Søren Kolstrup (EL), 2001-05-04:
En anden strømning, der har været i svarene, har været, at man ikke ønsker nogen form for tvangsudlicitering.
Nogle tager skarpt afstand fra det.
Jeg har den kommentar, at hvis man vil holde fast i det synspunkt, så indebærer det som konsekvens, at man klart og entydigt tager afstand fra nogle direktiver og forordninger, som kommer fra EU, sidst f.eks. forordningen om tvangsudlicitering af al transport.
Socialdemokratiet har været på retræte, hvad det angår, og hvis de fortsætter den linje, kan man i det mindste sige, at så har de en pluralistisk holdning. Den socialdemokratiske holdning, nemlig med ministerens ord - det var også sådan set hr. Klaus Hækkerups bemærkning - at man skal have udbud, men i et begrænset omfang,
er også interessant.
Det er ikke ønskeligt som et generelt princip, men det kan være fornuftigt i nogle begrænsede sammenhænge.
Hvis det synspunkt skal gøre sig gældende, kan man stille spørgsmålet, om det ikke var rimeligt, at Statens Udliciteringsråd fik den overordnede opgave at sikre arbejdsmiljø, sikre demokrati.
Venstre har opfattelsen af, at der ligger
en guldklump gemt, og derfor er det også logisk, at Venstre går ind for en eller anden form for pres over for kommunerne, og hvad angår staten, lægger de et direkte pres, der har et klart tvangselement over sig. Det viste sig i de forslag, Venstre lagde frem i november.
Men ud fra Venstres grundsynspunkt om en ægte konkurrence kunne man stille spørgsmålet, om det ikke måtte være interessant at gå til biddet og se på, hvad der er forudsætningen for en ægte konkurrence.
I alle de førende brancher, hvor der har været tale om udlicitering,
har der nemlig været tale om alt muligt andet end konkurrence: ISS sidder stærkt på rengøringsområdet, Waste Management sidder stærkt på affaldsområdet, og hvad angår busdrift, kan man konstatere, at Linjebus og Arriva vinder stadig stærkere frem.
Det sidste vil være, at Arriva eventuelt kommer til at køre på de vestjyske skinner, og dermed vi får om ikke en monopollignende tilstand, så er det i hvert fald nogle få store bamser, der kan byde ind med underbudspris, og så kan vi få gentaget den historie, som vi oplevede i Ålborg.
O.k., så er jeg klar over, at der stadig væk findes partier, herunder Socialdemokratiet og SF, der hænger fast i udliciteringen.
Til sidst skal jeg præcisere, at der er nogle, der har peget på, at det her var et betonforslag.
Javel, men så vil jeg gerne fastholde og lige skitsere et grundsynspunkt hos Enhedslisten, og det er, at vi ikke er til mindre demokrati, men til mere demokrati. Vi vil påpege, at hver eneste gang, også i de tilfælde, hvor udliciteringen skulle være hr. Sohns udlicitering, nemlig en udlicitering, der virkelig tog hensyn til arbejdsmiljøet, og også i de tilfælde, hvor Socialdemokratiets udlicitering tog hensyn til arbejdsmiljøet, er der utvetydigt tale om et demokratitab.
Offentlighedslovene annulleres; det står ikke til diskussion.
Det står heller ikke til diskussion, at hvis der er diskussion om kontrakten, så finder der en retliggørelse sted, for en tvist skal afgøres i en tvungen voldgift.
Det kan man være tilhænger af eller modstander af.
Det overrasker mig utrolig meget, at Socialistisk Folkeparti uden blusel går ind for et sådant demokratitab.
Til sidst skal jeg lave en særlig henvendelse til Socialdemokratiet.
De gamle socialdemokrater, det var især i perioden fra 1900 til 1920, havde en principiel kritik af udlicitering.
Og det skulle være mig en sand fornøjelse ved lejlighed at give både finansministeren og den socialdemokratiske ordfører nogle af de meget principielle analyser.
De var principielle, men de var også konkrete.
Desværre var der ikke lige oplæg til det fra Socialdemokratiets side i dag.