Sandy Brinck (S), 2003-02-06:
Et sundt og næringsrigt måltid i daginstitutionerne er en glimrende idé.
Ikke kun tænkt ud fra et sundhedsmæssigt perspektiv, men også ud fra et pædagogisk perspektiv har det gavnlige konsekvenser for børnene.
Gode kostvaner og ernæringslære må hjertens gerne, hvis det da ikke så at sige er kommet ind med modermælken, være en del af den læring og stimulering, som pasningstilbuddene indeholder.
Vi ved jo desværre, at nogle børn ikke har en god madpakke med, ja, oven i købet, at et måltid i børnehaven for nogle børn kan være døgnets eneste rigtige næring.
Det er heller ikke noget nyt at skulle påpege, at sultne børn, eller mere eller mindre fejlernærede børn, er mindre udviklingsparate, udviklingsmodne.
Det kan simpelt hen bremse dem, hvis de ikke har noget ordentlig ernæring.
Vi har som sagt også tidligere foreslået en børnekostpulje på skoleområdet, og de samme politiske overvejelser gjorde sig naturligvis gældende dengang.
Vi har heller ikke noget imod, at en madordning er en tilkøbsydelse, men det kræver, at der er nogle forudsætninger, som er opfyldt, og det gør lovforslaget ikke, altså opfylder disse forudsætninger.
For det første skal det stå bøjet i neon efter vores mening, at prisen for madordningen ikke må overstige de reelle omkostninger.
Vi vil ikke have, at det her skal være nogen pengemaskine, hverken for private eller for det offentlige; madordningen skal være der for børnenes skyld og ikke for pengenes skyld.
For det andet var vi faktisk ganske godt tilfredse med, at Kommunernes Landsforening og regeringen på netop dette område i deres aftale havde med som forudsætning, at ordningen skulle omfatte alle børn i en daginstitution, og vi er dybt skuffede over, at regeringen er løbet fra den del af aftalen. Socialdemokratiet vil ikke have en madordning, som skaber sociale skel i børnehaven, hvor lille Louise sidder med et spændende måltid, mens lille Hans er henvist til tørt rugbrød og i nogle tilfælde desværre slet ikke noget.
Vi synes, at det ville være direkte tosset at lave en ordning, som udelukker børn, som oven i købet er dem, der har mest behov, de børn, hvis negative sociale arv vi jo taler så meget om skal brydes.
Bruddet med den negative sociale arv kræver handling og ikke bare ord, og bruddet med den negative sociale arv sker altså langt mere effektivt, hvis vi benytter de institutioner, vi allerede har overalt i landet, frem for at lave små ministerielle puljer rundtomkring.
Vi vil holde regeringen fast på dens egen aftale med kommunerne, sådan at hvis en forældrebestyrelse beslutter at indføre en madordning - for der er jeg helt enig med Venstre, det er noget, man skal aftale ude dér, hvor livet leves - men hvis en forældrebestyrelse beslutter at indføre en madordning i institutionen, ja, så må det være et krav fra politisk hold, at tilbuddet reelt gælder for alle, at alle har mulighed.
Vi vil fra Socialdemokratiets side foreslå, at der findes en løsning ved brug af fripladsordning, sådan at børn, som er omfattet af fripladsordning, får deres andel betalt, men der kan sikkert ligge mange andre tekniske muligheder. Det synes vi at vi skal bruge god tid på i udvalgsarbejdet at få undersøgt og belyst.
Igen må vi sige, at formålet lyder ædelt, og formålet kan vi støtte, men regeringens metode ser ud til at skulle have sådan lidt kvalitativ hjælp fra vores side, sådan at vi ikke skaber negativ social arv, men rent faktisk modvirker det, og i den konstruktive ånd går vi til udvalgsarbejdet.