldrig. Med hensyn til det fornuftige i at nedlægge
private opholdssteder: Jamen det ved jeg ikke, for det er jo ikke mig, der sidder i amterne, og det er ikke mig, der sidder i kommunerne; regner man med, at der ikke bliver behov for det, så er det jo dem, der afgør det.
De har jo selvstyre.
Jeg håber, det var svar nok.
Til fru Karen Jespersen angående at holde det inden for rammerne og med hensyn til den økonomiske vækst: Vi har en økonomisk vækst, og hvis vi f.eks. skal starte med Aalborg Kommune, så har jeg også stået her og hørt på alt det dér med, at nogle har forøget deres udgifter med hensyn til personale, jeg tror, det er 30 pct., nogle har været neutrale og har det samme personale, det er 50 pct., og 20 pct. har nedskåret på personalet til de ældre.
KL. 13.20
Alt er jo en prioritering, og det er det også mange gange i Aalborg.
Det kommer an på, hvordan man prioriterer de midler, og man må jo sige, om de 20 pct., der har lavet nedskæringer, og om de automatisk har regnet med, at der ikke var penge: Det behøver jo ikke at have været meningen.
Det kan jo også være, fordi de politiske partier, der sidder i amter og kommuner, har valgt at gøre noget andet.
Når vi nu henviser til Aalborg, så vil jeg sige, at i Aalborg Kommune har man valgt at bruge 66 mio. kr. på et musikhus, hvilket jeg i hvert fald sagde nej til, og amtet, ja, det koster dem 22 mio. kr. Så det er et prioriteringsspørgsmål for at sige det rent ud og ikke andet.
Og så må man sige, at hvis det endelig skulle være et andet, jamen så ser vi jo frem til den udligningsreform, der forhåbentlig kommer i år 2004.
Der vil vi i hvert fald være vagthund for, at der sker noget på det område, så de svage kommuner, der vitterlig ikke har pengene til det her, får noget mere.
Er jeg færdig?
Karen J. Klint (S), 2002-11-21:
Jeg vil gerne kvittere for den konservative ordførers tale om oprustning på det moralske og det frivillige og alt muligt andet.
Det er dejlige ord, og det kunne være fint, hvis vi alle sammen kunne være med til ikke kun at være egoister og tage ansvar for os selv og vores nærmeste, men også følte et større samfundsansvar.
Men hvis det samfundsansvar nu ikke netop er det, der kendetegner de svage netværk omkring de svage borgere, der er i samfundet, hvis moral er det så, vi skal appellere til her? Og i forbindelse med hvad der er at prale af, vil jeg gerne bede fru Charlotte Dyremose om at komme op og lige give os tallene på, hvor mange ekstra millioner det nu er, regeringen har sat af til forebyggelse af den negative sociale arv. Hvor stort eller lille beløb er det?
Og også, hvordan det er, man har behandlet Kofoeds Skole.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-11-21:
Til fru Karen Jespersen vil jeg sige, at vi da selvfølgelig skal have en vækst.
Og med hensyn til, om det er boligvækst: Jamen det ved jeg ikke.
De ældre mangler jo også ældreboliger, og der skal vi da have en vækst, for vi skal da have nogle gode og ordentlige plejehjem, det, man kaldte plejehjem, ældreboliger.
Der er vi glade for, at væksten forhåbentlig stiger nu.
Vi skal også have nogle boliger til handicappede; det er jo noget af det, der faktisk bruges penge til, og det er vi vældig glade for.
Det er da noget, vi ser meget på.
Men hensyn til de tal, fru Karen Jespersen sidder med, vil jeg sige: Der er en stigning i alt - og det er jo igen de budgetter, som hr. Villy Søvndal har bragt frem - og der er jo en vækst i alt på 807 mio. kr.
Der er altså en vækst i det, og vi vil gerne øge den sociale vækst, det er da logik.
Men det kan da være, man kan spare på nogle andre områder
også i kommunerne.
Men den sociale vækst skal vi nok være garant for, og den skal vi nok prøve at få op, for der er vi stadig væk vagthund, ingen tvivl om det. Med hensyn til det hr. Villy Søvndal sagde med, at det ikke er vores ansvar: Jo, vi har et ansvar for det, der sker, også i kommunerne.
Men vi kan jo ikke gå ind og prioritere, hvordan kommunerne skal forholde sig til de penge, de får.
Man har snakket om en 0,3 pct.s vækst i Aalborg, og jeg kan da godt sige, hvorfor man i Aalborg var nødt til at få det, hvis vi endelig skal tage eksemplet.
Da jeg kom ind i Aalborg Byråd i 1998, havde man en gæld på 730 mio. kr.
Nu har vi en gæld på 1.046 mio. kr., og derudover har vi solgt bygninger for 300 mio. kr., men de er sandelig gået til prestigebyggerier som nyt stadion, nyt musikhus, vandkulturhus og nye administrationsbygninger og sådan noget, og det er bestemt ikke noget, vi har stemt for, tværtimod har vi kæftet op, så vandkulturhuset er blevet taget af programmet!
Villy Søvndal (SF), 2002-11-21:
Den konservative ordfører betegnede regeringens socialpolitiske indsats som en nyorientering.
Det er jeg enig i.
En nyorientering på den måde, at mens almindelige mennesker rundtomkring mærker, at tilbuddene bliver dårligere, så taler man om, at de får det bedre.
Jeg vil bare nævne nogle få eksempler: Den konservative ordfører siger, at nu skal vi gøre noget for at bryde den sociale arv.
Men hvad er det konkret, der sker rundtom i forhold til netop børn i det her efterår?
Det er, at daginstitutionerne bliver nednormeret, og det betyder færre voksne pr. barn.
Det er, at åbningstiderne indsnævres.
Det er, at forældrene skal af med flere penge.
Det er da en underlig omvendt form for sprogbrug at kalde det en nyorientering, der hjælper børnene.
Kigger man på de ældre, der blev lovet en halv milliard kroner
: Den er væk.
Der kommer ikke flere penge til de ældre.
De er forsvundet i stramme kommuneforhandlinger.
Kigger man på de frivillige, så har fru Charlotte Dyremose og jeg et fælles bilag, et brev fra KFUM's Sociale Arbejde, der beretter om, at de er i gang med at lukke institutioner over hele landet.
Er regeringens største problem ikke risikoen for at blive fanget af virkeligheden?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-21:
Først til hr. Villy Søvndal: Skal vi nu igen til at diskutere det her?
det nu?
Er der en realvækst, eller er der ikke en realvækst i amter og kommuner?
Så vidt jeg kan se i alle de papirer, jeg kan finde,
er der tale om en realvækst.
Så omtaler hr. Villy Søvndal, at der bliver skåret i nogle daginstitutioner.
Det er en kommunal beslutning, som jo, hvis der er væsentligt færre børn, er en ganske klog beslutning.
Til gengæld er der så en øget indsats på en masse andre områder, og det er altså nødvendigt, at kommunerne har mulighed for at prioritere de områder, hvor der er flest, der har behov.
Jeg nævnte i min ordførertale nogle af de områder, hvor vi netop forsøger at øge indsatsen for gruppen af børn.
Så omtaler fru Karen Jespersen tilskud til privat alkoholmisbrugsbekæmpelse, og det er noget, der foregår i Sundhedsministeriet, men jeg forstår, at det skal ses som et led i en omlægning af midlerne på forebyggelsesområdet, og hensigten er at få den størst mulige forebyggelseseffekt ud af de midler, som afsættes til området, netop for at hjælpe bedst muligt.
Fru Karen Klint spørger, hvor meget der er afsat til at bryde den negative sociale arv.
Der går jeg ud fra, at fru Karen Klint godt ved, at der bl.a. i satspuljen er afsat 65 mio. kr., og at der desuden er afsat yderligere på finansloven.
Karen Jespersen (S), 2002-11-21:
Fru Charlotte Dyremose sagde, at det også var en konservativ mærkesag at styrke nærmiljøet, og det kan godt være, der ikke her blev nævnt det frivillige sociale arbejde, men det har Det Konservative Folkeparti fremhævet mange gange.
Det er jeg hundrede procent enig i, det har jeg selv betragtet som en mærkesag og gør det stadig.
Men hvad er så forklaringen på, at man beskar driftsstøtten på sidste års finanslov til organisationer, der bekæmper alkoholafhængighed, hiv og aids, fra 33,3 mio. kr. til 29,6 mio. kr., sådan at alle de 13 frivillige organisationer, der arbejder med at bekæmpe alkoholafhængighed, har fået beskåret deres bevillinger med et samlet beløb på små 2 mio. kr.?
Det kan jeg ikke få til at harmonere med alle de pæne ord og kønne løfter, man har givet
om at støtte det frivillige sociale arbejde.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-21:
Jeg er for så vidt helt med på, hvad Dansk Folkepartis ordfører siger, at man jo ikke kan regne med at få det hele på én gang.
Vi måtte også erfare, da vi støttede, at det foregår trinvis.
Men jeg synes heller ikke, det er det, der er problemet. Jeg synes, hovedproblemet er et andet, nemlig at selve retningen er grundlæggende forkert, og derfor er jeg sådan set glad over, at det ikke lykkedes, kan man sige, at komme igennem med mere, for så er jeg bange for, at det havde set endnu værre ud.
Det er rigtigt, hvad Dansk Folkeparti siger, at på nogle enkelte udvalgte, meget højt profilerede områder har man fået noget, men det, der er interessant set med socialpolitiske briller, er at se på det samlede billede. Og der er det samlede billede, som jeg tror også socialministeren citerede mig for at sige, at vi står med de mest massive sociale forringelser i 20 år. Kan Dansk Folkeparti virkelig holde til at lægge ryg til de største sociale forringelser i 20 år, selv om det går langsomt, gudskelov?
Karen Jespersen (S), 2002-11-21:
Jeg fik egentlig ikke noget svar på, om Dansk Folkeparti er enige, når regeringen har aftalt med amter og kommuner, at man skal gå efter direkte at bremse væksten, altså at der sker for meget på det sociale område, og at der skal bremses op.
Så det vil jeg egentlig gerne lige høre om man er enig i, og om man så mener, det er en succeshistorie, at man er kommet helt ned på 0,3 pct.
Når man så snakker om prioriteringer, så ville jeg også godt høre, om man er enig i, som det fremgår af dette papir - jeg regner med, at regeringens støtteparti da må have fået det papir, når regeringen selv har det; vi andre har jo altså ikke fået det, men støttepartiet må vel have fået det - at der er en vækst på 2,5 pct. på byudvikling, bolig- og miljøforbedring, mens der på socialområdet kun er en vækst på 0,3 pct. Er det positivt, at man bruger 2,5 pct. på byudvikling, bolig- og miljøforbedring og 0,3 pct. på socialområdet?
Jørn Pedersen (S), 2002-11-21:
Jeg vil gerne sige i fortsættelse af mit tidligere indlæg, at hr. Eigil W. Rasmussen anser jeg ikke for at være SF'er, men jeg har bemærket, at noget af det sortsyn, som fru Eva Kjer Hansen beskylder hr. Villy Søvndal for, står han altså også inde for og er lidt bekymret over nogle af de samme ting. Vil fru Eva Kjer Hansen herfra bekræfte, at der mange steder rundtomkring i amter og kommuner - på trods af regneøvelsen, som Venstre jo har øvet hele morgenen og formiddagen, kunne vi høre, de kunne den i hvert fald alle sammen - sidder børn og ældre, der føler, at i deres situation har der været tale om nedskæringer, mange steder betydelige nedskæringer?
Det var ud fra den betragtning, jeg stillede mit spørgsmål tidligere.
Det er ikke kun et spørgsmål om, hvad man afgør i de sene forhandlinger.
Det er et spørgsmål om politisk prioritet.
Vil Venstre på det sociale område prioritere flere midler til amter og kommuner ved de kommende kommuneforhandlinger?
Synes Venstre, det er vigtigt for at fastholde profilen?
Karen Jespersen (S), 2002-11-21:
Jeg vil også godt i forlængelse af de to tidligere ordføreres indlæg spørge, om det betyder, at Dansk Folkeparti mener, at det, der nu bliver gjort, er det helt rigtige og det helt tilstrækkelige.
Betyder det, Dansk Folkeparti siger, at hvis der er noget, man er utilfreds med, eller noget, som man synes skal laves om, så siger man det kun til de to regeringspartier og regeringen, som man samarbejder med, og det er ikke noget, borgerne får noget at vide om? Hvis Dansk Folkeparti kommer med et krav eller udtrykker kritik af noget, der foregår, som skal laves om, stiller man jo nogle krav i forhold til regeringen, hvor man bryder den her musefældeklausul, eller hvad det nu kan kaldes.
Vil det stadig væk være sådan, at Dansk Folkeparti udadtil kan pege på noget, der skal være anderledes, og komme med nogle krav, som også koster penge?
Eller vil det kun være for lukkede døre, at man kan fremføre den slags?
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-21:
Det er på samme linje som hr. Keld Albrechtsen.
Forespørgslen lyder sådan her: »Hvad agter regeringen at gøre for at lukke svælget mellem løfterne om bedre forhold for de socialt dårligt stillede og virkeligheden, der har budt på nedskæringer i kommuner og amter?«
Jeg må forstå Venstres ordfører sådan, at det er helt centralt at sige noget om, at nedskæringerne ikke har fundet sted.
Så vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, hvordan hun tror, det opleves i en kommune, hvis nu kronebeløbet til f.eks. en daginstitution fastholdes, også det reale kronebeløb fastholdes, men indskrivningen i daginstitutionen øges med f.eks. 10 pct. Tror man, at de børn og de forældre oplever det som en fastholdelse af niveauet, eller kunne de forældre og de børn rammes af den - må jeg forstå fuldstændig urimelige - tanke, at der faktisk har fundet en nedskæring sted?
Villy Søvndal (SF), 2002-11-21:
Jeg synes, fru Charlotte Dyremose talte udenom.
Lad os lige prøve den med daginstitutioner igen.
Regeringen siger, at den vil gøre meget for at bryde den sociale arv.
Ja, så er det fint nok.
Men det er jo ikke det, man har gjort.
Så havde man jo ikke skullet indsnævre åbningstiden, så havde man jo ikke skullet nedsætte normeringen, hvis der var færre børn. Det er en reel nedskæring, der har fundet sted, så sig det dog.
Så er vi ved det, jeg synes, er det mest generelle problem med den nuværende regering, nemlig at virkeligheden befinder sig et sted herude, og regeringens udmeldinger befinder sig i stik modsat retning.
Hvordan får vi den her regering til bare nogenlunde at få fornemmelse af, hvad der sker udeomkring?
Tænke sig kun at have været i regering i mindre end 1 år, og så så hurtigt fuldstændig at have sluppet fornemmelsen af, hvad der sker i det virkelige liv.
Det samme med de frivillige.
Jeg vil spørge fru Charlotte Dyremose, om hun kan huske den fælles henvendelse, vi fik fra KFUM's Sociale Arbejde, hvor de kommune for kommune, amt for amt lister alle de steder op, hvor resultatet af kommuneforhandlingerne er, at man er i færd med at lukke tilbud, som KFUM's Sociale Arbejde driver for hjemløse, for sindslidende, for misbrugere.
Dér står vi så med præcis det samme problem.
Fru Charlotte Dyremose taler dér, virkeligheden er her.
Karen Jespersen (S), 2002-11-21:
Jeg vil godt spørge fru Eva Kjer Hansen, om det vil være i overensstemmelse med forslaget til vedtagelse, hvis det rent faktisk viser sig, at der er en negativ vækst på psykiatriområdet, for de tal, jeg har her, der siger noget samlet om de enkelte amters ændringer på psykiatriområdet, viser faktisk en samlet negativ vækst, hvis man sammenligner regnskabstallene for 2002 med budget 2003.
Det drejer sig f.eks. om minus 3,7 pct. i Viborg Amt, minus 3,2 pct. i Ringkjøbing Amt, minus 2,6 pct. i Ribe Amt.
Syv minustal, der ikke opvejes af de plusser, der er.
Samlet set en negativ vækst på psykiatriområdet.
Vil det være i overensstemmelse med regeringens målsætning og med den vedtagelse, der er fremsat her?
Eva Kjer Hansen (V), 2002-11-21:
Hr. Keld Albrechtsen er jeg nødt til at gøre opmærksom på, at i det fremsatte forslag til vedtagelse er der ikke nogen tal.
Fru Margrethe Vestager har fuldstændig ret.
Det er meget centralt for os i dag at få fastslået, at der ikke er belæg for at tale om nedskæringer, at de tal, der foreligger på nuværende tidspunkt, rent faktisk viser, at der er en social vækst. Når fru Margrethe Vestager så spørger om et konkret område, kan jeg jo næsten undre mig over, hvorfor man så ikke tager nogle andre eksempler med, nogle af de gode ting, der sker udeomkring.
Hvad er reaktionen, når en hjemløs nu får et sted at bo?
Hvad er reaktionen, når det er en psykisk syg, der nu er kommet i behandling?
Hvad er reaktionen
, når det er en narkoman, der nu kan komme på afvænning?
Hvad er reaktionen på alle de gode konkrete initiativer, der er taget?
Jeg forstår slet ikke, at en række ordførere går med ind
i det der sortsyn, som SF prøver at tegne, fordi SF ellers ikke kan finde ud af, hvordan det skal føre oppositionspolitik.
Til fru Karen Jespersen skal jeg sige, som jeg sagde tidligere, at jeg ikke kender de der tal, men jeg vil gerne kigge videre på dem, for jeg synes også, det er et vigtigt område at være opmærksom på.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-21:
Jeg skal for det første bekræfte, at formanden for Kommunernes Landsforening, Eigil W. Rasmussen, ikke optræder i SF's medlemskartotek.
Han er mig bekendt en solid Venstremand.
Det er bare til almindelig oplysning.
Men det, jeg vil spørge fru Eva Kjer Hansen om, er, hvordan man får greb om, hvad virkeligheden i virkeligheden er.
Jeg har syntes, det var vigtigt at tage ud og diskutere med folk der, hvor mennesker lever og bor og holder møder.
Er det ikke en god måde at prøve at få greb om virkeligheden på?
Fru Eva Kjer Hansen har sådan ironiseret lidt over det at tage rundt til møder med folk.
Det kan godt være, det er gammeldags i forhold til hele spindoktorteorien om, at man skal styre informationen.
Men det er vel også derfor, man risikerer at gå så galt i byen, hvis man ikke længere vil deltage i den type sammenkomster.
Når man så har sammensat de løse indtryk fra møder, avisreferater, indslag i tv osv., kan man prøve at tælle tallene sammen.
Hvis man så når til samme resultat, og det har været min dokumentation i dag, at tallene passer med billedet, så er det nedskæringer, vi taler om.
Jeg synes, at Venstre skulle forlade det gamle Venstreslogan, at hvis det er fakta, så benægter jeg fakta.
Jeg tror ikke, det er klogt.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-11-21:
Til hr. Jørn Pedersen: Jeg vil ikke kommentere kommuneforhandlinger yderligere, det har jeg allerede gjort.
Jeg har meget stor forståelse for de steder, hvor man måtte føle nedskæringer, hvor man ikke synes, at den sociale service er god nok, og dem følger jeg, ligesom jeg også følger dem, hvor de gode ting sker. Jeg synes, det er godt, som jeg tog fat på med Ribe Amt, hvor der har været en masse eksempler, at vi har et regionalt udviklingsråd, der nu skal levere en redegørelse for, hvordan det rent faktisk ser ud.
Andre gange har vi f.eks. i Socialudvalget bedt om en hurtig undersøgelse, hvor man spørger 30 kommuner for at finde ud af, hvordan billedet er.
Henvendelser til socialministeren kan sætte gang i nogle undersøgelser
, og som jeg understregede i min ordførertale, er vi faktisk meget optaget af at følge den her udvikling i kommuner og amter, for vi vil se nogle resultater på det her område, og derfor følger vi det meget nøje.
Til fru Karen J. Klint om historien om den her kommune er jeg nødt til at sige, at det spørgsmål om, hvor de der penge går hen, og hvorfor ikke flere går til de ældre, må man altså spørge lokalpolitikerne i den pågældende kommune om.
Det er der, det spørgsmål hører hjemme. Så skal jeg sige til hr. Villy Søvndal, at jeg takker mange gange.
Nu har vi haft så mange spørgsmål og svar og haft meget vanskeligt ved at finde ud af, hvad det er, hr. Villy Søvndals såkaldte fornemmelse egentlig bygger på, men nu redegjorde hr. Villy Søvndal for det.
Den bygger på nogle møder udeomkring i landet, nogle avisklip og nogle tv-klip.
Det takker jeg mange gange for, for så har vi jo klart fået understreget, hvad det er for et udgangspunkt, hr. Villy Søvndal har for sin politiske debat.
Jeg sætter meget stor pris på at komme rundt og holde møder og følge med i, hvad der foregår, men når jeg skal tage konkret stilling til politiske initiativer, så har jeg altså brug for et mere velfunderet grundlag at forholde mig til, og derfor er jeg glad for, at vi nu har fået en indberetning om budgettallene i kommuner og amter, fordi de jo gør fuldstændig op med den løse påstand om massive nedskæringer på det sociale område.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-11-21:
Til fru Karen Jespersen vil jeg da godt sige, at vi jo har indgået et finanslovforlig, og vi har også fået penge.
Det er da et skridt ad vejen, og vi håber selvfølgelig, at der kommer mange skridt fremover.
Det er ikke sådan, at vi på nogen måde er gået i stå.
Tværtimod, det er kun begyndt.
Med hensyn til den lovede sociale fred vil jeg sige, at hvis der kommer nogle sager, tager vi dem op, ligesom vi plejer at gøre.
Det er helt sikkert.
Til hr. Villy Søvndal: Man kan jo ikke forandre alting på én dag.
Alting kommer jo langsomt, og det gør det også her.
Jeg vil sige, at man nogle gange er nødt til at gøre noget i byrådet.
Nu ved jeg f.eks., at i Aalborg har SF nedlagt ni børnehaver.
Det kunne jeg jo aldrig være gået med til.
Og sådan er der forskellige ting, fordi man måske har fået noget andet.
Men det er ikke noget, jeg finder er rimeligt.
Vi vil bekæmpe, at der bliver sociale nedskæringer
nogen steder.
Karen J. Klint (S), 2002-11-21:
Jeg bad faktisk ikke fru Eva Kjer Hansen om at tage konkret stilling til kommunalt selvstyre, eller hvor pengene går hen.
Jeg spurgte, om det var i overensstemmelse med regeringens intention at lægge pengene fra ældreområdet i kommunekassen uden at tage dem op til det samme igen.
Det var intentionen i det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte så også om, når nu behovet for at lægge pengene i kommunekassen var der, det så muligvis kunne skyldes skattestoppet.