runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 2002-02-01:
Hr. Jens Kirk brugte lægeterminologien i forhold til erhvervslivet, så lad mig fortsætte i den - så meget forstand har jeg dog på den metier, selv om det er yderst begrænset i øvrigt.
Der er meget godt afsæt for at kunne både producere og eksportere.
Vi kan jo se på eksporten for eksempel.
Det går jo overordentlig godt endda, ganske overordentlig godt.
Så det at påstå på et tidspunkt, hvor vi både har forholdsvis lav inflation, ganske overordentlig høj, for ikke at sige rekordhøj, beskæftigelse, og ganske overordentlig stor eksport, at erhvervslivets konkurrenceevne er stærkt i farezonen, ja, der vil jeg tillade mig at sige: Det vil jeg ikke bedømme er et problem - læge eller ej. Til hr. Ole M. Nielsen: Jeg er jo ikke den helt rigtige at spørge i forhold til at skulle finde andre besparelser end på verdens fattigste, for det er jo som bekendt ikke Socialdemokratiets forslag.
Men skal man ikke altid overveje, når man foretager store investeringer: Er det nu de rette?
Kunne man bruge pengene til noget andet?
Jeg har ikke det mest detaljerede kendskab til skuespilhuset, men jeg synes altid, man skal være parat til at overveje investeringerne.
Vi har ikke i Socialdemokratiet i øjeblikket aktuelle overvejelser om skuespilhuset.
Jeg mener, at der fandtes meget gode begrundelser for at lave den aftale, der er lavet, og den står vi selvfølgelig fuldt ud ved og vil også meget gerne have den gennemført.
Men mere principielt synes jeg altid, at man skal kunne overveje investeringer og også være i stand til at lave sine prioriteringer om.
Til hr. Søren Gade Jensen
: Det, jeg har ment med »den forkerte patient« - det var måske også et dårligt udtryk - er, at det er et spørgsmål om, at man vælger de letteste operationer først.
Regeringen har lagt op til, at det skal være antallet af operationer, der udløser pengene.
Det vil sige, at når man skal op på et meget, meget højt produktionsniveau ekstra, vil tilskyndelsen til at tage dem, der er hurtigst og billigst at få overstået, selvfølgelig være stor.
Og det betyder altså, at nogle af de tunge patienter med de alvorligere operationer og de større lidelser faktisk risikerer at komme lidt længere bagud i køen.
Det vil være en meget, meget ærgerlig effekt af at bruge ekstra 1,5 mia. kr., og den vej vil vi synes var helt forkert at gå.
Søren Gade (V), 2002-02-01:
Fru Pia Gjellerup har nu to gange glemt at besvare et spørgsmål, et ganske simpelt spørgsmål, og jeg tror bestemt ikke, at det er af ond vilje.
Derfor vil jeg endnu en gang give fru Pia Gjellerup lejlighed til at besvare det.
Fru Pia Gjellerup frygter, at regeringens l,5 mia. kr. vil blive brugt til behandling af de forkerte patienter.
Jeg vil gerne spørge fru Pia Gjellerup: Hvem er forkerte patienter?
I regeringen opererer vi ikke med forkerte patienter, og jeg kunne godt tænke mig at se en liste over, hvem der er forkerte patienter, hvis man står på den socialdemokratiske venteliste.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-01:
Når nu det er så alvorligt fat, at vi må gribe til at tage
fra verdens fattigste,
vil jeg spørge den socialdemokratiske ordfører, om ikke alligevel det var rimeligt at overveje den beslutning, som man i en forligskreds har taget, om at bygge et nyt skuespilhus på Kvæsthusbroen.
Jeg ved ikke rigtig, hvordan den dér ulyksalige beslutning er blevet til.
Jeg synes, den er fuldstændig hen i vejret.
Jeg kan ikke huske, om det er 700 eller 800 mio. kr., det koster over de næste 4-5 år at bygge sådan et skuespilhus.
Det vil koste en hel masse i drift, når det er blevet bygget.
Vi kan sandsynligvis ikke fylde det, hverken kunstnerisk eller med tilskuere.
Ville den dér kreds af partier alligevel ikke godt sådan prøve at overveje det endnu en gang, selv om jeg godt ved, at det selvfølgelig koster frygtelig meget at bøje sig så meget og gå sammen og åbne sådan et forlig igen?
Men når vi nu skal gøre noget for de udsatte grupper og tager fra de svage grupper i udlandet, og når vi får et operahus og har gode muligheder for at lave et ordentligt skuespilhus på Kgs. Nytorv og vi i øvrigt har teaterpladser rundtomkring i Københavnstrup, var det så ikke en overvejelse værd at tage den beslutning op igen?
Jens Kirk (V), 2002-02-01:
Jeg er jo næsten glad for, at fru Pia Gjellerup ikke er læge, for så ville jeg jo nok føle mig som den forkerte patient, der var kommet ind.
Vi har stillet diagnosen i den nuværende regering og sagt, at erhvervslivet har det meget hårdt.
Den samme diagnose ville fru Pia Gjellerup nok gerne indrømme var rigtig, men så vrisser man ligegodt næsten efter, når jeg siger: Jamen hvad de gør i udlandet, og hvordan de konkurrerer dér, skal vi ikke tage os af.
Vi skal bare lægge alle de omkostninger, vi kan, på vores erhvervsliv.
Sagen er vel, at i Østen, i Indien eller andre steder, har de højteknologi, en produktion, som er betydelig billigere, end vi har her i landet.
Og det skal vi vel også have for øje, når vi for eksempel vil lægge nye CO2-afgifter, cementafgifter, andre afgifter, ATP osv. til.
Det skal vi vel have i baghovedet, skal vi ikke?
Pia Gjellerup (S), 2002-02-01:
Når jeg før gav en kommentar til hr. Christian Lund Jepsen om kommunerne og deres rettigheder, var det, fordi der var to Venstreordførere i den samme lille tremandsperiode, der sagde absolut det modsatte om kommunerne, og det skal man jo dog lige notere.
Der er en række socialdemokratiske kommuner, der har frit valg i forhold til hjemmeplejen.
Det, der er problemet, er, at man tvinger kommuner, hvor det ikke ville kunne være særlig hensigtsmæssigt, fordi der er alt for langt mellem de enkelte.
Så skal man have flere til at fare over de lange vejafstande.
Men det kan man jo prøve af med nogle af de kommuner, som man vil tvinge.
Det mener jeg er en gal vej at gå at stille som betingelse for, at det skal blive bedre for de ældre.
Så kommer man til at betale vejtid og ikke tid hos de ældre, og det er den gale vej at gå.
Så vil hr. Jens Rohde gerne af med sniksnak, og så taler
han om, at det har været nødvendigt og fornuftigt at spare på uddannelser dengang.
Jeg vil bare sige: Velkommen tilbage til Venstre.
De synes stadig, at det er fornuftigt og nødvendigt at spare på uddannelser, og de sparer også i det finanslovforslag, vi behandler i dag, på universiteternes ressourcer til lægeuddannelserne.
Ester Larsen (V), 2002-02-01:
Jeg synes, det var en overordentlig interessant kommentar fra fru Pia Gjellerup, at flere penge kan føre til, at det bliver de forkerte patienter, der bliver opereret.
Det er da en kolossal mistillid til vores sundhedspersonale, at de skulle undlade at behandle livstruede patienter, fordi de har fået flere penge, fået større bevillinger.
Men jeg må konstatere - det er vel korrekt forstået -
at man af lutter angst for at komme galt af sted føler sig allermest tryg ved at have patienterne stående på venteliste. Så ved man, hvor man har dem.
Jens Rohde (V), 2002-02-01:
Det svar, som fru Pia Gjellerup gav til mig før, var simpelt hen pinligt. I 1980 sad der ikke en borgerlig regering ved magten.
Der sad en undervisningsminister fra Socialdemokratiet, der hed Dorte Bennedsen.
Og man havde dengang en amtsrådsforeningsformand, der hed Per Kaalund.
Disse anbefalede dengang, at man skar ned i lægeoptaget, og hvorfor?
Ja, det var faktisk helt fornuftigt: fordi lægeoptaget var for stort.
Det, der skete, var jo, at alle vores læger rejste til udlandet, efter at vi havde uddannet dem, fordi der ikke var job til dem her i Danmark.
Sådan var situationen nemlig i 1980.
Det var ikke en beslutning, som bare var taget af den borgerlige regering.
Og lad mig sige, at den borgerlige regering i 1980'erne, hvis vi nu skal tage historien, jo uddannede flere sygeplejersker og i øvrigt også læger, end tilfældet var for den regering, som netop har afgivet magten.
Men lad os nu få svar på spørgsmålet: Er Socialdemokratiet imod, at vi stiller flere ressourcer, 1,5 mia. kr., til rådighed for sygehusene, eller er man for?
Hvis man er for, hvor vil Socialdemokratiet finde finansieringen? Og hvis man er imod, kommer der så et ændringsforslag på det område til finansloven?
Christian Lund Jepsen (V), 2002-02-01:
Så kan vi jo fortsætte med et problem mere, som man har efterladt uløst.
Fru Pia Gjellerup nævnte integration, og der kan vi konstatere, at det åbenbart ikke er tid til forandring, i hvert fald ikke for fru Pia Gjellerup.
Hun har ét bud på det: Smid 110 mio. kr. mere ud. Hvad er det, man vil, hvad er det for en politik?
Der er jo ingen sammenhæng i det, der bliver sagt fra talerstolen.
Lad os da kigge på at få brugt de penge bedre i stedet for at starte med at love flere penge.
Jeg vil gerne spørge fru Pia
Gjellerup: Hvad er det ærlig talt, fru Pia Gjellerup vil på det område?
Karen Jespersen (S), 2002-02-01:
Ja, det er også et spørgsmål til satspuljen.
Hr. Kristian Jensen siger, at han ikke kan bekræfte, at der ikke er nye penge i satspuljen, men det, beløbet henviser til, er stadig væk satspuljen.
Og det beløb stammer jo fra et forlig mellem de seks partier, sådan at selv om det beløb er blevet større, så hænger det jo sammen med nogle reguleringer, som ikke er en beslutning truffet i regeringen.
Og igen: Er det ikke rigtigt forstået, at de penge, der er afsat til de dårligst stillede, stammer fra satspuljen, som ikke er en beslutning, der er truffet i regeringen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-02-01:
Stort set alle de midler, regeringen i sit finanslovforslag foreslår afsat til de absolut svageste grupper i det her samfund, foreslår regeringen finansieret af satspuljen, som i forvejen efter sin bestemmelse skal gå til de her grupper.
Er det udtryk for sådan en særlig social profil, regeringen lægger for dagen her, eller er det i virkeligheden udtryk for et absolut mindstemål af, hvad man overhovedet kan tillade sig i forhold til de her mest udsatte grupper?
Og dernæst: Viser det her eksempel ikke med meget stor tydelighed, hvorfor det satspuljeforlig og den ordning, man har her med, at man tager 0,3 pct. af bl.a. pensionisternes overførsel og propper ind i sådan en pulje, som en særlig gruppe af partier så skal sidde og fordele totalt uafhængigt af finanslovforhandlingerne i øvrigt, er en uholdbar fremgangsmåde, og at man må gøre op med den måde at fordele de her penge på.
Derfor er mit spørgsmål til Venstres ordfører
: Hvor lang tid mener Venstre, at det satspuljeforlig skal løbe?
Skal det løbe ubestemt de næste 10 år, 20 år, 50 år, 100 år?
Hvor meget skal man udhule f.eks. pensionisternes overførsler, før man gør op med det her system?
Kristian Jensen (V), 2002-02-01:
Ja, jeg var lige ved at løbe vild i alle de Ole'r, vi har, men den Ole, der var på talerstolen, var hr. Ole Stavad, der spurgte, hvorfor vi ikke vedstår det, vi siger i finansloven.
Og jeg vil bare gentage, hvad jeg allerede ca. kl. 10.18 sagde til hr. Ole Sohn, nemlig at jeg føler glæde ved hvert et ord, der står i den finanslov, og at jeg naturligvis helt og fuldt står bag ved det, der er i den.
Det, vi har sagt, er naturligvis, at også uddannelserne skal effektiviseres, og derfor er der i budgettet indregnet en effektivisering af uddannelserne.
Vi har sagt gang på gang på gang, at vi vil give handelsskolerne ekstra 50 mio. kr., og de ekstra 50 mio. er lagt ind på det niveau, hvor vi mener det skal være efter effektiviseringen.
Så er løftet sket, og det kan hverken hr. Ole Sohns hovedrysten eller andre argumenter løbe fra.
Til fru Lene Garsdal: Så er det vores opfattelse, at den arbejdsmiljøforskning, der foregår ved de syv arbejdsmedicinske klinikker, ved de samfundsvidenskabelige og tekniskvidenskabelige forskningsmiljøer på universitetet og ved kandidatuddannelsen i psykologi, er tilstrækkelig.
Der er ingen grund til at have forskning spredt på for mange områder.
Vi tror på, at der er en styrke i en samling af forskningsmiljøerne, så derfor er det rigtigt, at der i år ikke er afsat flere midler, men det betyder ikke, at der ikke er behov for at have dobbeltforskning mange steder.
Til fru Margrethe Vestager: Nu må jeg sige, at jeg ved ikke, hvordan det var under den tidligere regering.
Men under denne regering er det således, at når man sætter et kommissionsarbejde i gang, har man ikke sagt på forhånd, hvad målet skal være.
Så laver man arbejdet for at se, hvilket resultat det giver, og derudfra tager man så stilling.
Vi har nogle retningspile, nogle ting, vi gerne vil have undersøgt i handlingsplanen om bedre uddannelse, den handlingsplan, hvor arbejdet blev igangsat allerede i mandags, og rapporten kommer i maj måned.
Men jeg må indrømme, at det er sådan, og det mener jeg også er rigtigt, at vi kender ikke på forhånd kommissionsarbejdets resultat, og derfor mener jeg, det er for tidligt at udtale sig om, hvilke konsekvenser det så vil få, ud over at vi vil leve op til regeringsgrundlagets løfte om uddannelser i top.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-01:
Nu kom vi et glædeligt stykke vej i forhold til forskningen.
Jeg vil opsummere, at vi er enige om, at der skal laves en flerårig aftale, som skal rettes bredt mod universitetsforskningen.
Så tilbage til uddannelsesdelen, for der kan jeg konstatere, at det ikke er liberalisme, vi har med at gøre, det er den rene pietisme.
»Trøst jer i nuet, thi himlen er nær.« Men vi, der er lidt mere jordnære, kunne vi så ikke få at vide, hvad det er, der skal ske næste år?
For indtil det bliver lidt mere konkret, må vi henholde os til, at der skal spares 6,4 mia. kr. på uddannelsesområdet over de næste 4 år konkretiseret ved nedskæringer på hver enkelt uddannelse.
Lene Garsdal (SF), 2002-02-01:
Jeg bliver nødt til at vende tilbage til spørgsmålet om forskningen i arbejdsmiljø.
I mit første indlæg tog jeg udgangspunkt i regeringsgrundlaget, hvor der står, at man vil styrke forskningen i arbejdsmiljø.
I det sidste svar fra hr. Kristian Jensen fik jeg ikke noget tegn på, at der skulle være opprioriteret forskning i arbejdsmiljø på andre områder, det kan jeg heller ikke selv se i den finanslov, som er fremsat, og så er det en kendsgerning, at Arbejdsmiljøinstituttets midler bliver stærkt nedprioriteret.
Så mit spørgsmål går på: Er det ikke korrekt, at der bliver skåret i forskningen i arbejdsmiljøet i Danmark?
Ole Stavad (S), 2002-02-01:
Jeg synes, at den debat, vi har haft i nu efterhånden nogle timer, område for område har påvist, at det, Venstres ordfører siger her fra talerstolen, er i dyb modstrid med den finanslov, som regeringen har fremsat.
Jeg vil godt her vende tilbage til et af de spørgsmål, som fru Margrethe Vestager stillede og fik svar på fra hr. Kristian Jensen tidligere, hvor han tegnede billedet af, at der på uddannelsesområdet faktisk bliver flere penge.
Kan hr. Kristian Jensen bekræfte, at på uddannelsesinstitution for uddannelsesinstitution for uddannelsesinstitution spares der konsekvent i den her finanslov, og at de beløb, der er afsat i en pulje til forhandling, er til opfyldning af forskerprojekter m.v., der udløber, og som vi sad midt i forhandlinger om, også under den tidligere finanslov, og som intet har med den daglige drift på uddannelsesinstitutionerne at gøre.
Hvorfor vil hr. Kristian Jensen og Venstre ikke vedstå den politik, som man selv har lagt frem i finansloven?
Det er sådan set bare det, vi beder om, og så kan vi være uenige. Det er vi.
Kristian Jensen (V), 2002-02-01:
Det er næsten, som om fru Pia Gjellerup har været helt væk fra den danske valgkamp i november måned sidste år.
Jeg skal ikke sige, om det er derfor, at Socialdemokratiet fik det resultat, de gjorde, men det virker, som om fru Pia Gjellerup slet ikke har hørt, hvad Venstre gentagne gange har sagt: at vi finder besparelser på ulandsbistanden på 1,5 mia. kr., og de 1,5 mia. kr. giver vi målrettet til nedbringelse af ventetiden i det danske sundhedsvæsen - 1,5 mia. kr. fra ulandsbistanden til 1,5 mia. kr. i sundhedsvæsnet.
Det er, som om fru Pia Gjellerup har været fraværende under hele valgkampen, og derfor er jeg glad for, at fru Pia Gjellerup nu nikker og dermed siger, at det har hun også hørt tidligere.
Det er netop det, vi gør.
Med hensyn til, hvad der bruges på ulandsbistand, så havde TV-avisen den 29. januar et indslag i kl. 21-nyhederne
omkring Danida, hvor professor ved Aarhus Universitet Martin Paldam bliver spurgt, om det er muligt at spare mindst 1,5 mia. kr., og Martin Paldam svarer: Det er min konklusion, at der godt kunne spares nogle penge, uden at det går ud over de egentlige modtagere.
Det betyder i min optik, at også hr. Martin Paldam er inde på, at det er muligt at finde besparelser i ulandsbistanden, uden at det går ud over de fattigste i landene.
Fru Line Barfod beskylder os for ikke at være konkrete nok.
Vi har været meget konkrete helt ned i det, at vi har fundet 113 råd, nævn, udvalg og centre, som vi ønskede at fjerne.
Det er rigtigt, at vi ikke har været så konkrete med hensyn til, hvordan pengene skal bruges, hvordan uddannelserne skal styrkes, fordi vi ønsker at få fat i en sammenlægning og en samling.
På spørgsmålet om ældreplejen: Styrken er jo netop, at de ældre selv vælger, og det er derfor den enkelte ældre, der vælger, om det skal være en privat eller en offentlig hjemmehjælper, der kommer.
Der mener jeg, at hverken fru Line Barfod eller jeg skal foretage valget og umyndiggøre den ældre.
Til hr. Morten Homann: Når jeg snakker om uddannelse, er der forskellige områder.
Når jeg snakker om, at der allerede i år kan ske en styrkelse, er det bl.a. på erhvervsskoler og AMU-centre, hvor vi lægger op til en sammenlægning, hvor det er muligt for dem også i år at få den rationaliseringsgevinst, der er ved at lave en sammenlægning.
Pia Gjellerup (S), 2002-02-01:
De fattige i udviklingslandene betaler i flere år for danske sygehuse i et år.
De ældre betaler selv med mindre personlige tillæg for ekstra penge til ældreområdet.
Alt det, der er lagt op til fra regeringens side, overgreb på uddannelserne, enhver regional udvikling aflyst, al miljøorientering er aflyst, alt det er ikke noget, man gør for at sikre velfærdssamfundets kerneydelser; det er noget, man gør for at give sine nærmeste i erhvervslivet skattelettelser.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-01:
Tit og ofte kan billeder og tegninger være endnu bedre til at sætte ord på noget, bedre, end hvad man selv formår at sige.
Jeg vil forære hr. Kristian Jensen min kopi af Politikens tegning fra i dag, hvor finansministeren svinger øksen og skærer en forsker halvt over, hvorefter forskningsministeren siger: »Bare tag det roligt.
Næste år får du et plaster på såret.«
Er det ikke i virkeligheden udtryk for regeringens politik på forskningsområdet: En fantastisk kortsigtet indstilling, der gør, at man kan tage det ene år, og så kan man prøve at foregive, at man i øvrigt vil give midler de kommende år.
Det er altså noget hult.
Tillad mig at citere fra regeringsgrundlaget, den nye regerings grundlag vel at mærke:
»Uddannelsen er et af vores samfunds allervigtigste konkurrenceparametre, og regeringen vil derfor sikre en høj kvalitet i uddannelsessystemet.«
Tillad mig samtidig at citere den nye forskningsminister:
Fremover skal vi sikre os, at universiteternes uddannelse svarer til samfundets behov, f.eks. skal vi nok putte flere ressourcer i de naturvidenskabelige og tekniske områder.« Jeg må spørge hr. Kristian Jensen: Hvordan i alverden hænger det sammen med, at den nye regeringen vil spare 6,4 mia. kr. i de næste 4 år?
Morten Homann (SF), 2002-02-01:
Jeg sad for lidt siden og kom helt i tvivl om, hvorvidt jeg havde forvildet mig ind på Det Kongelige Teater til en Holbergkomedie, for det er ren Erasmus Montanus-logik, man hører fra hr. Kristian Jensen.
Først i debatten siger han: Ja, godt nok skærer man ned på uddannelserne i år, men næste år så lover vi guld og grønne skove.
Men det er Erasmus Montanus holdt op med.
Nu er det blevet til, at det er i år uddannelserne bliver styrket.
Det er udtryk for en vældig styrkelse af uddannelserne, at man f.eks. skærer 350 mio. kr. på universiteterne, uagtet at det resulterer i, at man får uddannet dårligere naturvidenskabsfolk, dårligere læger, dårligere ingeniører, tilmed også i øvrigt dårligere folkeskolelærere, fordi man også skærer på seminarierne.
Man får dårligere uddannelser.
Men af en eller anden grund får hr. Kristian Jensen det drejet til, at det bedste, man kan gøre for uddannelsessystemet, det er at skære ned på det.
Så jeg vil godt spørge, hvorfor man kun har skåret 350 kr. på universiteterne, hvorfor har man ikke skåret langt mere?
Hvorfor ville de ikke være glade, hvis Venstre havde tilbudt dem, at de måske i stedet for kunne have sparet 500 mio. kr.?
Det er altså ren Erasmus Montanus-logik, vi hører
hr. Kristian Jensen
, og det vil jeg meget gerne have ham til at komme op og uddybe.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-01:
Som debatten sådan skrider frem, tegner der sig også her det billede, som vi jo helt tydeligt har set i behandlingen af finansloven indtil nu.
Venstre vil omprioritere, og den lille mand, man har talt så meget om, den lille mand, man elskede så højt i Venstre, ham har man ikke meget tilovers for.
Man nedprioriterer den lille mands uddannelse.
Selv om man lovede, at erhvervsskolerne skulle få penge, så giver man 50 mio. kr. og tager 500 mio. kr. over disse 5 år.
Man nedprioriterer Bedriftssundhedstjenesten, som også kunne være for den lille mand.
Man siger, at den lille mand skal have mindre i løn - det er et spørgsmål om mindsteløn, tankerne har været fremme - og sådan fortsætter det.
Man tager den lille mands pension, Den Særlige
Pensionsopsparing
, og man giver det til dem, der tjener mest.
Det er da tankevækkende, at man på den måde, hvor man ellers på pensionsområdet har en omfordeling, siger, at nu laver vi en omfordeling, så de, der tjener 1 mio. kr., på dette område nu skal score 340.000 kr. ekstra i et forløb, og de, som tjener 150.000 kr., skal tabe 50.000 kr.
Man tænker virkelig ikke meget på den lille mand.
Man tager fra den lille mand og giver til den store.
Det er jo det samlede billede af det, vi både har hørt her i dag, og det, man kan læse i finansloven.
Uanset hvor mange gange Venstre prøver at forklare noget andet, så bliver det ikke anderledes, og hvis det siges herfra, at det er anderledes, så kan jeg anbefale hr. Kristian Jensen at læse de papirer, der er udleveret, én gang mere.
Thomas Adelskov (S), 2002-02-01:
Ja, nu har vi fået Venstres ordfører, hr. Kristian Jensens ord for, at når hr. Anders Fogh Rasmussen, landets statsminister og Venstres formand, har sagt noget om hjemme-pc-ordning, så skal vi ikke tro på det.
har sagt noget om, at der skulle tilføres flere midler til handelsskolerne, så skulle vi ikke tro på det, men i samme åndedrag siger hr. Kristian Jensen, at man altid skal stole på Venstres formand.
Det er jo sådan, at der er afgivet en lang række løfter hele sidste år, hvad enten man ønskede at anskaffe sig en hjemmecomputer, eller man som handelsskoleelev eller teknisk skoleelev var stillet i udsigt, at man ville få tilført flere midler og ikke blive udsat for de besparelser, som regeringen nu pålægger landets uddannelsesinstitutioner.
Jeg synes ikke, at man kan kalde hr. Anders Fogh Rasmussen særlig troværdig.
Han giver skattefradrag og lettelser til vennerne i erhvervslivet, og han tager 1 mia. kr. fra landets uddannelser.
Han giver 50 mio. kr. til handelsskolerne, mens han med den anden hånd skærer i handelsskolernes taxameterordning og dermed forringer de samlede uddannelser.
En guitar, er måske mere betegnende - ikke troværdig.