Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Det interessante ved denne her eftermiddags debat er jo, om regeringsskiftet også indvarsler en fuldstændig ny fødevarepolitik i Danmark.
Situationen op igennem l990'erne har været den, at ved årtiets begyndelse havde vi en meget ensidig, ikke fødevarepolitik, men landbrugspolitik.
Der var fokus på eksportinteresser, på erhvervsinteresser og i begrænset omfang på ren fødevaresikkerhed, altså det forhold at man ikke bliver syg.
Det, der skete op igennem 1990'erne, som var meget glædeligt, var, at der i stigende omfang kom fokus på forbrugernes interesser, på fødevarer, på måltidet, på smag, på mangfoldighed, på kvalitet.
Det var en politisk udvikling, som vi var mange der var optaget af, og som heldigvis i stigende omfang vandt frem.
I forbindelse med den diskussion blev der lavet et kvalitetsmærke ud fra de bedste intentioner om at sikre større valgmuligheder og større gennemsigtighed for forbrugerne.
Og der var vi nødt til at erkende, at den måde, det første kvalitetsmærke blev udformet på, ikke var nogen succes, hverken set fra producenters eller fra forbrugernes side.
Derfor var det selvfølgelig interessant at diskutere, om man på anden vis kunne sikre forskellige former for certificeringer og mærkningsordninger, som giver et reelt friere valg.
Der synes jeg, at jeg må sige til de tidligere ordførere, som har talt om, at det her skal man ikke blande sig i, det er en sag mellem forbrugerne og producenterne, at hvis man bare følger et førsteårs kursus i nationaløkonomi, vil man vide, at en af forudsætningerne for det frie valg er gennemsigtighed for forbrugeren i forhold til markedet, at man har de fulde oplysninger om varernes indhold og kvalitet set i relation til deres pris.
Og det er jo lige præcis det, det handler om: at sikre, at det frie valg bliver en realitet og ikke bare et postulat.
Vi har hele tiden advokeret for, at der burde være flere forskellige mærker, at der burde være langt større mulighed
for, at forskellige producenter kunne slå sig sammen, markedsføre forskellige typer af varer med bestemte karakteristika i forhold til bestemte segmenter inden for kundegruppen, sådan at vi fik en mangfoldighed og en reel konkurrence mellem mange forskellige kvaliteter.
Og vi har opfattet det her råd som et forsøg på at gå den vej.
Det kan da godt være, at det ikke har fået det præcis rigtige kommissorium, det er vi til enhver tid villige til at diskutere, men det er i hvert fald et forsøg på at skabe en større mangfoldighed, et bedre udbud og dermed en mere reel valgfrihed for forbrugerne.
Når det bliver nævnt, at vi på et tidspunkt har vundet verdensmesterskabet i Danablu-oste fra Bornholms Andelsmejeri, er det jo et udtryk for, at vi har brug for netop at beskytte mange små producenter, hvor det, der er den øjeblikkelige tendens, er en monopolisering og en ensretning inden for dansk fødevarepolitik.
Der er brug for tiltag, der kan sikre, at også de små innovative iværksættervirksomheder og de mindre nicher får en beskyttelse, fordi forbrugerne kender dem, fordi forbrugerne får lejlighed til at møde dem og tage stilling til dem.
Der synes vi, at det her initiativ med rådet var en mulighed for også at støtte de mindre producenter og skabe et kendskab til deres produkter, sådan at vi ikke bare var verdensmestre i 1998, men også kan blive det i det nye århundrede.
Det var en god ting, at der var lagt op til debat, rådgivning, inspiration og information fra rådets side, både i forhold til producenter, detailhandel, forbrugere, institutioner osv.
Det er nu nedlagt med Dansk Folkepartis støtte, uden at der er nogen af de partier, der bakker denne her nedlæggelse op, som har sagt noget om, hvad der skal træde i stedet for.
Her er altså ikke tale om en konstruktiv
ændring af politikken, hvor man har fundet bedre midler til at gennemføre en forbedret fødevareproduktion i Danmark.
Der er tale om en gold nedlæggelse indtil videre, hvor man bare slår ting ihjel, der var ved at komme godt i gang.
Så bliver jeg nødt til at sige til hele den diskussion omkring smagsdommere, »vi skal ikke bestemme« osv., at det altså ret hurtigt er ved at blive trivielt at høre på.
Der er jo ingen, der forestiller sig, at der er nogen som helst myndigheder, der skal bestemme, hvilke varer forbrugerne køber og forbruger.
Det, der er tale om, er, at vi da alle sammen som borgere og forbrugere har brug for, at der er kvalificerede mennesker, der har arbejdet med et område, der giver deres vurdering til vores inspiration.
Det er derfor, man har musikanmeldere i dagbladene, det er derfor, der er teateranmeldelser, det er derfor, nye film i biografen bliver anmeldt.
Er det også smagsdommeri efter Venstres opfattelse?
Ja, det er det formentlig.
Enhver person, der har beskæftiget sig med et emne mere end 1 time, har for fremtiden at holde sin mund, fordi der er risiko for, at vedkommende har nogle erfaringer, noget viden, noget inspiration, som kunne gå hen og ødelægge Venstrefolks frie valg.
Det er trættende at høre på, og derfor er spørgsmålet: Er der tale om en ny fødevarepolitik, hvor man bare nedlægger, eller er der konstruktive tanker, som bare ikke er kommet frem endnu.