runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-30:
Det var jo en udmærket tale fra den konservative ordfører, men hvis man ser på, hvad Det Konservative Folkeparti har fået ud af at være i regering, så minder det jo lidt om Jeppe på Bjerget.
Man kan jo sagtens forestille sig, at den konservative partiformand, der sidder som Jeppe i baronens seng, netop er vågnet op og siger: Drømmer jeg, eller er jeg vågen?
Det, vi bare er spændte på, er, hvornår det går op for Det Konservative Folkeparti, at man i virkeligheden befinder sig på møddingen.
For når man ser på, hvad Det Konservative Folkeparti har fået gennemført, som ikke allerede var Venstres mærkesager, ja, så er det mest markante, vi har kunnet finde ud af, at man har fået en kæmpestor besparelse på miljøstøtten til Østeuropa.
Det er det mest markante konservative fingeraftryk efter 6 måneder i regering.
Det er vel også derfor, Det Konservative Folkeparti fik Venstre til at trække en annonce tilbage, hvor Venstre ellers ville tage æren for det, regeringen havde forhandlet igennem.
Så jeg vil gerne spørge: Hvilke store mærkesager har Det Konservative Folkeparti fået igennem, som ikke i forvejen var nogle, storebror eller Nille i holbergsk forstand havde på sin dagsorden?
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-05-30:
Jeg bliver altså mere og mere forstemt på Socialdemokratiets vegne, som debatten skrider frem.
Først havde vi en lidt ældre politisk ordfører, en tidligere udenrigsminister og tidligere meget andet, som var i et forbistret humør.
Indebrændt, bitter, negativ, kritisk, ingen bud på fremtidens Danmark.
Nu har vi repræsentanter fra den yngre del af Socialdemokratiet, og nu, ja, nu kan de jo kun prøve at gøre Det Konservative Folkeparti utilpas.
Hvor er det dog destruktivt.
Jeg kan garantere for, at det ikke kan lykkes.
Det Konservative Folkeparti er i en drømmeverden, fordi vi har fået en borgerlig regering, vi har ønsket og kæmpet for i årevis.
Det er en borgerlig regering, som gennemfører den ene borgerlige, konservative mærkesag efter den anden.
Det er vi faktisk glade for.
Det kan vi ikke blive kede af, uanset hvor meget Socialdemokraterne prøver at få deres dårlige humør til at smitte.
Jeg er ked af det, men vi er overordentlig tilfredse, og tiden tillader ikke, at jeg her remser alle de sager op, som vi faktisk har haft afgørende indflydelse på.
Men jeg vil gerne give enetimer til fru Pernille Blach Hansen senere.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-30:
Så kunne vi jo fortsætte.
Nu ved jeg, at Det Konservative Folkeparti stadig væk har det som Jeppe på Bjerget - drømmer jeg, eller er jeg vågen?
Er jeg blevet en stor mand?
Det synes Det Konservative Folkeparti selv, og jeg siger det
selvfølgelig kun af omsorg for et parti, som vi sætter stor pris på, og som vi gerne så fik lidt mere indflydelse i regeringen. Derfor vil jeg gerne bede om nogle konkrete eksempler. Kan jeg bede om nogle konkrete eksempler på mærkesager, Det Konservative Folkeparti har fået gennemført, som ikke allerede står i Venstres program?
Det synes jeg også kunne være oplysende for de mennesker, der har stemt på Det Konservative Folkeparti.
Man kunne jo nævne sager som Menneskerettighedscentret.
Men det er måske ikke en konservativ mærkesag, om end den er blevet noget forkludret undervejs?
Så nu har den konservative ordfører 1 minut, og hvis hun vil være så venlig at bruge dette minut til at opremse konkrete konservative mærkesager, der er blevet gennemført i denne regerings tid, som Venstre ikke allerede havde fundet på, så synes jeg, det ville være meget velanbragt.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-05-30:
Nu håber jeg, statsministeren og Venstres partiformand vil have mig undskyldt, men jeg føler, at jeg er nødt til at besvare fru Pernille Blach Hansen og kort redegøre for, at jeg er overbevist om, at skattetemaet ikke, end ikke skattestoppet havde været en del af regeringens aktive politik i dag, hvis ikke Det Konservative Folkeparti havde sat skat på dagsordenen for halvandet år siden, punkt 1.
Det vil man kunne konstatere ved at se vores oplæg tilbage fra midten af 1990'erne.
Jeg kan ikke nå at komme ind på alle de initiativer på bl.a. det sociale område, som er født og opvokset i det konservative landskab, og som vi så deler med Venstre.
På samme måder har mange ideer været at hente hos Venstre, som vi også synes godt om.
Det er det gode ved det her regeringssamarbejde.
Vi analyserer faktisk en række af danske problemstillinger ens, og overordnet og langsigtet er vi enige om, hvor vi skal hen, og derfor finder vi også resultater i fællesskab.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2002-05-30:
Jeg kan forstå på fru Pia Christmas-Møller, at det er en dynamitregering, der er kommet, og jeg må konstatere, at hele miljøområdet er blevet sprængt væk.
Vi har fået en minister
Jeg synes hele tiden, at vi hører nogle misvisende tal, for vi hører, at der er sket nedskæringer på ulandsbistand og råd og nævn på i alt 2 mia. kr., og der er sket nedskæringer på miljøområdet på mindst 4,2 mia. kr.
Samtidig får vi at vide, at de penge skal gå til velfærd, men det er kun 2,4 mia. kr., der er sat af til velfærd. Det er yderst misvisende.
Det er et stort problem, at den lokale miljøpolitik er blevet ødelagt så meget, og jeg vil godt spørge fru Pia Christmas-Møller, om regeringen kan leve op til de Rioforpligtelser, hr. Per Stig Møller som miljøminister i 1992 skrev under på angående Agenda 21-arbejde og det lokale miljøengagement, for det er typisk det, der er blevet skåret ned på i regeringens besparelser.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-05-30:
Regeringens miljøpolitik sigter primært på internationale løsninger, for forurening kender ikke grænser.
Derfor er det først og fremmest i EU, men også gerne på globalt plan, at vi skal indgå gensidige, forpligtende aftaler.
De aftaler, der er indgået i Rio, Kyoto og andre steder, lægger den borgerlige regering overordentlig stor vægt på at vi efterlever.
De besparelser, der refereres til, har jo først og fremmest været i styrelserne.
I en bunke bureaukratiske kontorer har vi ryddet op, og det har givet nogle besparelser.
Men de besparelser reflekterer ikke den effektivitet og den ildhu, vi lægger i en offensiv og fremadrettet miljøpolitik.
Det kan Enhedslisten være helt tryg ved.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2002-05-30:
Jeg er aldeles utryg ved regeringens miljøpolitik, og det, jeg lægger vægt på, er sådan set det lokalengagement, som man har satset så højt på i de seneste år bl.a. via Den Grønne Fond, i hvis bestyrelse der også har siddet borgerlige medlemmer, som har været med til at bevilge penge til gode ting.
Det er ikke kun bureaukratiske ting, regeringen her har skåret væk, men det er det folkelige engagement i miljøet; miljø og også velfærd.
Det, at vi har en vindmølleindustri nu, som kan eksportere for 20 mia. kr., synes jeg er flot, og det er startet i små garager af smedemestre.
Det er den slags, man skal animere til igen i stedet for som regeringen at skære hårdt ned på miljøområdet.
Jeg synes, at regeringen tager langt flere initiativer, end den kan magte.
Jeg synes, at det er noget uærligt, når regeringen laver sådan en fin pjece her om, hvad man har lavet i de første 100 dage, og så ridser man ting op, og til sidst er der en halv side, og på den halve side skulle der altså have stået, hvilke nedskæringer regeringen havde gennemført, i stedet for at man bare bruger tre linjer på det.
Jeg synes, at det er uanstændigt.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-05-30:
Må jeg ikke først om Den Grønne Fond sige, at det hele tiden har været en forudsætning, at aktiviteterne skulle overføres til kommunerne.
Så det er ikke noget, der kan lægges den nye regering til last.
Med hensyn til miljøpolitikken mere generelt kunne jeg godt tænke mig at citere fra vismandsrapporten fra den 29. maj, altså i går, hvor man direkte siger: Et åbent spørgsmål er, hvorfor der blev gennemført så mange urentable tiltag på miljøområdet i 1990'erne. Det er et åbent spørgsmål.
Med den borgerlige regering har vi netop etableret et nyt miljøinstitut med henblik på at få analyseret de reelle miljøudfordringer, vi står over for, og man skal ikke tvivle på den alvor, som Det Konservative Folkeparti, og jeg er sikker på også Venstre, føler over for miljøproblemstillingerne, og vi er parate til at tage de initiativer, der er nødvendige for at sikre et godt miljø, ikke bare for den nuværende generation, men i høj grad også for den kommende generation.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Nu bliver jeg spurgt af en repræsentant for De Radikale, hvordan Dansk Folkeparti vil klare en hurdle i forsvarspolitikken.
Med hensyn til et forsvarsforlig agter vi som på en lang række andre områder at medvirke aktivt og forsøge at sætte vores præg på, hvad der skal ske fremover.
Vi har længe sagt, at de tilfælde, hvor der kræves en international forpligtelse, tager vi stilling til hver evig eneste gang.
Det har Dansk Folkeparti gjort hidtil, og det vil vi gøre fremover.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-30:
Umiddelbart er det jo fuldstændig rigtigt, som fru Marianne Jelved påpeger, at det er bestyrelsen, der har det formelle ansvar for det byggeri, men sagen er jo, at det bygger på en statsgaranti på 2,3 mia. kr.
Hele DR's virksomhed bygger på politiske beslutninger.
Vi taler om en bestyrelse, der enten på den ene eller på den anden måde er politisk udpeget.
Vi taler altså om en særlig situation.
Hvordan håndterer man så det?
Derfor er det vel reelt, når den tidligere kulturminister fra Det Radikale Venstre i lørdags vurderede, at byggeriet er for ambitiøst, og at man på den baggrund opfordrer DR's bestyrelse til at kigge på det en gang til.
Jeg er glad for bekræftelsen af, at Det Radikale Venstre har denne holdning, også under debatten her i dag, men det, jeg efterlyser, er, hvordan man mere konkret kan sikre sig, at bestyrelsen tager sådan en opfordring alvorligt.
For der må vel være noget i det, så man virkelig går til bestyrelsen og siger, at den bør kigge på det her en gang til, for det byggeri, der lægges op til i lyset af et eventuelt kommende medieforlig, er for ambitiøst, som det hedder, og det er vi i Dansk Folkeparti enige med Det Radikale Venstre i.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-05-30:
Hvem skulle nu have troet det, men set i forhold til budskaberne fra mørkemændene i Socialdemokratiet og SF fremstod indholdet i fru Jelveds tale jo nærmest, som om det var inspireret af selveste Solkongen.
I hvert fald vil jeg gerne kvittere for, at Det Radikale Venstre rent faktisk forholdt sig til Danmarks fremtid og til, hvilke politiske budskaber Det Radikale Venstre gerne ser præge fremtiden.
Det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg vil gerne kvittere for, at Det Radikale Venstre byder ind på deltagelse på uddannelsesområdet.
Vi står jo over for en stor universitetsreform.
Alle partier vil blive indbudt.
Jeg håber virkelig på aktiv radikal deltagelse.
På samme måde er jeg også meget optaget af Det Radikale Venstres interesse for en skattereform, og jeg har i den forbindelse et konkret spørgsmål til fru Jelved
Skal man forstå det sådan?
Eller vil Det Radikale Venstre være parat til at lave en skattereform, selv om Socialdemokraterne ikke er med?
Kristian Jensen (V), 2002-05-30:
Ja, ja, jeg må jo nok give statsministeren ret og sige, at hr. Mogens Lykketoft tog fejl, for det er ikke meget konkret, vi har fået ud af Socialdemokratiet i dag.
Nu har vi haft tid til at gennemgå den socialdemokratiske ordførers ordførertale, og den var jo nærmest klinisk renset for konkrete, fremadrettede forslag.
Kl. 0.15 Siden regeringsskiftet har Socialdemokratiet været på vild flugt fra tidligere tiders politik.
Halvanden milliard kroner til sygehusene var halvanden milliard kroner til de forkerte patienter, lige indtil man stemte for.
Valgfrihed til de ældre var ufattelig farligt og skræmmende, indtil man stemte for.
Jeg har glædet mig til debatten i dag, for nu har vi selveste den politiske ordfører, hr. Mogens Lykketoft,
til stede.
Kunne vi så ikke få løftet sløret for, om Socialdemokratiet står ved løftet, målsætningen for Danmark år 2010 om en begrænset vækst i de offentlige udgifter, en målsætning om, at frem til år 2005 skal væksten være 1 pct. og derefter kun en halv procent?
Det er faktisk et klart spørgsmål.
Kan vi få et ja eller nej?
Troels Lund Poulsen (V), 2002-05-30:
Vi havde en debat i Folketingssalen for 14 dage siden, en lang debat, hvor regeringen var indstillet på et bredt samarbejde, og så er det, jeg gerne vil spørge hr. Mogens
Lykketoft, om det, han giver udtryk for i sin ordførertale, ikke er i modstrid med det forslag til vedtagelse, som Socialdemokratiet var med til at stemme for efter en lang forhandling, det indrømmer jeg, men hvor vi var interesserede i at sikre et bredt samarbejde.
Det undrer mig meget, at den politiske ordfører for Socialdemokratiet nu tager afstand fra den vedtagelse, som man stemte for i Folketinget.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-05-30:
Ja, jeg må indrømme, jeg har lidt vanskeligt ved at finde ud af, hvad det er, Socialdemokratiet vil og ikke vil, for jeg har en oplevelse af en socialdemokratisk politisk ordfører, der står her på talerstolen og taler om, at Socialdemokratiet er skeptisk over for, om man kan lave aftaler med regeringen.
I ordførertalen tales der f.eks. om en moderne, velfungerende folkeskole, hvor Socialdemokratiet over en bred front, det vil sige også på folkeskoleområdet, ønsker at præsentere et klart alternativ til den borgerlige blokpolitik.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-30:
Jeg skal blot sige til hr. Frank Jensen, at de konkrete eksempler, som hr. Frank Jensen nævner, har jeg ikke noget kendskab til. Jeg må sige, at jeg havde en forventning om, at de problemer, der var for små skoler i den her forbindelse, var blevet løst.
Men det er selvfølgelig noget, vi gerne kigger på, hvis der skulle være uløste problemer.
Jeg har ikke kendskab til de konkrete sager, som hr. Frank Jensen refererer til.
Så vil jeg sige til hr. Villy Søvndal og til hr. Holger
K. Nielsen, at det bliver ikke rigtigere af, at hr. Villy Søvndal og hr. Holger K. Nielsen bliver ved med at gentage det.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal og hr. Holger K. Nielsen har den opfattelse, at hvis bare de længe nok gentager en usandhed, er der til sidst nok nogle, der tror på det.
Men det er vi altså nogle, der ikke gør, for vi står med de faktiske tal.
Og de faktiske tal er meget enkle, de er meget klare.
Det er kendsgerningerne.
Dem kan man selv slå op, de er uafviselige.
Og al mulig snak op ad døre og ned ad stolper fra hr. Holger K. Nielsens og hr. Villy Søvndals side nytter ingenting.
Og nu, da hr. Villy Søvndal er meget trængt på disse tal, bringer hr. Villy Søvndal så noget nyt ind i billedet, nemlig amternes økonomi, og det har vi også været igennem flere gange.
Men vi gentager det gerne for hr. Villy Søvndal
, nemlig at når det gælder amterne, så fik de sidste år bevilget ekstra 2,3 mia. kr. i den gamle økonomiaftale med den tidligere regering.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-05-30:
Ja, nu skal jeg så citere fra den vedtagelse, som hr. Mogens Lykketoft åbenbart har glemt indholdet af, for ellers kan man ikke sige det, hr. Mogens Lykketoft sagde.
Der står, og jeg citerer: »Folketinget noterer med tilfredshed« - altså også hr. Mogens Lykketoft - »redegørelsen for regeringens forhandlingslinje op til topmødet i Johannesburg.«
Det er klar tale.
Så siger hr. Mogens Lykketoft nu: Nu møder Danmark op som EU-formand til verdenstopmøde i Johannesburg om bæredygtig udvikling uden at kunne præstere politisk og moralsk lederskab og endda med den dramatiske devaluering af vores egne nationale mål for bæredygtighed.
Hvordan kan man stemme for det ene sammen med regeringen og så i dag stå her og sige noget andet?
Jeg må spørge hr. Mogens Lykketoft: Hvor er troværdigheden henne?
Troels Lund Poulsen (V), 2002-05-30:
Så går vi videre i forhold til den forespørgsel, vi havde om forholdet mellem EU og USA, hvor Socialdemokratiet også var indbudt til et bredt samarbejde, og hvor vi også har en vedtagelse.
Og jeg læser op af vedtagelsen, hvor der bl.a. står: »... at meningsforskelle mellem EU og USA løses ved forhandling og dialog.«
Og så er det, at jeg gerne vil spørge hr. Mogens
Lykketoft: Løser man konflikter mellem EU og USA ved at have en antiamerikansk holdning, hvor man pr. definition mener, at USA ikke ønsker at være med til at bringe verden fremad? Det er det, jeg gerne vil fastholde hr. Mogens Lykketoft på, at Socialdemokratiet har været med til at stemme for en vedtagelse, hvor man mener, at det er dialog, der skal til for at løse problemerne, og ikke en ensidig kritik af USA.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-05-30:
Jeg kan jo forstå på hr. Mogens Lykketoft, at Socialdemokraterne skal bæres ud.
Så er der også meget, meget lang tid til, at der sker et generationsskifte i Socialdemokratiet.
For hr. Lykketoft har i sin ordførertale talt om, at Socialdemokratiet skal være et klart alternativ til den borgerlige politik, også på folkeskoleområdet.
Derfor er jeg nødt til at spørge: Hvis man vil et forlig, kan man vel ikke samtidig være et klart alternativ?
Eller hvad mener hr. Mogens Lykketoft?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Vi skal sparkes ud.
Så spar alle provokationerne, alle de forvrængede og forvanskede udlægninger af, hvad det er, vi siger.
Vi vil til det yderste gøre os umage for at få en reel medbestemmelse på folkeskoleområdet og på mange andre områder.
meget skræmmende, og det vil vi selvfølgelig holde øje med.
Det vil vi sikre os garantier imod gentagelse af, hvis vi skal deltage i et bredt samarbejde. Så vil jeg sige til hr. Troels Lund Poulsen, at der er jo absolut og aldeles ikke nogen modsætning mellem den vedtagelse om Danmarks internationale positionering, de standpunkter som vi indtog forleden, og så den kendsgerning, at når en regering skærer dybt ned på ulandsbistand og miljøindsats og skærer ned på sine egne nationale bæredygtighedskrav, så devaluerer man sin egen mulighed for at være politisk og moralsk lederskab på det topmøde.
Og det er dybt sørgeligt.
Det sagde den socialdemokratiske ordfører også med al mulig tydelighed i debatten forleden.
Endelig vil jeg sige omkring 2010: Jo, vi vedstår gerne pejlemærkerne for 2010.
Det er ikke noget nyt, at vi gerne vil se på valgfrihed for ældre.
Det har vi givet udtryk for i flere år.
Og med hensyn til 2010 bare den ene betragtning: Man er altså nødt til at forholde sig konkret til, hvem der skal betale det, regeringen lover på kommunernes vegne.
Det er det, hr. Ejgil W. Rasmussen efterlyser. Dér var svaret. Kl. 0.20
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Han må gå herop på den her vrede måde og diskutere disse tal.
Hvad er det, hr. Villy Søvndal har gjort?
Han har taget en pralepjece, som Venstre udsendte for godt og vel 1 år siden, en pralepjece om, hvor meget Venstre havde fået igennem for de dårligt stillede i forhold til den tidligere regering.
Så er det bare, hr. Villy Søvndal påpeger, at den nuværende regering gør meget mindre, end Venstre var i stand
til at gøre, da man var i opposition.
Det her viser, at Venstre er meget bedre i opposition, end de er i regering.
Det viser sig jo, at de dårligt stillede har meget mere ud af det, når vi har en socialdemokratisk regering og Venstre så kan påvirke denne socialdemokratiske regering.
Jeg tror også, at vi andre havde en vis del af æren for det, men lad os nu glemme det her i aften.
Det er sådan set ligegyldigt.
Vi giver gerne Venstre æren for det her.
Sandheden er, at den indsats, Venstreregeringen gør, er cirka det halve af, hvad Venstre var i stand til at få presset den daværende socialdemokratiske regering til.
Det er sandheden i det her, må jeg sige til statsministeren.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-30:
Jeg synes, det hører til politisk ordentlighed at vedstå, når man er trængt, og derfor vil jeg godt sige, at jeg i denne debat har følt mig så trængt, at jeg har været nødt til at bruge Venstres tal.
Det er meget sjældent, jeg gør det, og det er klart, at det selvfølgelig er udtryk for, at man føler sig meget presset, når man er nødt til at undersøge, hvad Venstre selv har skrevet.
Og når man oven i det lægger kvælertaget på amterne, går det galt.
Hvis jeg var spindoktor for statsministeren - men det er jeg ikke - synes jeg, det var klogt at tilstå nu, fordi tilbagetoget bliver stort i det næste halve år.
Virkeligheden bliver så påtrængende, at selv med nok så mange spindoktorer lader billedet sig ikke gendrive, så vær dog ærlig og indrøm det her i aften på dette sene tidspunkt, hvor der ikke er så mange journalister.
Så bliver det lidt lettere fremover.
Kl. 0.00
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Nu er hele dagen gået med, at ikke mindst Venstres ordfører har underholdt med, hvor sure vi andre var, og hvor negative vi andre var, og hvordan vi var uden glæde og begejstring.
Og så sker der såmænd bare det, at der kommer et forslag til vedtagelse, som opsummerer, hvad alle har sagt, og så krakelerer hele facaden, og Venstres ordfører føler sig foranlediget til at stille sig herop og ikke alene bruge et meget uparlamentarisk udtryk, men også være ualmindelig sur og negativ.
Det er helt i orden, hvis bare hr. Rohde vil svare på én
ting: Hvad er den præcise forskel mellem de to forslag?
For der er jo ikke nogen grund til, at man stiller et andet forslag, hvis der ikke er en forskel.
Så derfor forventer jeg, at hr. Rohde redegør for, hvad forskellen er mellem de to forslag.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
I virkeligheden er der jo handlingen til forskel.
Der er en forskel på, at vi her konstaterer, at der er afsat yderligere midler, og at vi opfordrer regeringen til at øge den samlede indsats med udgangspunkt i handlingsplanen Det fælles ansvar, det er forskellen.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-30:
Til hr. Jens Rohde: Der er to problemer
i det fremsatte forslag.
Det ene er, at man konstaterer, at der er afsat yderligere midler.
Det er ikke rigtigt.
Venstre udgav i april
2000 en pjece, hvori man meget præcis beskriver, at der i hele perioden under den foregående regering hvert år blev afsat 0,5 mia. kr. Venstres ordfører har selv i dag redegjort for, at uanset hvordan man ganger og dividerer, så er beløbet, der er afsat på finanslov og sats, mindre end det halve. Derfor ville det være en notorisk fejl at vedtage det.
Det bliver der meget brug for.
Jeg antager, at der heri ligger en erkendelse fra forslagsstillernes side af, at den indsats, der nu pågår, er fuldstændig utilstrækkelig.
Hvis det er sådan at forstå, så synes jeg, det er interessant.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-30:
Jeg vil gerne fortælle, hvad forskellen er på de to forslag.
Det forslag, regeringen og Dansk Folkeparti fremsætter, drejer sig om de grupper, som statsministeren gentagne gange i forskellige sammenhænge har defineret som de grupper, regeringen mener, at det især er velfærdssamfundets opgave at tage hånd om: alkoholmisbrugere, prostituerede, narkomisbrugere, hjemløse.
Det er fair nok, det er vi også enige i.
Den vedtagelse, som Socialdemokratiet, SF, De Radikale og Enhedslisten har fremsat,
handler om flere.
Den handler også om de mennesker, som er marginaliserede i det danske samfund, men ikke hører til de fire grupper, jeg lige har nævnt.
Det er en bredere problemstilling, som vi faktisk er meget optaget af, og det er beklageligt, at regeringen ikke vil gøre noget så neutralt som at skabe en analyse, vi kunne forhandle og arbejde ud fra.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg vil sådan set ikke på nuværende tidspunkt komme ind på Enhedslistens opfattelse af, hvad forskellen er; det kommer vi til i vores ordførertale om lidt.
Jeg prøver bare at afsøge, hvad der er Venstres opfattelse af forskellen, fordi jeg som en naturlig ting går ud fra, at når man fremsætter et andet forslag til vedtagelse, er det netop, fordi der er en forskel.
Jeg kunne forstå på hr. Rohde, at en af de helt store forskelle er, at den ene er konkret, hvorimod den anden ikke er konkret.
I den ene står der, at man skal øge indsatsen, og det står der ikke noget om i den anden.
Jeg ved ikke, om jeg lige må have lov til at læse op for hr. Rohde.
Der står i den, der er fremsat af Socialdemokratiet, SF, De Radikale og Enhedslisten: »... at fremlægge konkrete forslag til at forbedre disse gruppers vilkår...«.
Derfor er forskellen, at man fra regeringens side ikke ønsker at binde sig op på en forpligtelse til at forbedre disse gruppers vilkår.
Er det den reelle forskel, og er det noget, man gør sammen med Dansk Folkeparti?