Per Stig Møller (KF), 2003-05-26:
Til hr. Kuupik Kleist og hr. Lars-Emil Johansen vil jeg sige, at der er sket ting i fortiden, som selvfølgelig ikke er smukke.
Jeg synes dog ikke, at de første taler var præget af, at det var den fjerne fortid, man talte om, men den nære fortid, faktisk forhandlingsforløbet, og forestillinger om, hvordan vi havde behandlet Grønland under denne regering.
Jeg kan også sige, at hr. Niels Helveg Petersen som udenrigsminister også kørte den samme linje som jeg: ligeværdighed.
Så derfor er det altså nu - og det er jeg glad for er blevet præciseret - fortidens synder, som stadig væk sidder i blodet, og det har jeg forståelse for.
Det har jeg forståelse for, respekt for.
Derfor har jeg også ligesom min forgænger gjort meget for at sørge for, at Grønland har været inddraget hele vejen i alle disse forløb og har været ved siden af mig ved alle de forhandlinger, hvor det har haft relevans.
Og vi har altså meget omhyggeligt arbejdet med teksterne og med forslagene.
Men jeg respekterer, at det er fortiden, der sidder i blodet, og det er selvfølgelig vores opgave at vise, at fortid er fortid og forbliver fortid.
Til hr. Villy Søvndal vil jeg sige: Det, der er tale om, er et missilforsvar, som jo ikke står der i morgen.
Der er tale om et langtrækkende perspektiv, og som jeg altid har sagt, så skal man tænke udenrigspolitik 10-20 år frem i tiden.
Det er for sent, hvis man begynder at se bevægelser med missiler foran sig om 10 år, så at begynde at reagere.
Det kan så være, at den trussel aldrig bliver aktuel.
Det ved vi jo ikke, vi taler om fremtid.
Så er pengene spildt.
Det er så amerikanerne, der har spildt deres penge.
Det er også muligt, truslen bliver relevant, og så vil man blive utrolig kritiseret, hvis man havde stået i situationer, hvor man kunne have foregrebet truslen.
Havde vidst, den kunne komme, og ikke havde handlet.
Så er historiens dom hård. Politikere handler jo altid i nutiden.
Man bliver dømt i fremtiden, og vi kan ikke vide, hvordan det kommer til at gå.
Men vi ved da alle sammen i dag i hvert fald, at skrøbelige stater er der.
Der er også skrøbelige stater med ballistiske missiler, med atomare våben.
Vi ved jo også godt, at ved Sovjetunionens sammenbrud forsvandt der i hvert fald nogle kilo uran, som ingen har kunnet fortælle hvor er henne.
Det vil altså sige, at det er en risiko, som man er nødt til at indregne.
Så vil jeg godt lige for en ordens skyld sige, at det er korrekt citeret, det, hr. Villy Søvndal citerer, fuldstændig korrekt.
Der står: »På den anden side er det mere sandsynligt, at eksistensen af et missilforsvar på forhånd vil afholde lande fra at søge ind på en meget besværlig og meget dyr vej.«
Mere sandsynligt!
Det fælles
forhandlingsudspil består af et udkast til en aftale, der sigter på at forny væsentlige dele af forsvarsaftalen af 1951, og et udkast til aftale om økonomisk og teknisk samarbejde, der har til formål at imødekomme grønlandske ønsker om et bredere samarbejde med USA.
Landsstyreformanden og jeg er enige om, at vi som det næste skridt sammen vil præsentere det dansk-grønlandske forhandlingsudspil for den amerikanske regering under et besøg i Washington.
Vi vil snarest tilrettelægge dette besøg og dermed indlede en forhandlingsproces mellem Danmark og Grønland og USA med henblik på at nå til enighed om de to aftaler, inden opgraderingen af Thuleradaren kan finde sted.
dette beslutningsforslag.