Ole Stavad (S), 2000-04-07:
Efter debatten vil jeg godt skære det ud med så stor klarhed, som jeg kan: Når jeg på regeringens vegne afviste det her forslag, så er det ikke, fordi jeg ikke synes, at problemstillingen, som i øvrigt rejses i beslutningsforslaget, er væsentlig.
Vi er faktisk i regeringen sammen med branchen, sammen med Dansk Transport og Logistik, optaget af at finde ud af, hvad vi kan gøre for at understøtte erhvervet.
Hvor er der urimeligheder?
Hvor er man eksempelvis også på det internationale marked udsat for en konkurrenceforvridning?
Her skal vi undersøge, hvad vi enten selv kan gøre, eller hvad der skal tages op internationalt med hensyn til at få skabt mere lige vilkår.
Derfor er forslaget i og for sig også velkomment, og jeg glæder mig over, at det er hr. Erik Jacobsen, der er hovedtovholder på forslaget, for hr. Erik Jacobsen har to kvaliteter - mindst - og den ene er, at han ved noget om det her område, og den anden er, at hr. Erik Jacobsen ikke hører til gruppen af argumentresistente.
Derfor synes jeg, at debatten under alle omstændigheder er nødvendig.
Og jeg synes også, at det udvalgsarbejde, der kommer her, kan være nyttigt i den videre belysning.
Jeg vil gerne understrege, at det udvalgsarbejde, som vi har i gang, hvor vi i Skatteministeriet er koblet på - det er Justitsministeriet, der sidder som omdrejningspunkt - og hvor erhvervet er med inde, er noget, som vi bestemt prioriterer.
Og vi vil meget gerne fortsætte den meget gode dialog, som jeg i øvrigt synes vi har med erhvervet.
Men jeg mener, at forslagets svar på problemet, måden at løse eller afhjælpe problemet på i en eller anden udstrækning, er forkert.
Og jeg vil godt spørge hr. Erik
Jacobsen, om han ikke er enig i, at den måde, vi har indrettet os på her, er, at vi har gjort os umage med - hvis vi tager de generelle afgifter i forhold til vognmandserhvervet og ikke mindst den del af vognmandserhvervet, der opererer grænseoverskridende - at følge minimumsafgifterne. Vi var hurtige til at gå ind i et samarbejde med Tyskland og Beneluxlandene, og nu er også Sverige kommet med, for at sikre, at danske vognmænd ikke kom i en urimelig konkurrencesituation, og derfor hæftede vi os på den ordning, hvor vi, for så vidt angår dieselafgiften, holder os i underkanten af de lande, der ligger tættest på os.
Det er i sagens natur Tyskland og først og fremmest Sverige, og dér ligger vi under, når det gælder dieselafgiften.
At vi så i øvrigt i de seneste år også har foretaget en række forbedringer i chaufførernes diætregler, som, når vi summer det op, ligger i størrelsesordenen 100 mio. kr., mener jeg også er en understøtning af erhvervet som sådan.
Det er i hvert fald noget, som jeg husker fra tidligere at erhvervet var meget, meget optaget af, og som også de ansatte i erhvervet var meget optaget af.
Det er derfor, at vi så når frem til at spørge om, hvad det så er, vi kan give som svar for at være med til at give gode vilkår her.
Det, at vi nedsætter den danske dieselafgift, er jo isoleret betragtet ikke noget, der for de vognmænd, der opererer grænseoverskridende, er nogen hjælp, for den tyske vognmand eller den franske vognmand eller den polske vognmand eller den luxembourgske vognmand, der kommer på den danske side af grænsen, kan i sagens natur tanke til den samme billige pris, og som sådan giver det ingen konkurrenceevneforbedring for danske vognmænd.
På samme måde er det, at man eksempelvis i Frankrig og Holland har lavet nogle refusionsordninger, jo ikke kun refusionsordninger for dieselafgiften, når det er en fransk vognmand, der tanker, eller en hollandsk vognmand, der tanker, men også når en dansk vognmand tanker i Frankrig.
Så får man den samme refusion.
Til hr. Børge Klit Johansen vil jeg kun lige gøre en lille bemærkning med hensyn til koblingen til det, der blev aftalt omkring finansloven:
Hr. Børge Klit Johansens partifælle hr. Ole M. Nielsen
vil kunne bekræfte, at den dag, hvor jeg deltog i forhandlingerne ovre i Trafikministeriet, og hvor jeg på regeringens vegne sagde, at man skulle komme med et forslag til, hvordan vi kunne finansiere det, blev der stillet det spørgsmål, at hvis nu man ikke måtte vælge den finansiering, men en anden finansiering, ville det så være uaktuelt at ændre på dieselafgiften, hvortil mit svar var nej.
Det er lige så sagligt at ændre på dieselafgiften helt uafhængigt af, hvad der i øvrigt sker, for vi har kørt
den konsekvente linje i forhold til dieselafgifterne i landene omkring os, at vi lægger os de der 15-20 øre under, og så kan man sige: Om man nu brugte pengene til det ene gode formål eller til det andet gode formål, har sådan set ikke så meget med sagen at gøre.
Det er også et svar til hr. Erik Jacobsen, der spørger, om det er rimeligt, at et privat erhverv skal støtte en statsinstitution.
Når det er stillet op på den måde, kan man godt sige nej.
Men det er heller ikke det, der er tilfældet.
Vi kan godt sige, at koblingen gav en afsporing af en debat, men det var jo altså en metode, regeringen var nødt til at betjene sig af i de finanslovforhandlinger, for at vi ikke kom ud med en finanslov, der ikke var finansieret.
Derfor valgte vi på de forskellige områder, hvor vi skulle tage nye initiativer, der kostede penge, at sige, at de, der er med til at bruge pengene, altså også har et betydeligt medansvar for at sørge for, at den finanslov hænger sammen.
Derfor sagde jeg også under de forhandlinger, vi havde
derovre, at hvis det var sådan, at de øvrige partier, der sad omkring bordet, kom med andre forslag, så havde de lige så stor vægt og var lige så gode i den samlede forhandling som dem, regeringen kom med.
Det var altså ikke noget med at lave en kobling.
Det var noget med at sikre en finanslov, der hang sammen, var ansvarlig og kunne fastholde en stabil og ordentlig økonomisk politik. Det vil jeg også gerne sige til hr. Erik Jacobsen, fordi det selvfølgelig hos nogle vognmænd er blevet misforstået på den måde, at nu skal de finansiere en bestemt ting i budgettet.
Det handler om at få budgettet til at hænge sammen.
Erfaringen er, at hvis det er sådan, at de, der aftaler at bruge pengene, ikke også aftaler at skaffe dem, så er der en overhængende risiko for, at man kommer ud med en finanslov, der ikke hænger sammen.
Jeg ville godt gøre de her overordnede betragtninger ud fra, at vi ikke må gå fra hinanden, fra den her debat, med en misforståelse om, at regeringen ikke synes, det er et væsentligt problem.
Det synes vi det er.
Men vi synes også, at vi skal hjælpe hinanden med at finde det rigtige svar.