Per Clausen (EL), 2006-11-16:
Jeg synes, at den måde, ministeren lagde op til debatten i dag på, sådan set var den sædvanlige sang: Her går det godt, der er ingen problemer, forskningsfriheden har det godt, forskningen har det godt, forskerne har det godt, de studerende har det godt; alt er sådan set fint.
Og endnu bedre bliver det naturligvis, når man får gennemført de her fusioner, for det er jo, som ministeren har sagt gang på gang, en stor fordel for kvaliteten, hvis vi får store universiteter.
Set på den baggrund er det jo noget af en fiasko, ministeren har oplevet, fordi der stadig væk er mange små universiteter i Danmark.
Sagen er da også, at ministeren aldrig har været i stand til seriøst og sagligt at påpege, hvilken sikkerhed vi har for, at store universiteter fører til, at forskningskvaliteten og undervisningskvaliteten forbedres.
Det havde ministeren sådan set heller ikke noget sagligt og seriøst bud på i dag.
Det, som vi jo har set, er en fusionsproces, som er blevet pisket igennem i huj og hast, måske fordi statsministeren på et tidspunkt har udtalt, at det her er en vigtig ting.
Spørgsmålet er så, om ministeren virkelig selv tror på, at kvalitet er noget, man får ved at slå nogle nye streger på et danmarkskort.
Og det tror jeg nok vi er nødt til at erkende ikke forholder sig sådan, i hvert fald ud fra de spørgsmål, de samråd og de debatter, der har været om det.
Det handler om midler, det handler om frihed, det handler om muligheder for at udvikle forskningen.
Alt i alt må man vel om fusionsprocessen sige, at den har båret præg af et dårligt forarbejde, mangel på demokratiske diskussioner – medarbejdere og studerende er jo på intet tidspunkt blevet forsøgt inddraget – og med hensyn til de perspektiver, man har opstillet, er det jo sådan, at de ikke hviler på dokumentation og grundig analyse af fordele og ulemper ved fusioner.
Der har ikke været nogen diskussion af, hvad det vil betyde for uddannelserne, eller af, hvorvidt der i realiteten kan opnås rationaliseringsgevinster.
Pointen er, at det, vi nu ved, er, at der gennemføres universitetsfusioner, som koster mellem 500 mio. kr. og 1 mia. kr. Og de penge kan kun tages ét sted fra, nemlig fra de penge, der ellers skulle gå til undervisning og forskning.
Den anden del af forespørgslen handler om forskningens udvikling og den demokratiske debat.
Også der kan man jo konstatere, at ministeren ikke mener, at der er nogen problemer.
Det, vi jo så bare kan konstatere, er, at det mener forskerne der er.
Undersøgelser har vist, at forskerne opfatter, at de har mindre indflydelse på forskningen, at de har mindre plads til at deltage i den demokratiske debat, at de har mindre tid til forskning; de føler, at der er kommet mere bureaukrati og kontrol.
Og det er vel alt i alt nogenlunde det modsatte af det, vi har brug for.
Tiden er altså inde til at foretage et radikalt brud med den forskningspolitik, regeringen står får, og i hvert fald indtil en gang i går var der også flertal i Folketinget for at gennemføre det brud.
Nu må vi se, om der stadig er flertal for noget som helst fornuftigt.
Enhedslisten, Det Radikale Venstre og SF vil i hvert fald komme med vores bud ved at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget konstaterer: – at den nye universitetslov af universitetsansatte og studerende er kritiseret for, at den har svækket forskningsfriheden, den frie forskningsdebat og deres medindflydelse og engagement, og – at de kommende universitetsfusioner, hvor universiteterne fremover også lægges sammen med sektorforskningsinstitutionerne, ikke er sket på et oplyst og gennemtænkt grundlag, – pålægger Folketinget regeringen at sikre: – at der senest i 2007 gennemføres en uafhængig og gennemgribende evaluering af konsekvenserne af universitetsloven, hvor medarbejderne og de studerende inddrages med hensyn til: – organisation, herunder beslutningsstruktur, medarbejderes og studerendes deltagelse/inddragelse og det almindelige klima, – forskning, herunder kvaliteten og arten af forskningen samt forskningsfriheden, – uddannelserne, herunder udbuddet og kvaliteten af uddannelserne, – formidling af viden, og – at der snarest skabes et overblik over, hvilke omkostninger fusionerne vil medføre for universiteterne med henblik på at sikre finansieringen af disse ekstra omkostninger.«
Det forslag til vedtagelse, som vi fremsætter her, vil efter vores mening give et godt udgangspunkt for at opnå nogle af de gode resultater, man taler om, nemlig sikre bedre betingelser for forskning, sikre bedre betingelser for uddannelse og sikre, at der kan blive en bred debat om forskningens resultater og de målsætninger, vi forsøger at opnå.