runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2003-01-07:
Ja, hvis man var grædefærdig fra starten, ved jeg ikke, hvad man skal være på nuværende tidspunkt.
Ministeren har ikke i hverken sit første eller andet indlæg i dag på noget tidspunkt forholdt sig til det, der er indholdet i forslaget, og ministeren behøver såmænd ikke at stå og klappe stavelser for mig om, hvad der står.
Jeg har sådan set selv skrevet forslaget, minister, så jeg ved det godt, og derfor bliver jeg også nødt til at klappe stavelser, hvis det er sådan, vi skal lege.
Er det punkt 1: at børn skal afhøres i tværfaglige team, hvor der er børnesagkyndige med, regeringen er imod?
Er det punkt 2: at børn skal afhøres i børnevenlige lokaler og med en interviewteknik, som er tilpasset børns præmisser, regeringen ikke kan lide?
Er det, at forældrene skal modtage oplysninger?
Er det, at vi skal have mere viden?
Jeg kunne blive ved.
Ministeren forholdt sig heller ikke under førstebehandlingen til indholdet af beslutningsforslaget, men jeg kan selvfølgelig kun takke, når ministeren siger, at substansen er klar.
Vi har sådan set også bestræbt os på at gøre den klar, for én ting er jo at få lavet en handlingsplan, en anden ting er, hvad handlingsplanen indeholder, og vi har bare haft det lillebitte ønske, at Folketinget rent faktisk skulle være med til at sætte dagsordenen for, hvad handlingsplanen skal indeholde.
Jann Sjursen (KRF), 2003-01-07:
Arbejdet med en handlingsplan har været i gang længe, siger justitsministeren, og det er rigtigt.
Vi har selv fra Kristeligt Folkeparti og andre partiers side skubbet på, for at det skulle ske.
Men en handlingsplan er jo ikke bare en handlingsplan.
Spørgsmålet er, hvad indholdet af en handlingsplan skal være, og her har Socialdemokratiet altså fremsat et forslag indeholdende ni punkter, som kunne være en del af en handlingsplan, hvis ikke den hele.
Jeg må bare igen konstatere, som jeg gjorde tidligere, at regeringen ikke vil gå ind i en substansdebat, Dansk Folkeparti vil heller ikke, og så bliver vi andre i øvrigt beskyldt for, at vi ikke vil diskutere indhold.
Problemet er, at hverken regeringen, Venstre, De Konservative eller Dansk Folkeparti ønsker en egentlig substansdebat, for en sådan debat vil udstille, at man i dag stemmer imod noget, som man i virkeligheden er for.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
Ja, det er lidt hårdt at skulle blive belært om, hvordan man fører debatter her i Folketinget og gennemfører et forslag, som man ved, der er et udvalgsarbejde i gang med.
Det er altså ikke mindre end 1 år siden, at regeringen selv gennemførte strafforhøjelser på områder, hvor man vidste, at Straffelovrådet var i gang med en rapport, som ikke er færdig endnu.
Og så synes jeg blot, at man må konstatere efter det her, at flertallet i Folketinget nedstemmer et forslag, som det er fuldstændig enigt i, og vi andre kan så vente på, at der i løbet af nogle måneder kommer et forslag, som indeholder det samme som det, der bliver nedstemt i dag.
Lene Espersen (KF), 2003-01-07:
Blot den bemærkning til fru Sandy Brinck, at jeg allerede under førstebehandlingen rent faktisk også behandlede nogle af de punkter, som fru Sandy Brinck nævnte her fra talerstolen i dag, herunder også det arbejde, som er foregået i arbejdsgruppen, som har været inde at se på de her emner, bl.a. omkring afhøring af børn og hvem der skal være til stede, særlige børnevenlige lokaler osv.
Det var alt sammen med i talen under førstebehandlingen.
Det er mest for referatets skyld, for at vi ikke skal blive beskyldt for, at vi ikke har forholdt os til substansen i oplægget.
Det mener jeg rent faktisk vi har.
Men tilbage står altså, at der kommer en national handlingsplan inden for et par måneder.
Hvorvidt alle Socialdemokratiets punkter vil være indeholdt i handlingsplanen er det for tidligt at sige nu, men jeg vil gerne gentage min opfordring til alle partier om at medvirke positivt til, at handlingsplanen får opbakning fra alle Folketingets partier, når den til sin tid bliver fremlagt.
Lissa Mathiasen (S), 2003-01-07:
Man kan selvfølgelig have sine bange anelser med den forrige debat in mente, når man overhovedet tør tage ordet, men jeg vil alligevel godt forsøge også ud fra ønsket om en essensdebat, en debat omkring indholdet af det her forslag eller mangel på samme. Jeg undrer mig over, når man i JyskeVestkysten den 28. november 2002 læser: »Minister åben for erstatning til terrorofre«.
Der står videre, at justitsministeren imødekommer ønske om erstatning til familier, til danskere, som dør i udlandet.
Og videre, at de 100.000 kr., som ministeren ønsker at yde i godtgørelse, var ment som hovedregel kun møntet på indenlandske sager, men nu er hun efter et par ugers politisk tovtrækkeri parat til at gå et skridt videre og møde oppositionen på halvvejen.
Når man så ser den debat, vi har haft under udvalgsarbejdet, når man ser, hvad der rent faktisk er sket, og når man ser på den betænkning, der ligger, og også det ændringsforslag, som vi har stillet fra Socialdemokratiets side, så kan jeg egentlig ikke rigtig se, hvor den halvvej er, hvor ministeren er kommet os i møde.
Sådan som jeg ser det, er der dels fra ministerens side, dels fra Venstres og De Konservatives og Dansk Folkepartis side en klar afvisning af, at man vil støtte et ændringsforslag, som rent faktisk betyder, at vi her går ind og siger: Det er underordnet, om den forbrydelse, der er sket, er sket her i landet eller er sket i udlandet.
Den torterstatning, som skal være mulig at kunne få udbetalt her i landet, skal tilsvarende være mulig at få, hvis forbrydelsen måtte være sket i udlandet. Vi har vanvittig svært ved at se, at den lidelse, den smerte, det kan forvolde hos mennesker på en meget ubehagelig måde at miste en nærtstående, skulle være mindre, fordi forbrydelsen er sket i udlandet.
Det vil sige, at hvis uheldet sker, hvis dødsfaldet sker i udlandet, så skal der ikke som udgangspunkt være mulighed for at få torterstatning. Vi fatter ikke, at man ikke mener, at den smerte er lige stor, uanset hvor hændelsen er sket.
Jeg vil godt appellere til Venstre, til De Konservative, til Dansk Folkeparti om nok engang at overveje, om det ikke ville være rimeligt at stemme for det her.
Anne Baastrup (SF), 2003-01-07:
Lovforslaget er som sådan en reparation af et tidligere vedtaget lovforslag under den tidligere regering, hvor det kom frem undervejs i lovforslagets behandling, at der var et hul, idet det drejer sig om godtgørelse til efterladte, hvor der er sket dødsfald på grund af en forbrydelse.
Undervejs i det her lovforslags behandling drøftede vi så i Folketingets Retsudvalg, om ikke også en sådan godtgørelse skulle kunne ydes, hvis det drejede sig om forbrydelser begået mod danske statsborgere i udlandet under forudsætning af, at de havde fast bopæl i Danmark. Vi stillede så en lang række spørgsmål til justitsministeren, og som fru Lissa Mathiasen så rigtigt gjorde rede for, viste det sig undervejs i denne her spørgsmålsstillen, at ministeren havde forståelse for den problemstilling, forståelse for,
at hvis man udsættes for en alvorlig forbrydelse i udlandet som dansk statsborger med fast bopæl her i landet, så ville det være naturligt, at man også havde mulighed for at give en godtgørelse til de efterladte. Men nej.
Ministeren har fået et flertal i Folketinget bag sig til at afvise dette ændringsforslag.
Det er heldigvis meget sjældent, at der bliver brug for det, men ikke desto mindre finder vi i SF, at det er nødvendigt, at man på den måde fuldstændigt dækker de huller, der er i erstatningsansvarsloven, ved den revision, vi gennemførte her for et par år siden.
Det er træls, at det skal være på den måde.
Lene Espersen (KF), 2003-01-07:
Der er to spørgsmål, som jeg mener bør besvares i dag under behandlingen af ændringsforslaget, og det er først og fremmest spørgsmålet fra fru Lissa Mathiasen, men naturligvis også det fra fru Anne Baastrup.
Det første drejer sig om hele den debat, der var, og som JyskeVestkysten var meget optaget af, nemlig om erstatning
til terrorofre.
Som det fremgår meget klart af besvarelsen af nogle af de spørgsmål, som er stillet i forbindelse med udvalgsbehandlingen - her tænker jeg særlig på besvarelsen af spørgsmål nr. 4 - så er der mulighed for at yde erstatning fra staten til ofre for forbrydelser, som er sket i udlandet.
Bl.a. nævnes det i besvarelsen, at der er givet erstatning efter offererstatningsloven, § 1, stk. 3, til en dansk kvinde, hvis samlever under en ferie blev dræbt ved et terrorangreb i Grækenland i 1988.
Den del af det mener jeg er på plads, men det er blot for at gentage det her, så der ikke bliver en diskussion om, hvorvidt man er helt afskåret fra at få erstatning, såfremt en dansk statsborger i udlandet udsættes for et terrorangreb.
Det andet spørgsmål drejer sig om, hvorvidt offererstatningsordningen skal udvides rent jurisdiktionsmæssigt til at gælde generelt uden for Danmarks grænser.
Om det har jeg sagt to ting: For det første har jeg sagt, at jeg ikke forstår de partier, der står bag ændringsforslaget i dag, fordi de jo vil skabe en meget mærkelig anormalitet.
Det er konsekvensen af, at man laver en utrolig forskelsbehandling i forbindelse med, om offeret mistede livet eller offeret bare mistede førligheden for evigt.
Jeg har svært ved at forstå, at de partier, der står bag ændringsforslaget, ikke kan se, at der er en problemstilling dér.
Dels har jeg nedsat et jurisdiktionsudvalg, som skal gå ind
og se på, om vi kan ændre reglerne omkring dansk straffemyndighed
Jeg mener faktisk, at vi der må gå ind og se på, om ikke offererstatningslovens anvendelsesområde kan ændres set i lyset af de overvejelser, som jurisdiktionsudvalget gør sig.
Den anden indrømmelse er, at vi i EU lige nu forhandler et direktiv om erstatning til ofre for forbrydelser.
Også her tror jeg, at vi kan opnå væsentlige indrømmelser.
Og dermed mener jeg faktisk, at vi allerede er i gang med at tage hul på den problemstilling, som visse partier i dag delvis forsøger at løse ved et ændringsforslag. Jeg synes ikke, det er heldig praksis, man lægger op til.
Jeg synes, det er bedre, at det, man laver, er gennemarbejdet og sammenhængende.
Derfor kan regeringspartierne ikke stemme for ændringsforslaget. Men jeg mener, at jeg tager problemstillingen seriøst, og jeg letter også gerne på kasketten i anerkendelse af, at man rejser problemstillingen under behandlingen af dette lovforslag.
Per Kaalund (S), 2003-01-07:
Fra den socialdemokratiske gruppes side mener vi, at Schengensamarbejdet i sin helhed er kommet godt i gang og er udført ganske godt, også af vore myndigheder, herunder specielt politiet, så vi har meget ros til overs for det.
Det er klart, at der er kommet nogle restriktioner på forskellig vis.
De er bl.a. affødt af de terrorhandlinger, vi har set udført på forskellig vis.
Med hensyn til erfaringer er det jo en meget kort tidsperiode, vi taler om, og den erfaringsperiode, der er her, har altså vist, at der er behov for nogle få justeringer, og det er dem, der er til behandling i dag.
Vi kan støtte forslagene, herunder at listen over strafbare handlinger udvides.
Den omfatter jo på nuværende tidspunkt drab, voldtægt, handel med narkotika osv., og den udvides nu med bedrageri begået af organiserede bander, forhold omkring organiseret menneskesmugling, hvidvaskning af penge og ulovlig handel med nukleare og radioaktive materialer.
Det kan vi støtte.
Jeg har selv studset over det der med eksempler, hvad der tales om, og også hæftet mig ved, at der i et af bilagene står, at der er tre lande, Belgien, Frankrig og Spanien, så vidt jeg husker, der har ønsket bl.a. disse ændringer.
Jeg har prøvet at tænke mig frem til nogle eksempler og kan udmærket forestille mig, at det, f.eks. når hustruen til en narkosmugler vil have et ferieophold på Rømø i Danmark, måske kan være af værdi at observere hustruen, selv om hun ikke er mistænkt for nogen narkoforbrydelse som sådan.
Det er noget, jeg selv har udtænkt, men jeg synes, at det er helt berettiget, at vi til udvalgsbehandlingen får dels de konkrete eksempler, der har været mellem disse tre lande, dels får nogle eksempler på, hvilke typer vi taler om her.
Man skal jo også hæfte sig ved, at der fra dansk side skal en godkendelse til i hvert enkelt konkret tilfælde, altså hvorvidt sådan en observation af en ikkemistænkt kan finde sted.
Jamen jeg kan da godt se, at der er et forslag om at få klarlagt også den situation.
Man skal jo hæfte sig ved, at det er de danske myndigheders helt klare afgørelse, om denne observation kan finde sted, og i givet fald om den kan finde sted ved hjælp af f.eks. tysk politi, og i øvrigt er der nogle begrænsninger for, hvor længe og hvor langt man kan gå fra tysk politis side.
Det naturlige ville efter min opfattelse også være, at dansk politi overtog opgaven, og så var det helt fint.
Og hvis man mener, det er rigtigt, at det f.eks. konkret er tysk politi, der foretager denne observation ud fra en række begrundelser, sprog og andre ting osv., så er det efter vores opfattelse i orden at gøre det, vel at mærke når de danske myndigheder har godkendt det.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
Det Radikale Venstre har allerede i Folketingets Europaudvalg erklæret sig positiv over for den tilføjelse til Schengenkonventionen, som der er tale om her.
I forbindelse med behandlingen i Europaudvalget diskuterede vi også, hvad det dog var for tilfælde, der kunne tænkes her, for beskrivelsen, som den står helt ukommenteret, at man kan foretage grænseoverskridende observationer af andre end mistænkte, kan selvfølgelig godt rejse nogle spørgsmål rundtomkring, få folk til at spørge: Hvad kan der så være tale om?
I den forbindelse diskuterede vi også i Folketingets Europaudvalg, og det har også været nævnt i pressen, at der kan være tale om familiemedlemmer, kærester eller venner til folk, som er mistænkte, hvor en skygning af den pågældende person kan føre til den egentlige bagmand eller til den, politiet gerne vil have fat i.
Endvidere er det også helt oplagt, at transporter af tyvegods eller andet uden chaufførens vidende kan være i gang op igennem Europa, og så kan det også være vigtigt for politiet f.eks. i Tyskland at efterforske videre.
Så med de forklaringer, som vi har diskuteret i Europaudvalget, har vi ikke fra Radikal side ment, at vi burde modsætte os det her forslag, og vi mener derfor, at med de nødbremser og de stopklodser, der er indbygget i forslaget om, at det skal være en grænseoverskridende observation, at det skal være en strafbar handling, som kan medføre udvisning, er der faktisk tilstrækkelig meget snor i, hvad det er, udenlandsk politi kan bede om at få lov til at efterforske i Danmark. Vi har endvidere også konstateret, at dansk politi, danske myndigheder til hver en tid kan sige, at de ønsker observationen standset, og selv overtage den eller i det hele taget blot få den standset.
Så vi mener, at der er sat de fornødne grænser for, hvad forslaget kan bruges til her.
Det Radikale Venstre støtter det derfor gerne.
Vi vil ikke på nogen måde sætte os imod, at det vil blive grundigt belyst, vi vil også gerne tage eksperter ind, og hvad vi ellers kan gøre for at få det her grundigt belyst.
Det er vi selvfølgelig fuldstændig indstillet på at medvirke til.
Men i udgangspunktet er vi naturligvis positive over for forslaget.
Line Barfod (EL), 2003-01-07:
Jeg forstod fru Elisabeth Arnold sådan, at når De Radikale har tilsluttet sig dette forslag, er det, fordi der er nogle bremser og stopklodser og nogle grænser for, hvad det er man kan.
Og jeg forstod, at en af de her stopklodser var, at det skal dreje sig om en forbrydelse, der kan medføre udlevering.
Så vil jeg gerne høre, om det ikke er korrekt, at når den europæiske arrestordre træder i kraft om 1 år,
Og det vil sige, at vi taler om stort set alt, hvad der findes af alle former for forbrydelser.
Så der er ikke nogen stopklods i forhold til, at det skal være en forbrydelse, der kan medføre udlevering.
Er det ikke korrekt, fru Elisabeth Arnold?
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
Selv om den nuværende danske regering gør, hvad den kan for at hæve strafferammerne for hvad som helst,
vil jeg godt sige, der dog stadig væk er straftyper, som ikke belægges med straf på over et halvt år.
Line Barfod (EL), 2003-01-07:
Men fru Elisabeth Arnold er enig i, at der ikke er mange forbrydelser, hvor der ikke er en strafferamme på minimum et halvt år.
Så vil jeg høre: Er der ellers nogen grænser for De Radikale i forhold til, hvilke forbrydelser man mener det skal være muligt for udenlandsk politi at efterforske i Danmark eller for dansk politi i udlandet?
Hvis politi fra andre lande finder, at der efter deres forhold er nogle, der f.eks. vil medvirke i demonstrationer og andet, nogle, der vil være med i indsamlinger, nogle, der vil medvirke i politiske møder og andet, sager, hvor der kunne være tale om en forbrydelse, som det var væsentligt for dem at efterforske, skal de så også have mulighed for at efterforske den i Danmark?
Eller er der nogen grænser for, hvad det er for nogle typer af forbrydelser, der skal give mulighed for at foretage observation af ikkemistænkte i Danmark?
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
I Det Radikale Venstre lægger vi som udgangspunkt vægt på, at forbrydelser begået på dansk grund, eller hvor der er personer, der befinder sig på dansk grund, skal behandles af dansk politi.
Hvis der er tale om folk, der for længe siden har bevæget sig ind i Danmark, som vil være med til et eller andet, skal man selvfølgelig overlade det til dansk politi at efterforske de pågældende forbrydelser.
Så det er at tale om grænseoverskridende observationer, grænseoverskridende politiarbejde og så i øvrigt de muligheder, der er for danske myndigheder til at sige nej til, at man fortsætter observationen efter en vis varighed.
Line Barfod (EL), 2003-01-07:
Jamen jeg må sige til fru Elisabeth Arnold, at i forbindelse med topmøder er der jo mange, der rejser ind i Danmark eller rejser fra Danmark til andre lande for at deltage i politiske demonstrationer, hvor der i nogle lande er nogle, der mener, at der kan blive tale om uroligheder og andet, og der kan være nogle politifolk, der er interesseret i at prøve at følge dem og sige, at der er tale om grænseoverskridende handlinger.
Der er jo nogle politifolk, der har udråbt dele af dem, der demonstrerer ved topmøder, som et omrejsende cirkus, et voldscirkus.
Skal de også have lov til at foretage observationer i Danmark?
Og skal danske politifolk have mulighed for at foretage observationer i udlandet?
De fik efterfølgende en næse fra Københavns Politi.
Men mener De Radikale, at det skal være muligt, når nu der bliver åbnet for det med denne her lov?
Elisabeth Arnold (RV), 2003-01-07:
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg sagde.
Jeg mener, at det skal være nationalt politi, der efterforsker på national grund.
Er der tale om grænseoverskridende observation i forbindelse med en forfølgelse af et spor eller forfølgelse af en forbryder tværs over landegrænserne, skal det politi, der har fat i sporet, selvfølgelig have lov at forfølge det.
Det er det, der ligger i bestemmelserne om hot pursuit osv., osv.
Men hvad angår topmødesammenligningen, mener jeg faktisk, den er falsk, for ved topmødet, ved optakterne til topmødet har man jo simpelt hen bremset, man har ophævet Schengenaftalens bestemmelser om fri grænsepassage og simpelt hen foretaget systematisk kontrol af al passage over grænsen og dér forhindret personer i overhovedet at komme ind over grænsen.
Der har man altså suspenderet Schengenaftalens regler om fri grænsepassage.
Så jeg mener faktisk, det er en lidt falsk parallel.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-07:
Fru Line Barfods indlæg gik jo i væsentlig udstrækning på at stille spørgsmål til, hvilke årsager der mon kunne være til, at man ønsker denne udvidelse.
Det har vi så haft lejlighed til tidligere i debatten
her at drøfte lidt frem og tilbage, men jeg synes, jeg mangler - og derfor spørger jeg af nysgerrighed - en mere principiel tilkendegivelse fra fru Line Barfod om, hvorvidt hun, hvis nu det lykkedes under udvalgsbehandlingen at sandsynliggøre, at denne udvidelse i højere grad kunne føre til, at man fik pågrebet mistænkte til alvorlige forbrydelser, så ville støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2003-01-07:
Det er klart, at hvis det viser sig, at der er nogle begrænsninger, som gør, at det er fuldstændig umuligt at lade et andet lands politi overtage observation af ikkemistænkte, og at man slet ikke kan lave opklaring af grænseoverskridende forbrydelser, hvis ikke man giver udenlandske politifolk mulighed for at foretage observationer af ikkemistænkte, så vil vi da grundigt overveje, hvad vores stilling skal være.
Det undrer os bare, hvis ikke engang Politimesterforeningen er i stand til at se, at der skulle være et sådant behov - det er jo dem, der til daglig står med behovet for at foretage observationer - at behovet så skulle være så påtrængende, så det er nødvendigt, at vi gennemfører det, oven i købet uden at der er nogen som helst dokumentation for behovet.
Det undrer mig, hvis behovet er så stort, at man så ikke har været i stand til at komme med bare ét eksempel i lovforslagets bemærkninger.
Line Barfod (EL), 2003-01-07:
Venstre var ikke i stand til at komme med et eneste eksempel.
Hr. Per Kaalund kommer så med et eksempel på en hustru til en narkomistænkt.
Men så vil jeg godt høre: I hvilke situationer mener Socialdemokratiet, at der er behov for, at det er tysk politi, der skal til Rømø og observere hustruen, i stedet for at man kan overdrage opgaven til dansk politi?
Der kan ikke være tale om, at det er, fordi det haster, for man skal jo nå at indhente en tilladelse hos rigspolitiet.
Så hvorfor er det nødvendigt, at andre landes politifolk skal have mulighed for at observere ikkemistænkte i Danmark?
Jeg kan forstå, at der er en række formodninger og tænkte situationer, som man kan forestille sig, men ikke noget som helst konkret om, hvad det egentlig er, man forestiller sig.
Jeg kan forstå, at der er nogle konkrete situationer, hvor man i Frankrig, Spanien og Belgien har nogle transporter, man gerne vil kunne følge over hinandens grænser.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre, var: Hvor går
grænsen for De Konservative i forhold til, i hvilke typer situationer man ikke mener, at udenlandsk politi skal have mulighed for at observere ikkemistænkte?
I hvilke situationer er det, der er behov for, at det er andet end dansk politi, der overtager observationen?
Vi taler ikke om situationer, hvor det haster, for når man skal nå at indhente en tilladelse fra rigspolitiet først, er det jo ikke i situationer, hvor man er lige på vej ind over grænsen i hælene på bankrøverne, for der drejer det sig om mistænkte, og der har vi allerede muligheden.
Derfor vil vi godt høre: Hvad er det for et materiale, der ligger til grund for det her, som har fået De Konservative til at støtte det?
Det håber jeg at vi kan få
bare en lille smule at vide
Om ikke andet må vi jo så have det under de videre forhandlinger.
Så vil jeg prøve at spørge på en lidt anden måde, for jeg kan forstå, at Socialdemokraterne har besluttet at støtte det her forslag: I
hvilke tilfælde synes Socialdemokraterne, det er godt, at det er udenlandsk politi, der på dansk grund observerer ikkemistænkte, i stedet for at man overlader denne opgave til dansk politi, hvis man finder det nødvendigt?
I hvilke situationer finder Socialdemokraterne, at der er behov for denne ændring?
Per Kaalund (S), 2003-01-07:
Det kan jeg svare kort på, nemlig at vi trygt vil overlade det til de danske myndigheder at afgøre, om de finder det
mest betimeligt selv at overtage den observation, hvad jeg synes kan være rigtigt i mange tilfælde, eller om de i konkrete eksempler vil lade tysk politi foretage observationen.