Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-11-25:
Efter vor opfattelse - efter vi har observeret de senere dages begivenheder -
har regeringens integrationspolitik nu spillet totalt fallit, og regeringen har åbenbart selv indset det. Indenrigsministerens hovsa-udmelding om en forhøjet integrationsydelse viser, at regeringen har givet totalt op.
Det er uden saglig begrundelse et knæfald for det radikale bagland.
Vi kan lige så godt få det sagt, som det er.
Men hvad der er meget værre, regeringen har yderligere lagt gift ud for forholdet mellem danskere og udlændinge. For et år siden forsikrede regeringen, at integrationsloven ville være med til at tilskynde udlændinge til at integrere sig og selv finde arbejde.
Den målsætning har regeringen nu totalt opgivet, og det til trods for, at arbejde er den allerbedste vej til integration.
Regeringen har selv meldt ud, at den er parat til at afsætte et kæmpe millionbeløb, for at udlændinge kan få bedre økonomiske muligheder.
I forvejen forsikrede indenrigsministeren sidste år, at udlændinge skulle have mulighed for at få alle mulige ydelser, det fremgår også af integrationsloven, og det fremgik, at udlændinge, der sikres arbejde, skulle stilles bedre end danske kontanthjælpsmodtagere.
Uanset hvad ministeren forsikrer om i dag, så er det vores opfattelse, at nu bliver fortrinsretten for udlændinge endnu større.
Det bliver en positiv særbehandling, og vi kan også se, at den bekymring deles af ministerens egne partifæller, der udtaler sig til pressen.
Det bliver altså en diskrimination af bl.a. danske kontanthjælpsmodtagere og pensionister, og det er en politik, vi stærkt må tage afstand fra i Venstre.
Tværtimod skal der stilles langt større krav til udlændinge.
Vi foreslår, at der stilles betingelser for familiesammenføringer, så en herboende udlænding, der ønsker at gifte sig med en anden udlænding, der kommer udenlands fra, for at få familiesammenføring skal skaffe en passende bolig.
Vi foreslår også, at det skal være hovedreglen, at udlændinge kun kan blive familiesammenført med andre udlændinge, der kommer udenlands fra, hvis der på forhånd er skaffet arbejde til den, der ønsker at blive familiesammenført. Indenrigsministeren påstår, at han har lyttet til en række borgmestre, inden han kom med sin ændring.
Venstre foreslår, at indenrigsministeren lytter til sin partifælle, borgmesteren i Ishøj, borgmester Per Madsen, der jo taler af erfaring, og som har dokumenteret, at indvandrerstoppet udhules, fordi indvandrere i anden og tredje generation fortsætter med at lade sig familiesammenføre ved arrangeret ægteskab med landsmænd fra hjemlandet frem for at gifte sig med personer, der befinder sig her i landet.
Det er en utilstedelig omgåelse af indvandrerstoppet, og det er ganske umuligt at blive ved med at integrere de mange nye udlændinge.
Desuden er det helt uforståeligt for os i Venstre, at ligestillingskvinderne på venstrefløjen ikke for længst har lagt afstand til arrangerede ægteskaber.
Vi foreslår, at såfremt f.eks. en tyrk fra Tyrkiet ønsker at gifte sig med en tyrk fra Tyrkiet, så må en sådan familiesammenføring finde sted i Tyrkiet, hvor tilknytningen er størst.
Integration er for Venstre, at udlændinge, der selv har valgt Danmark som deres nye fædreland, også selv lægger sig i selen for at tilpasse sig danske normer.
Forældre har ansvaret for, at deres børn bliver integreret.
Løsningen er, at de omgås danske børn i stedet for at isoleres i egne skoler.
Heldigvis har da langt de fleste forældre forståelse for det.
Vi forlanger ganske enkelt, at de, der vil bo i Danmark, lever op til et benhårdt krav om at lære ordentligt dansk med det samme.
Til gengæld forventer vi så også, at danske arbejdsgivere og fagbevægelsen er langt mere opmærksom på de mange ressourcer, som vore udenlandske medborgere besidder.
Vi ønsker en debat om integration på grundlag
af vort frihedssyn
Enhver må selvfølgelig gå klædt som han eller hun vil.
Til gengæld følger der altså af aftalefriheden, at enhver arbejdsgiver skal have frihed til selv at fastsætte, hvilke kvalifikationer han ønsker af en ansat, og til at stille eventuelle krav om et uniformsreglement.
På samme måde bestemmer danskere og udlændinge naturligvis selv, hvad de vil spise, men kommunerne skal ikke være forpligtet til at betale for kød, der er slagtet eller tilberedt efter særlige religiøse ritualer.
Danske love skal hverken påbyde eller forbyde nogen at tilberede mad efter bestemte religiøse ritualer.
Det må ske for egen regning, og vi kristne, der tager afstand fra denne ritualtvang, skal under ingen omstændigheder kunne tvinges til at indtage sådanne måltider.
Set ud fra et kristent synspunkt må det slås fast, at den tørklædetvang er vantro, og vi vil ikke finde os i, at man som kristen ikke tør vedkende sig sin tro af angst for at blive kaldt racist.
Det er meningstyranni og aldeles uliberalt at ville tvinge danskerne til at have bestemte holdninger til udlændinge.
Vi skal ikke tvinges til at ændre dansk kristendom og kultur.
Vi skal tværtimod i overensstemmelse med vores sindelag kunne fortsætte den frie debat og ikke blive ens.
Det er ikke liberal politik at ophæve forskellene, men tværtimod at respektere forskellene.