Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Statsministeren har givet et udmærket overblik over de mange aktiviteter, vi fra dansk side har sat i værk og deltager i sammen med vore ligesindede samarbejdspartnere verden over.
Danmark er og skal være at finde blandt de kræfter, der til enhver tid bekæmper terrorisme, og som forsvarer frihedsrettigheder, menneskerettigheder, demokrati og fredelig sameksistens.
Vi er og skal være at finde helt i front, når det gælder kampen for disse fundamentale værdier.
Selv om Enhedslistens spørgsmål om, hvorvidt verden og Danmark er blevet mere tryg, ikke er sat i forhold til noget konkret hverken tidsmæssigt eller situationsmæssigt, kan spørgsmålet godt besvares kort og enkelt: Nej, det er hverken verden eller Danmark.
Angrebet den 11. september har sat en skillelinje.
Der er et før, og der er et efter.
Ikke, at vi ikke kendte til terror før, og at vi dermed ikke kendte til internationalt samarbejde om opklaring og efterforskning – jo, jo, vi kendte så rigeligt til det, men det var første gang, man i så stor skala så en så inhuman, livsforagtende og uprovokeret menneskeofring, hvor mennesker gjorde sig selv og tvang andre til at fungere som dødbringende våben vendt mod tusindvis af uskyldige civile, som bare tilfældigvis passede deres arbejde.
Hele fly fyldt med mennesker gjorde få rabiate til kæmpeselvmordsbombere.
Først New York, senere kom den uprovokerede terror til Bali, Madrid og London.
Overalt blandede chok sig med vantro på, at mennesker kunne finde på ugerninger af den kaliber.
Herhjemme gik der ikke mange timer, før daværende statsminister Poul Nyrup Rasmussen kendte sin og Danmarks plads i kampen.
Vi er med jer, skulder ved skulder, hele vejen, sagde han til amerikanerne i deres sorte stund, og han fik berettiget bred opbakning her i Folketinget.
Fantasternes ekstremisme har et klart budskab, som ligger i direkte forlængelse af terroren som begreb.
Ingen, ingen kan eller rettere ingen må føle sig sikker.
Når man mindst venter det, mindst har fortjent det, mindst holder det for sandsynligt, netop da skal man rammes.
Det er frygtens gift, de kan pode hvert enkelt menneske i den vestlige verden med, for frygten er det mest effektive middel til at styre og manipulere mange mennesker med meget få og små midler.
Med frygt kan man holde masserne i en skruestik.
Åbenhed, tillid og frygtløshed er sammen med udvikling og brobyggende dialog det allerstærkeste modsvar i det lange løb.
Derfor må vi ikke sætte vore bærende værdier over styr i kamp mod terroren.
Målrettede forholdsregler må derfor bygges op under indtryk af vor tids største trussel: fjenden, der kan leve midt iblandt os.
Når hverken voldsmandens, terroristens eller offerets liv spiller nogen rolle, og når kommunikation og viden er så let tilgængelig som i dag, er det ufattelig svært at sætte et ethundrede procent effektivt værn op.
Sådan er vilkårene.
Samarbejde, integration, dialog og fasthed er nøgleordene i kampen mod terrorisme på alle niveauer.
Det gælder internationalt, regionalt, nationalt og lokalt.
FN og EU er hjørnestene, når det gælder et grænseoverskridende samarbejde om at optrevle terrornetværk, stoppe deres internationale pengestrømme, udveksle efterforskningsresultater og beskytte grænser og infrastruktur.
International forebyggelse går via udvikling og konstruktiv dialog.
Statsministeren har peget på den lange stribe af konkrete initiativer, vi er med i nationalt og internationalt.
Danmark skal fortsat være i front, når det gælder udviklingsbistand, ligesom det arabiske initiativ skal ses som et led i samme forebyggende strategi.
Vi skal fortsætte den linje, hvor udviklingsbistand og dialog ikke kun, men også ses som væsentlige sider af vort eget totalforsvar i globalt perspektiv.
Nationalt skal vi sørge for både at give politiet og efterretningstjenesterne de nødvendige redskaber uden at gå på kompromis med retssikkerheden for almindelige borgere og sørge for, at beredskabet er tilstrækkeligt til at afværge de værste følger af et angreb.
Nøglen til at forebygge terrorreders opståen i Danmark er fortsat at arbejde for et åbent og inkluderende samfund.
Det kræver en målrettet integrationsindsats, der bygger på muligheder og forventninger.
Der skal satses på at bekæmpe en uforholdsmæssig høj arbejdsløshed blandt etniske mindretal, og der skal satses på uddannelse.
Kampen mod terror skal altså føres på mange fronter og på flere forskellige niveauer på samme tid.
Fællesnævneren skal altid være, at terror aldrig må kunne betale sig.
Derfor må vi heller ikke sætte vore egne værdier til salg i kampens hede, simpelt hen fordi det er vores basale værdier, der i det lange løb er det allermest effektive våben imod terroren.