Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-03:
Jeg er tilfreds med, at ministerens lovforslag nu endelig er fremsat, da det udviser respekt over for de afrikanske piger og kvinder, så vi fra dansk side kan vise, at vi tager lemlæstelse alvorligt og straffer personer, der udsætter piger for dette, hvad enten det er i Danmark, eller det er uden for vore grænser.
Omskæring er en flere tusind år gammel kulturel skik, som desværre stadig har sin udbredelse i dag.
omskæring udgør, må leve med nogle forfærdelige gener resten af deres liv.
I Danmark lever en stor gruppe piger fra primært afrikanske lande med risikoen for at blive sendt til hjemlandet for at blive omskåret.
Ofte vil det være ældre slægtsmedlemmer, der presser på for at få pigerne omskåret.
Når vi nu vedtager et forbud mod omskæring, uanset om det foregår i Danmark eller i udlandet, giver vi pigerne et redskab til at undgå dette ydmygende overgreb.
Også øvrige familiemedlemmer til piger i den alder, hvor de risikerer omskæring, brænder efter at få dette redskab.
Ofte er familierne nemlig under hårdt pres fra øvrige slægtsmedlemmer, som bor uden for Danmark.
Derfor er en lov om forbud mod omskæring, også når den foretages i udlandet, et godt og vigtigt redskab, der desværre er det eneste, familiemedlemmerne i udlandet respekterer. I dele af dagspressen har der været en diskussion om, hvorvidt omskæring er et reelt problem i Danmark.
Til tvivlerne vil jeg sige: Ja, det er et stort problem i Danmark, som vi er nødt til at tage alvorligt fat på.
I mit arbejde som socialrådgiver er jeg blevet bekendt med, at der er piger, der har ønsket en reoperation, men har været rædselsslagne for, at familien skulle opdage, at de ønskede at blive reopereret, for så står de til udstødelse af familien.
Samtidig kan man sige, at når en gruppe somaliske kvinder i Danmark har viet en stor del af deres liv til at kæmpe imod problemet, ja, så er det nok ikke helt uden grund.
Det har været påstået, at der eksempelvis i Somalia findes et forbud mod omskæring.
Der er et stort behov for denne lov, jeg nu tror, vi formentlig alle sammen snart godkender.
Det kunne anføres, at det, netop som fru Birthe Rønn Hornbech også sagde, er imod traditionen i dansk straffelovgivning at vedtage en bestemmelse, der kriminaliserer et forhold, som allerede er strafbart, og der er jo ingen tvivl om, at omskæring allerede i dag er strafbart i Danmark efter bestemmelserne om lemlæstelse.
For os er det dog utrolig vigtigt, at vi sender et kraftigt signal om, at omskæring ikke kan accepteres.
Derfor må vi her bryde med traditionen, da det er et meget stærkere signal, at der i vores straffelov er en bestemmelse, som forbyder omskæring.
Nu kan jeg se, at jeg ikke har meget tid tilbage
og derfor vil jeg gå ned i min tale til der, hvor jeg vil bede justitsministeren om at oplyse, hvor mange penge ministeren ønsker at stille til rådighed.
Hvor mange penge skal der gives til information?
Jeg mener nemlig, at information er en næsten lige så vigtig del som selve lovgivningen.
På kvindernes kampdag, den 8. marts i år, afholdt Red Barnet et debatmøde om omskæring.
Her deltog bl.a. integrationsministeren, som talte varmt for forebyggelse mod omskæring.
Han lovede, at der kunne hentes tilskud i alle de relevante ministerier til udførelse af forebyggende arbejde.
Det lyder vældig godt, og det kan vi varmt støtte fra Socialdemokratiet, men også her kunne jeg godt tænke mig, at vi blev lidt mere konkrete: Hvilke midler har regeringen tænkt sig at give tilskud fra, og hvor mange midler snakker vi om?
Når jeg har været inde på, hvor vigtigt det er, at informationsmaterialet er der, og hvor vigtigt det er, at det kommer ud, kunne man jo som et eksempel sige, at hvis afrikanske familier ønsker at komme til Danmark og skal have visum, jamen så kunne der f.eks. ligge en pjece på ambassaden.
Det kunne gøres på mange andre måder.
Til sidst vil jeg sige, at vi fra Socialdemokratiets side hilser dette lovforslag meget velkommen og håber som sagt, at det bliver godkendt af alle partier.