runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2003-12-03:
Mit spørgsmål til hr. Jesper Langballe går også på bureaukratiet.
Hr. Jesper Langballe repræsenterer jo et parti, der gerne vil folk det bedste og gerne vil tale for, at det skal være let for folk her på jorden.
Hvorfor kan man så ikke snakke om en lidt smidig overgangsordning her de sidste måneder, inden de nye regler træder i kraft?
Hvorfor skal det være svært lige til det sidste at få noget, som vi alle sammen faktisk synes er mægtigt godt, også at få Østersølandene med ind i det nye EU?
Jesper Langballe (DF), 2003-12-03:
Det er rart, når ministre kan fremstille tingene så klart.
Jeg skylder et svar på spørgsmålet: Hvorfor er jeg tilhænger af bureaukrati?
Det er jeg altså ikke.
Jeg er absolut modstander af bureaukrati, eller jeg er tilhænger af, at man bringer bureaukratiet mest muligt ned.
Socialdemokratiet har i bemærkningerne til beslutningsforslaget anført det rigtige, at sådan en familiesammenføringssag typisk tager 6-8 måneder.
Må jeg lige sige, at jeg udmærket godt forstår, hvad meningen er med forslaget, men ærlig talt, jeg synes, man skyder spurve med kanoner.
Det drejer sig om 6-8 måneder; så vil man her kunne opnå ved at sætte et lovgivningsapparat i kraft, der tager forskud på EU's lyksaligheder og indfører EU-tilstande før den tid, hvor man er blevet enige om at indføre dem, at kunne forære de mennesker 3 måneder.
Jeg synes, det er en fuldkommen mangel på proportionssans. Jeg synes, det var langt bedre, at man simpelt hen vejledte de ansøgere individuelt og sagde: Hør nu lige her, det er faktisk fuldstændig overflødigt, for nu er I snart medlemmer af EU, og så kommer der - gud bedre det - fri personbevægelighed, og så er det ikke noget problem mere.
Aage Frandsen (SF), 2003-12-03:
Da mit partis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne sige, at vi kan støtte beslutningsforslaget.
Grunden til, at det er fornuftigt at lade sådan et forslag nyde fremme, er jo, at det er et signal til de borgere, som er i andre lande, som skal være medlemmer af EU, og som har ønsket at være medlemmer af EU, at de nu er på vej til at blive medlemmer af EU, og at de så først fra den 1. maj bliver fuldgyldige medlemmer, men at vi allerede på indeværende tidspunkt sender det signal, at de er en del af EU, ikke fra dags dato, men fra den 1. maj, og så er det sådan en slags del af det, som man signalerer med det.
Det kan man så blive fra det tidspunkt i foråret, hvis man altså ville vedtage dette beslutningsforslag og lade det komme til udtryk i form af et lovforslag.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-03:
Til maj næste år vil estere og tjekker og cyprioter være statsborgere i EU med ret til automatisk familiesammenføring.
Det betyder, at om 6 måneder får de nye EU-borgere akkurat de samme rettigheder som alle andre EU-borgere, dog danske borgere undtaget, i og med at vi har vores forbehold.
Det betyder jo desværre, at vi danskere ikke har ret til ægtefællesammenføring, men alle andre har.
Det er også givet, at i alle de sager, vi nu har liggende i Udlændingestyrelsen, hvor borgere fra de nye lande er involveret, vil de få familiesammenføring.
Vi har i forvejen en sagsbehandlingstid på mellem 8 og 9 måneder i Udlændingestyrelsen.
Udlændingestyrelsen, og dermed også ministeren, burde være glad for, at man kunne tage nogle sager af bordet, så man kunne få sagsbehandlingstiden ned.
Forskellen er alene tidspunktet for opnåelse af familiesammenføring. Det vil altså sige, at hvis man var en familie, der havde en ansøgning liggende i Udlændingestyrelsen, så måtte man opfatte det som chikane, kan man sige, hvis man ikke fik lov til at få sin ægtefælle hertil på nuværende tidspunkt.
Og jeg må sige, at jeg ærgrer mig over, at vi ikke har været så kreative i Det Radikale Venstre, at vi selv er kommet med forslaget.
Men det er glædeligt, at Socialdemokraterne har været så progressive på det her område, på den her del af udlændingepolitikken, at man er kommet med det her udmærkede forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Jeg vil sige, at hvis man sammenligner med, hvad der i øvrigt rammer folk, der forsøger at komme til Danmark, af ulykker, er det jo et meget lille område, det her forslag tager fat på.
Umiddelbart da jeg hørte om det, tænkte jeg egentlig også
, at det var et regeringsforslag; at det simpelt hen var - som det er blevet sagt af andre ordførere - en måde, hvorpå man lettede administrationen for noget arbejde.
Nu forstår jeg, at det er det ikke.
Ministeren kan måske bekræfte, at man helt frem til den 30. april selvfølgelig aktivt vil arbejde med hver eneste af disse ansøgninger, og at ingen af dem vil blive lagt hen og bare ligge til efter den 1. maj.
Men det er altså ikke for administrationens skyld, det er ikke regeringens forslag, det er Socialdemokratiets forslag.
Det forslag vil vi ikke sætte os imod, for det er jo udmærket for de folk, der på den måde et par måneder før, de ellers ville have kunnet det, kan få mulighed for at komme til Danmark.
Men jeg kan ikke lade være med at komme med denne tilslutning til det socialdemokratiske forslag uden generelt at rette en opfordring til Socialdemokratiet om måske at tage fat på lidt større problemer på udlændingeområdet end lige denne her type.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-03:
Hr. Søren Søndergaard talte om, at man skulle give de mennesker en chance for lidt tidligere at komme til Danmark.
Kan hr. Søren Søndergaard ikke bekræfte, at de mennesker, der her er tale om, frit kan rejse til Danmark og være sammen med deres familie, fordi der ikke er visumtvang for de lande?
De kan rejse til Danmark og være her, de kan ikke få en opholdstilladelse eller arbejdstilladelse, men de må være her.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Jo, det kan jeg fuldt ud bekræfte.
Bodil Kornbek (KD), 2003-12-03:
Det fremsatte beslutningsforslag må ses som en naturlig konsekvens af den kommende udvidelse og ikke mindst af de principper og rettigheder, som det danske formandskab arbejdede for i efteråret 2002.
Derudover må det også ses som en naturlig konsekvens af lovgivningen på familiesammenføringsområdet.
Kristendemokraterne er, som jeg tidligere har understreget mange gange, stærkt imod regeringens politik på familiesammenføringsområdet.
Den nuværende lovgivning er dybt uhensigtsmæssig, fordi man med en erklæret hensigt om at ramme et ukendt antal tvangsægteskaber generelt forringer retsstillingen for andre samfundsgrupper i Danmark via den intention. Når man vedtager en lovgivning, som man på forhånd ved vil have nogle uhensigtsmæssige konsekvenser for folk uden for målgruppen, må man selvfølgelig også være parat til at bakke op om de løsningsmuligheder, der viser sig hen ad vejen.
Vi ser hos Kristendemokraterne dette beslutningsforslag som en løsningsmulighed, og det ligger
også i forlængelse af den generelt positive danske holdning til de ti kommende EU-medlemslande.
Vi bakker forslaget op.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-12-03:
Den 1. maj 2004 optager EU nemlig ti nye lande i Fællesskabet.
Vi Socialdemokrater hilser denne udvikling meget velkommen.
Det er og har altid været vores mål, at EU bliver et bredt samarbejde mellem mange lande, et samarbejde, der bygger på solidaritet, gensidig forståelse og smidighed.
Vi ønsker et EU, der er borgernes værn mod bureaukrati og markedskræfternes frie spil.
Vi ønsker et EU, der giver gode løsninger på menneskers problemer, og vi ønsker et EU, der sikrer den kulturelle integration i Østersøområdet.
Det er det, det her beslutningsforslag handler om.
Det er derfor, vi har fremsat beslutningsforslaget.
Det har vi gjort for at undgå spildt sagsbehandling, for ikke at afvise mennesker med regler, som aldrig var rettet imod dem, og som om kort tid ikke gælder for dem, og det gør vi for at styrke den kulturelle integration omkring Østersøen og for, som hr. Aage Frandsen så smukt sagde, at byde de nye medlemmer rigtig hjerteligt velkommen i vores fællesskab.
Derfor er jeg også glad for, at der er så mange, der har udtrykt opbakning til vores beslutningsforslag; glad for, at såvel Venstres ordfører som ministeren var enige om, at målet var rigtigt, men at vi på baggrund af den aftale, der var indgået i går, måtte se, hvordan og hvorledes vi kunne gøre det bedst muligt, så vi kunne hjælpe de her mennesker, undgå en masse sagsbehandling osv. Som sagt også mange tak til hr. Aage Frandsen for hans klare signal om, at det nu gælder om at få vennerne med og få dem til at føle sig som førsterangsborgere ligesom alle os andre i EU.
Jeg er glad for fru Elsebeth Gerner Nielsens ros og tilslutning til forslaget.
Også tak til hr. Søren Søndergaard.
Jeg vil godt sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Søndergaard i, at det største problem, vi har nu, handler om integration.
Det handler om, at man skal kunne få en praktikplads, også selv om man har en anden hudfarve.
Det handler om, at man skal kunne få et arbejde, også selv om man har et fremmedklingende efternavn.
Det handler om, at man kan dansk, når man starter i skole - og alle de andre ting, som vi jo beskæftiger os med hver eneste dag, og som er afgørende for, at vi får et helt samfund, som holder sammen, og som ikke splittes ad.
Så det er det, det her beslutningsforslag handler om.
Og også tak til fru Bodil Kornbek for tilslutningen.
Så tak for det.
Jeg glæder mig til det videre arbejde
med forslaget.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Jeg glæder mig også til det videre arbejde med forslaget, men jeg må gøre opmærksom på, at inden forslaget eventuelt er ført ud i livet, vil der altså være gået så lang tid, at der vil være meget kort tid til, at hele problemet er løst den 1. maj 2004.
Og derfor synes jeg, at fru Else Theill Sørensen har ret i, at det altså er en ret lille sag, vi drøfter.
Jeg takker for omsorgen for bøvlet i ministeriet.
Jeg tror altså, at vi får mere bøvl ved at gennemføre det her forslag end ved nu i ro og mag at forberede os på det, der skal ske den 1. maj 2004.
Jesper Langballe (DF), 2003-12-03:
Da ministeren jo allerede med de sidste ord har gjort opmærksom på, hvorfor det her beslutningsforslag er temmelig betydningsløst, så synes jeg måske, at det sådan er i lidt utidig akademisk interesse, jeg nu spørger.
Men jeg kan ikke lade være alligevel, for jeg synes dog, det kan have en vis teoretisk interesse, og ministeren er en mangeårig dreven parlamentariker, og jeg er novice på feltet, så jeg vil egentlig gerne belæres.
Er det ikke et udtryk for et aftalebrud, et forligsbrud, i princippet - lad mig føje det til for ikke at gøre sagen for vigtig - at man, når man faktisk har en udlændingepolitisk aftale specielt med henblik på familiesammenføring, så pludselig fremsætter sådan et beslutningsforslag?
Jeg spørger bare.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-12-03:
Jeg er selvfølgelig lidt ked af ministerens sidste bemærkning
, og det undrer mig egentlig også lidt, at ministeren ikke greb den bold, som hr. Aage Frandsen kastede op i luften, nemlig at det her også handler om et klart signal til vores nye venner i EU om, at de selvfølgelig ikke skal vente på at blive familiesammenført i Danmark, at de selvfølgelig med det samme kan blive familiesammenført, fordi de bliver optaget i vores fællesskab pr. 1 maj 2004.
Derfor skal de selvfølgelig have mulighed for at komme og bo sammen med deres ægtefælle og søge arbejde og alle de andre ting, som man har mulighed for, når man er blevet ægtefællesammenført.
Så ministerens kommentar undrede mig lidt, men jeg vil foreslå, at vi fortsætter diskussionen af den, for så vidt jeg ved, mener regeringen ligesom vi Socialdemokrater, at det er afgørende at sende de øst- og centraleuropæiske lande signalet: Velkommen, venner, i vores fællesskab!
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Det er bare for lige at være sikker på, at vi diskuterer det samme, for det lød på ministeren, som om det var ministerens opfattelse, at forslaget gik ud på et generelt retskrav på at få visum til Danmark.
Det er der jo ikke tale om.
Det er jo for en ganske bestemt lille, afgrænset gruppe.
Jeg vil bare høre, hvilke overvejelser det så har givet anledning til, at det er en ganske bestemt lille, afgrænset gruppe, vi taler om.
Og netop altså også en gruppe, som man jo kan forholde sig til f.eks. med krav om betaling eller kautionsstillelse, eller hvad man vil, fordi man kender navn og adresse, hvad man jo ikke gør, når det drejer sig om studerende eller forretningsfolk osv. Men det gør man jo netop her, fordi det er deres bror, det er deres far, det er deres søn, som kommer.
Man ved, hvem de er.
Jeg vil godt bede ministeren om at forholde sig lidt mere konkret til det her jo i virkeligheden meget begrænsede forslag.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Forslaget går jo ud på, at Folketinget pålægger regeringen inden den 1. marts 2004 at fremsætte lovforslag om ændring af udlændingeloven, der medfører et retskrav på besøgsvisum.
Det var dette retskrav, jeg advarede imod, fordi det sandsynligvis vil stride imod Schengenreglerne og også vil stride imod hele den måde, hvorpå man anvender visuminstituttet til at imødegå ulovlig indvandring.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-03:
Jeg synes bare, det er mærkeligt, at ministeren stopper midt i sin oplæsning.
For hvis ministeren læste videre, ville han jo se, at det var et retskrav for nogle ganske bestemte grupper, i øvrigt grupper, som for en dels vedkommende tidligere havde ret til familiesammenføring.
F.eks. havde ældre over 60 år jo ret til familiesammenføring.
Det her beskedne forslag går bare ud på, at de har lov til at komme til landet 14 dage om året.
Det er jo en meget konkret gruppe.
Jeg forstår ikke, hvorfor ministeren gør det så bredt og ikke læser forslaget færdigt og så argumenterer konkret i forhold til den gruppe.
Aage Frandsen (SF), 2003-12-03:
Altså i replikken.
Hvis det er i strid med regler, som Danmark har indgået aftale om, så er det én sag, men hvis det er »sandsynligvis«, så må ministeren vel være helt sikker på, om det er det ene eller det andet.
Der er jo ikke noget, der hedder sandsynligvis, i hvert fald ikke i juraen, så enten-eller.
Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Jeg tror, vi alle ved, at forslaget handler om besøg af den nærmeste familie i op til 2 uger om året.
Og derfor gentog jeg det ikke.
Undskyld, at der kom et »sandsynligvis« ind i anden omgang.
Irene Simonsen (V), 2003-12-03:
Jeg skal starte med at sige, at det er på vegne af min kollega, fru Birthe Rønn Hornbech, at jeg læser hendes ordførertale op:
Venstre kan ikke støtte det her beslutningsforslag, der skal give retskrav på besøgsvisum for nære familiemedlemmer til herboende udlændinge.
Meningen med visum er, som ministeren har redegjort for, at give et ophold for en begrænset periode af normalt 3 måneders varighed med henblik på deltagelse i en bestemt begivenhed eller med et bestemt formål.
Meningen med visumpraksis er at sikre, at ingen misbruger adgangen til at indrejse i Danmark.
For den konkrete afgørelse er det jo netop afgørende, fra hvilket land ansøgeren kommer.
Dertil kommer også vores forpligtelser i Schengenarbejdet.
Danmark er forpligtet til ved udstedelse af visum at være opmærksom på bekæmpelsen af ulovlig indvandring.
Vi har mærket os ministerens udtalelse om behovet for at justere den gældende visumregulering på baggrund af den rapport, den nedsatte arbejdsgruppe afgav i sommer.
Vi vil i Venstre afvente regeringens forslag, men kan allerede nu tilkendegive, at vi finder, at det er en god idé at give flere udlændinge mulighed for at opnå visum på betingelse af sikkerhedsstillelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-03:
Nu er det jo sådan, at det har vist sig, at der faktisk nu er 27 kommuner, og antallet er voksende, hvor man har et gennemsnit i antal dyreenheder, som ligger over det tal, nemlig 1,4 dyreenhed pr. hektar, som man må have på den enkelte gård.
Det er jo ret foruroligende, at der er hele kommuner, hvor gennemsnittet generelt er højere på den enkelte gård, og det er i et voksende antal kommuner.
Det viser altså, at svineproduktionen er kommet ud af kontrol, fordi amterne ikke kan styre det, og derfor ligger der i mit spørgsmål, om ministeren er indstillet på at gribe ind.
Villy Søvndal (SF), 2003-12-03:
Man må jo sige, at det her ikke har været en af de dage, der går over i historien som en af Dansk Folkepartis store dage.
Altså bortset fra bidraget til folketingsdebatten med nye gloser fra de nedre regioner var der vel ikke noget særligt.
Men det, jeg synes er langt mere interessant, er, at de spørgsmål, som Dansk Folkeparti rejste meget klart, og som jeg rejste bagefter, undlod ministeren meget omhyggeligt at svare på.
Jeg kan sådan set ikke se noget specielt gement ved at følge spørgsmålet op og bede ministeren svare tydeligt på det.
Spørgsmålet var, om ministeren ville sige som Dansk Folkeparti, at det er løgn og bedrag, at Henrik Gade Jensen har været i nærheden af kredse, der står nynazisterne nær.
Det ville kirkeministeren ikke svare på, det gør hun heller ikke nu, selv om hun nu for fjerde gang får muligheden.
Det er formentlig klogt af ministeren, for hun har et ministeransvar, der betyder, at hun skal sige sandheden.
Men til gengæld synes jeg, det giver megen eftertanke, hvorfor ministeren ikke vil besvare så enkelt et spørgsmål.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-03:
Det er klart, at det ligger i selve grundlaget, at vi skal have analyseret en stribe forhold, som skal lægge op til det faglige grundlag, som vandmiljøplan III skal hvile på.
Det er klart, at der også indgår en stribe af de ting, som hr. Keld Albrechtsen har nævnt, men på nuværende tidspunkt vil jeg ikke gå ind i en vurdering af dem, men blot sige, at det er klart, at når vi ser de 13 gruppers afrapporteringer, skal de selvfølgelig indgå i den debat, vi skal have med hinanden, om, hvad det så er, vi skal fokusere på.
Jeg kan bekræfte, at det er rigtigt, at med de foreløbige tal og ting, som vi har set er kommet med vandmiljøplan II, ser det rigtig godt ud på kvælstofområdet.
Men jeg har understreget flere gange, at jeg opfordrer til, når man kommer til forhandlingerne, at man har hele paletten med, om jeg må bruge det udtryk, for det er vigtigt, at vi ikke har lagt os fast på, hvilke værktøjer vi kan bruge, men at vi får en åben debat, og den ser også jeg frem til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henriette Kjær (KF), 2003-12-03:
Det er forældrene selv, der skal vælge alternative ordninger.
Det er jo det, regeringen lægger op til.
Det synes jeg også er fuldstændig uacceptabelt.
Det, jeg ønsker, er en bred palet af forskellige tilbud, hvor forældrene frit kan vælge, så de ikke bliver tvunget i en ordning, de dybest set ikke ønsker.
Man kan så sige, at her efterfølgende har det vist sig, at forældrene i Morsø med næb og kløer nærmest forsvarer de puljeordninger, de har deres børn i, så de er åbenbart ganske tilfredse.
Men jeg ønsker ikke et system, hvor kommunen udbyder et og kun et tilbud, og så er man tvunget over i det tilbud, hvis man vil have sine børn passet.
Det er derfor, jeg lægger op til, at der skal flere leverandører på markedet, hvor det så er forældrenes eget frie valg, der afgør, hvad man vælger.
Man kan jo ikke sådan udmåle problemerne i en håndslængde og sige, at nu er der så og så mange problemer, og de vil blive til flere problemer.
Jeg tror faktisk også, at puljeordningerne har løst mange problemer for folk, der bor i udkantsområder, hvor der var langt ind til en dagplejemor eller til en børnehave, og så kunne de forældre, der var, gå sammen og lave en god ordning tæt på, hvor man bor, hvilket er godt for børnene og passer ind i det liv, man fører.
Der er også virksomheder, der gerne vil etablere pasning i forbindelse med virksomheden, som har brugt puljeordningerne positivt.
Så de har faktisk været inde og gøre mange gode ting, og det kan jeg ikke se nogen problemer i.
Men når der er problemer, som vi så i Morsø Kommune, så skal de løses.
Men det her fører mig videre til fru Sandy Brincks spørgsmål, og en enkelt udsendelse skal jo ikke ødelægge en i øvrigt god ordning.
I stedet skal vi prøve at samle op på de problemer, der er, og sørge for at få dem løst, når det viser sig, at der er nogen, der har misbrugt en i øvrigt god ordning.
Til hr. Jørn Petersen vil jeg sige, at ja, jeg synes, der skal være forældrebestyrelser, når vi taler puljeordninger, og årsagen til, at man ikke havde det med i den oprindelige lov, var, at det jo var noget, forældrene selv etablerede, og hvorfor behøvede de så at have en bestyrelse bestående af dem selv?
Men når vi ser, at kommunen sådan med lidt ført hånd går ind og etablerer ordninger, så er det nødvendigt, at vi siger, at der skal være forældrebestyrelser.
Det bliver vi nødt til at kræve i samarbejde med kommunerne.
Det er for lidt, at det blot kommer en gang om året eller hvert andet år.
Det skal altså være jævnt hen over året, og det skal også være med de elementer, jeg nævnte før, med pædagogisk indhold, så man støtter puljepasseren, og der skal være sikkerhed på legepladsen osv., og det økonomiske tilsyn skal selvfølgelig også være i orden.
Villy Søvndal (SF), 2003-12-03:
Ikke fordi der har været meget held med dem de steder, hvor de har været startet.
I Assens og Skovbo og Frederiksberg er de lukket, fordi forældrene ikke ville finde sig i det.
Så er vi andre vel nødt til at stille spørgsmålet, at når det her kunne ske i puljebørnehaven, som også var lavet under den forudsætning, at det skulle blive godt, hvorfor kan det så ikke ske igen?
Grunden til, at det sker, er jo, at man åbner for en mulighed, hvor standarderne er helt ubeskrevne. Det betyder, at man kan konkurrere ned på kvaliteten med hensyn til lokaler, med hensyn til uddannelse og med hensyn antal børn pr. voksen, og det er lige præcis det, man gør.
Hvordan vil ministeren håndfast sikre, at det ikke sker?
Det synes jeg stadig væk står fuldstændig tåget efter debatten i dag.
Henriette Kjær (KF), 2003-12-03:
Det synes jeg så ikke, det gør.
Når jeg siger, at man kan opsætte en række kvalitetskrav, som sikrer, at der er en ordentlig kvalitet også i de private ordninger, og når jeg siger, at vi skal skærpe tilsynet også for de private ordninger, så kan hr. Villy Søvndal da ikke være i tvivl om, at vi er meget opmærksomme på, at man bliver nødt til at se, hvordan de her ting løber af stabelen. En anden ting, som hr. Villy Søvndal selv nævnte, var, at forældrene er meget aktive parter i det her. De er de første til at reagere, når deres børn har det dårligt, og med kravet om, at der skal være forældrebestyrelser, og man har aktiv indflydelse på, hvordan ens børns hverdag tager sig ud, så vil man selvfølgelig trække i nødbremsen, hvis man mener, at det er nogle helt uacceptable forhold, ens barn bliver passet under.
Det er det, der er en meget vigtig garanti for mig.
Men ud over det skal der være et effektivt kommunalt tilsyn, og der skal også være vejledning af de private passere, der bliver ansat, sådan at den nyeste viden også bliver tilgængelig for dem, og at de kan søge råd i forbindelse med forskellige problemstillinger, som kan være svære at løse for den enkelte børnepasser.
Så igen må jeg sige til hr. Villy Søvndal, som udenrigsministeren også sagde, at hr. Villy Søvndal er jo om ikke marxistisk så i hvert fald en kendt hader af privat initiativ, og derfor er diskussionen ufrugtbar.
Vi kommer ikke ret meget videre, når man blindt stoler på, at kun offentlige myndigheder kan tage sig godt af børn og andre, og private partout er onde mennesker.
Så er det en lidt svær diskussion at have med hr. Villy Søvndal.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Krarup (DF), 2003-12-03:
»Kan ministeren oplyse, om regeringen eller statsministeren har opfordret hende til det, eller om hun var alene om at anmode Henrik Gade Jensen om at fratræde som ministerens pressetalsmand?«
Tove Fergo (V), 2003-12-03:
Jeg kan oplyse, at Henrik Gade Jensen er fratrådt stillingen som pressesekretær efter eget ønske.
Han begrundede sit ønske om at fratræde med, at han ikke ville risikere at blive en belastning for mit virke som kirkeminister.
Jeg var enig i hans vurdering
, så selv om jeg fandt det dybt foruroligende, at medieomtale skulle have sådanne konsekvenser, accepterede jeg Henrik Gade Jensens ønske om at fratræde.
Jeg kan i øvrigt henvise til Henrik Gade Jensens egen beskrivelse af forløbet, som det er fremgået af dagbogsnotater, der blev offentliggjort i dagbladet Politiken den 29. november 2003.