Lissa Mathiasen (S), 2005-03-10:
Det er jo glædeligt, at regeringen fremsætter et forslag som det her.
Det er glædeligt, fordi man hermed altså erkender nødvendigheden af at stramme op over for udlejere, som ikke vil efterkomme det, lejeloven foreskriver at de rent faktisk skal efterkomme – så enkelt er det jo – og som heller ikke er parate til at ville efterkomme det, til trods for at de altså bliver pålagt det af huslejenævnsafgørelser.
Så det glæder mig meget, at regeringen kommer med det her.
Der er ingen tvivl om, at det er glædeligt for de lejere, som bliver udsat for, at de har købt en ydelse i form af en lejlighed og betalt deres månedlige husleje, men som oplever, at en udlejer altså ikke sørger for vedligeholdelsesarbejder; det kan måske – set med nogles øjne – være mindre ting, det kan også være større ting.
Når jeg tænker på, hvad jeg igennem årene har set at folk kan blive pålagt at skulle leve i, fordi en udlejer sidder hvilket som helst og adskillige pålæg overhørig, ja, så er det uforståeligt, at det faktisk først nu her i marts 2005 ser ud til, at vi kan blive enige om, at der skal ske nogle forbedringer.
Når jeg netop udtrykker det på den måde, har det også noget at gøre med, at regeringen, ministerens forgænger, fru Henriette Kjær, jo ikke mente for et år siden, at det var nødvendigt at gribe ind her.
Da sendte man en skrivelse ud til kommunerne og sagde, at de skulle prøve at være opmærksomme på det.
Men i øvrigt var der intet behov for at gribe ind.
Så blev man klogere, fordi der kom et pres fra oppositionen, et pres, som rent faktisk betød, at der var et flertal bag, at der skulle komme de her opstramninger.
Glædeligt er det i hvert fald, at vi i dag kan konstatere, at nu sker der noget.
Nu sker der noget, i form af at en udlejer ikke kan få lov til at blive ved med at sidde pålæg overhørig.
Og hvis ikke det sker, så betyder det rent faktisk, at man kan fratages retten til at administrere en sådan ejendom.
Der er heller ingen tvivl om, at de her få udlejere, som vi taler om, også har været med til at genere ordentlige udlejere, fordi presseomtalen her har fyldt meget.
Men jeg vil sige, at jeg stadig væk synes, at presseomtalen har været berettiget.
Det er jo netop det, der har vist, hvor uacceptabelt det er, og hvor godt det er at få det frem, og som måske også har været med til at presse regeringen til at tage det skridt her.
Men når man nu tager det her skridt, så er der stadig væk nogle ting, der for mig er uforståelige, hvis det er meningen, at man vil rydde op.
For det første undrer det mig lidt, at man sætter en 2-års-frist ind, set i forhold til at der kan være tale om tre eller flere sager, hvor udlejer er blevet pålagt at gå ind og udbedre.
Jeg synes egentlig, den frist er for slap, og jeg kunne godt tænke mig at høre, om ikke ministeren vil give en begrundelse for, hvorfor man er havnet på de 2 år i stedet for måske 4 år, sådan at vi sikrer, at det her rent faktisk er noget, som kommer til at virke efter hensigten.
Jeg stillede før et spørgsmål til Venstres ordfører om den situation, hvor man som lejer har fået medhold i de klager, man har indgivet, og hvor der nu skal ske udbedringer fra udlejers side, men hvor den nye lejer, hvis man vælger at fraflytte, kan begynde forfra, og det vil sige, at lejligheden stadig er lige dårlig.
Tilsvarende, hvis man har fået en huslejenedsættelse, indtil tingene bliver udført, så skal den nye lejer også begynde forfra og søge om at få accept til en nedsat husleje.
Hvordan kan det være?
Hvorfor har man ikke taget de skridt med?
Så forstår jeg heller ikke, at man ikke har taget skridtet fuldt ud, for uanset om vi taler om store eller små udlejningsboliger – vi taler også om enfamilieshuse – så siger man, at hvis udlejer kun har en enkelt udlejningsbolig, et enkelt hus og kun et enkelt, så skal vedkommende ikke være omfattet.
Jamen hvorfor skal en udlejer, som udlejer ét hus, og som ikke overholder gældende regler, ikke være omfattet af disse regler?
Er det ikke lige så besværligt, lige så uacceptabelt, lige så krænkende for den lejer, som bor hos denne udlejer, der kun har denne bolig til udlejning?
Det er nogle af de spørgsmål, jeg håber at man fra ministerens side og fra de øvrige partiers side er parat til at ville kigge på, for det forekommer uforståeligt for os, at man ikke synes, at vi skal tage skridtet fuldt ud og sige: Jamen lad os så gøre det her, sådan at vi ved, at de lejere, det rent faktisk berører, også får de her forbedringer.
Så kan man stille det spørgsmål, hvorfor det overhovedet skal være nødvendigt som lejer at skulle igennem de her opslidende sager i huslejenævnet.
Det burde jo være givet for enhver udlejer, hvordan lejelovens regler er skruet sammen, og derfor kunne man ønske sig, at det ikke var nødvendigt.
Men jeg håber i hvert fald, at der vil være et flertal, der vil kigge meget positivt på, at vi får strammet op, så vi også får de sidste skridt taget i forhold til de forbedringer, lejerne har fortjent.
Nu er det jo ikke at skyde gråspurve med kanoner, hvis bare man gør det, så det er ordentligt i forhold til lejerne.
Men vi har svært ved at se, hvorfor man, selv om man bor i et hus, hvor der kun er den ene lejlighed, ikke også dér skal have nogle rettigheder.
Hvorfor skal udlejer have mulighed for at kunne udnytte lejeren?
Hvorfor skal man som lejer ikke også dér have nogle rettigheder?
Det vil ikke komme til at belaste en eneste udlejer, medmindre det er, fordi udlejeren ikke vil leve op til, hvad der er almindelig god praksis.
Man er jo rent faktisk fra regeringspartiernes side enig i, at man ønsker, at lejelovens regler skal overholdes.
Og når man mener, at de skal overholdes af andre, må det også være rimeligt, at man selv overholder dem, selv om der kun er en eneste lejer i ejendommen.