Pia Gjellerup (S), 1997-10-23:
Der er tale om, at man gør det i ganske særlige situationer.
Noget af det, der er tænkt på, er bl.a. at skabe nogle muligheder for, at man kan få uddannet arbejdskraft ud til områder, som vil være meget afhængige af at få den uddannede arbejdskraft som basis for at etablere eller fastholde en virksomhed.
Så der er ikke tale om, at man bare skal flytte rundt på alt og alle i fire timer om dagen.
Det ville være et skræmmebillede både for familierne og for vores miljø, og jeg tror faktisk også for de arbejdspladser, der ville være tale om.
Så dér kan jeg sige, at det er i de særlige tilfælde, hvor der er mulighed for at konstatere en stor fornuft i at gøre det.
I forhold til hr. Frank Aaen og hjemmehjælpen kan jeg ikke sige så meget andet, end at det, jeg har indtryk af i forhold til kommunerne, som i høj grad er dem, der har ansvaret for hjemmehjælpen, er, at det er et problem at få ansat tilstrækkeligt mange i de stillinger, som kommunerne har oprettet, fordi det er vanskeligt at skaffe
tilstrækkelig uddannet arbejdskraft.
Det er noget, som jævnligt har været drøftet med kommunerne, og jeg ved i hvert fald, at de forskellige aktører, der særlig har med socialpolitikken og kommunalpolitikken at gøre, er meget optaget af at medvirke til at fjerne nogle af de barrierer, der er, sådan at der kan blive ansat hjemmehjælpere i de stillinger, der faktisk står og venter på at blive besat.
Jeg glæder mig til næste år, hvor de nye regler om aktuel debat, også om finansloven, bliver til virkelighed, så vi, når finanslovforslaget er fremsat i slutningen af august, får en debat i begyndelsen af september her i Folketingssalen om dette store forslag. Sådan som vi har det nu og har haft det hidtil, har vi ventet ca. et par måneder.
Der er sket meget i det par måneder, og så kommer der en lidt uaktuel debat
efterfølgende, som oven i købet kommer lige efter åbningsdebatten, der kræver det store overblik, og som i år oven i købet også kom til at indeholde en meget omfattende økonomisk debat
Det har gjort, at det er en smule post festum i dag for en række af de ting, der vil være relevante at diskutere her i salen om finanslovforslaget.
Men det har vi altså gjort noget ved, så næste år bliver det anderledes. Da bliver finanslovens førstebehandling mere aktuel og spændende.
Men spændende kan det jo også godt være i dag, og jeg skal i hvert fald prøve at give nogle bidrag til debatten, der i hvert fald også er på sin plads, selv om det ikke nødvendigvis er den helt aktuelle debat.
I dag vil jeg derfor holde mig til hovedtrækkene i den økonomiske udvikling, målsætningerne for fremtiden og initiativerne i det nye finanslovforslag, som altså ikke er så nyt igen.
For Socialdemokratiet var der nogle helt afgørende målsætninger, da vi trådte ind i regeringen i januar 1993, om nogle afgørende ændringer i den generelle politik.
Vi ønskede en øget beskæftigelse; vi ønskede flere mennesker ud på arbejdsmarkedet; vi ønskede en bedre offentlig økonomi; vi ønskede at skabe tryghed i danskernes hverdag; vi ønskede en sikring af det danske samfunds fremtid, og vi ønskede at skabe grundlaget for en bæredygtig miljøudvikling.
For så vidt angår den øgede beskæftigelse, overtog vi regeringsmagten på et tidspunkt, hvor der var rekordledighed.
Udviklingen forud for 1993 havde været katastrofal, for det var lykkedes at tabe langt over 100.000 arbejdspladser i den private sektor i årene forud for 1993.
Men i årene siden og med de forventninger, vi har til 1998, og som vi klart kan se i horisonten, bliver der generobret langt mere end det, der blev tabt, og det med en vægt, så der kommer dobbelt så mange nye job i den private sektor som i den offentlige sektor.
I alt er der i årene 1993-1998 skabt mere end 150.000 nye job.
Målet for årene fremover vil fortsat være 30.000 flere arbejdspladser pr. år, og målsætningen er igen det dobbelte antal i den private sektor i forhold til den offentlige sektor.
Men for at nå disse mål er det nødvendigt hele tiden at komme med nye initiativer på arbejdsmarkeds-, uddannelses- og erhvervsområdet.
I år er der tale om forslag vedrørende øget mobilitet, større fleksibilitet, mere uddannelse og bedre adgang til uddannelse for medarbejderne.
Det er forslag, som bl.a. behandles mere detaljeret senere på dagen
, så dem skal jeg ikke gå i detaljer med nu. Dertil kommer en lang række generelle initiativer for den økonomiske politik, som sikrer en rolig lønudvikling, en fortsat lav rente, flere veluddannede medarbejdere, et godt forskningsmiljø med et godt samspil mellem den offentlige og den private forskning og en aktiv erhvervspolitik. Samlet giver det gode betingelser for et sundt erhvervsliv. Socialdemokratiets og regeringens politiske målsætninger for den offentlige service har også givet sig udslag i den måde, den offentlige beskæftigelse har udviklet sig på.
Den offentlige beskæftigelse inden for statens område har stort set været holdt i ro siden 1993.
Der er kommet ca. 3.000 nye medarbejdere i alt til og med den udvikling, vi venter i år.
Men i kommunerne og amterne er der kommet en del nye medarbejdere - ca. 7.000 pr. år i årene siden 1993 -
og det er medarbejdere, som i høj grad er blevet engageret inden for nogle af de områder, som vi i Socialdemokratiet har sat meget højt.
Vi har ønsket, at mulighed for børnepasning blev noget, der ikke var en så utrolig mangelvare, som vi har oplevet.
Folkeskoleområdet har også trukket
ny arbejdskraft til sig, og det har sundhedsområdet også.
Det er disse fire områder, der om nogen trækker nye medarbejdere til sig i kommunerne og amterne, og det er områder, hvor vi har ønsket en ekstra udvikling.
Det er ikke noget, der bare er sket af sig selv, vi har ønsket, at det skulle være sådan.
Målsætningen fra 1993 om at skabe en udvikling, som kunne trække flere ind på arbejdsmarkedet, er der også gjort meget ved.
I 1993 var der et rekordstort antal mennesker uden for arbejdsmarkedet i den erhvervsaktive alder.
Udviklingen op til 1993 var katastrofal.
Der kom 143.000 flere mennesker på overførselsindkomst, som det så smukt hedder - 143.000
mennesker, som måtte give op over for et arbejdsmarked, de enten ikke kunne klare mere, eller som ikke mere havde brug for dem.
Et fald på 13.000 mennesker!
Men i årene 1994-1998 er udviklingen vendt, og vi forventer, at vi som følge af gennemførelsen af finanslovforslaget vil opleve, at mere end 70.000 mennesker igen kommer i erhvervsaktivitet.
Vi har oplevet 4 år i træk med et fald i det meget høje antal mennesker, der er skubbet udenfor.
For fjerde år i træk bydes der flere mennesker ind.
I 4 år i træk har der været et gennemsnit, som vi forestiller os skal fortsætte i de kommende år, så ca. 20.000 mennesker hvert år får mulighed for igen at komme i aktivitet på arbejdsmarkedet.
Der skal skabes bedre vilkår for familierne, bl.a. med en mere fleksibel indretning af den nuværende børnepasningsorlov i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, og der er også forslag om længere fædreorlov.
Tilsammen giver de ting mulighed for, at de unge familier får bedre mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Vi ønsker bedre sikkerhed for medarbejderne, og der er vedtaget initiativer her i Folketinget, som skal gennemføres for at skabe en mere intensiv arbejdsmiljøindsats.
Det vil medvirke til færre skader og dermed bevirke, at færre personer kommer til skade eller bliver nedslidt og derfor må forlade aktiv tjeneste.
Et tredje område, hvor der gøres en indsats, er bestræbelserne for at skabe mere plads til de ældre og erfarne medarbejdere. Der er seniorpolitiske initiativer bl.a. i forlængelse af den nye sociallovgivning fra foråret, og der er fortsat en holdningsmæssig debat og et pres på arbejdsmarkedet - også det offentlige - for at holde fast på medarbejdere, også i den højere aldersgruppe og blandt dem, der måske ikke er 110 pct. aktive.
Før handlede personalepolitikken om at losse dem uden for porten hurtigst muligt.
Samlet bliver der flere tilbage på arbejdsmarkedet, som yder en indsats yderligere nogle år.
Endelig er der på det fjerde område mere aktivitet gennem arbejdsmarkeds- og socialpolitikken, som vil skabe nogle bedre muligheder for de mennesker, der har været udenfor og ventet længe på at komme ind, så det igen bliver muligt også for dem at komme i aktivitet igen.
Vores ønske om en bedre offentlig økonomi stod også for døren i 1993, og der er nu overskud på de samlede offentlige finanser i staten, amterne og kommunerne - et overskud, som i 1998 forventes at stige til over 15 mia. kr., mens vi nåede bunden i 1993 med et underskud på 35 mia. kr.
De mange milliarder, der er kommet til siden som følge af øgede indtægter og navnlig på grund af færre udgifter, fordi vi har haft aktivitet i samfundet, betyder, at vi har kunnet skifte fra en katastrofalt dårlig offentlig økonomi til en offentlig økonomi i en god gænge.
Strukturel budgetsaldo er ikke et særlig tilgængeligt udtryk, men det betyder kort og godt, at vi i forhold til den underliggende økonomiske udvikling har fået forholdsvis mere ud af pengene end i de foregående 20 år, og det synes jeg
bestemt ikke hverken regeringen eller regeringspartierne skal skamme sig over.
Forbedringen af den offentlige økonomi er ikke sket gennem et øget skattetryk; det falder lidt, også selv om vi - som vi skal - medregner den nye ekstra pensionsopsparing i ATP som skat.
Jeg skal her bare erindre om, at Venstre og De Konservative, da de havde regeringsansvaret, øgede skattetrykket med ½ pct. hvert eneste år.
Med Socialdemokratiet som regeringens ledende parti har der været ført en konsekvent økonomisk politik, hvor der har været sat aktivitet i gang, hvor det har været nødvendigt. Jeg har nævnt en række af områderne: arbejdsmarkedet, uddannelse, børnepasning, ældreomsorg, sygehusene - og jeg kunne fortsætte længere endnu - mens der er bremset op de steder, hvor det har været nødvendigt: administration, offentligt byggeri, overførsler og erhvervstilskud.
Det offentlige forbrug udgør derfor en stadig mindre del af den samlede samfundsproduktion.
Gælden skal fortsat nedbringes, så den gæld, vi overtog fra Venstre og De Konservative i 1993, er halveret i år 2005.
Vi er allerede godt på vej, og i 1998 tager vi et rigtigt hug til.
Desuden skal jeg for god ordens skyld nævne, at inflationen er behersket, renten fortsat lav og valutakursen stabil.
Alt i alt et billede af en sund økonomi.
Vores ønske om at skabe grundlag for tryghed i danskernes hverdag har givet sig udslag i nogle af de ting, jeg allerede har nævnt, nemlig mulighed for at få passet sine børn, bedre omsorg for de ældre, en større effektivitet på sygehusene og en bedre folkeskole.
Det er mål, der bl.a. er nået gennem aftaler med amter og kommuner, og det er mål, som vi ønsker at forfølge også i de kommende år.
Med hensyn til vore ønsker om at sikre samfundets fremtid har vi satset afgørende på to områder, og det ene er forskningsområdet.
Det kan være ny medicin, det kan være bedre behandlingsmetoder, eller det kan være produkter af en højere teknologisk værdi.
Det er vigtigt at være forrest på forskningsfronten for at få det fulde udbytte af den internationale konkurrence, men det er heldigvis et område, regeringen har valgt at satse på i de tidligere år, det er en linje, som fortsættes med finanslovforslaget for 1998, og det er en udvikling, som vi i Socialdemokratiet
absolut vil støtte.
Den danske arbejdsstyrke skal være klar til at møde udfordringerne, som fremtiden byder på.
Den teknologiske udvikling og stigende internationalisering skaber store krav.
Der kræves høje faglige kvalifikationer og stor evne til at omstille sig, men også kreativitet og selvstændighed.
Uden kreativitet og selvstændighed og en stærk personlighed kan man ikke drage den tilstrækkelige nytte af de høje kvalifikationer, og Socialdemokratiet bakker de målsætninger op, som regeringen har sat på uddannelsesområdet, bl.a. at langt flere af en ungdomsårgang får en ungdomsuddannelse, og at stadig flere får en videregående uddannelse.
Vort ønske om at bidrage til at skabe en bæredygtig miljøudvikling har også nydt fremme i de seneste år.
De samlede statslige udgifter på miljøområdet er vokset, og i 1998 bliver miljøindsatsen yderligere forstærket.
På den internationale front bliver Danmarks indsats i bl.a. Central- og Østeuropa og udviklingslandene styrket, og herhjemme er der bl.a. sat flere penge af til energibesparelser i erhvervslivet og til en indsats for at fastholde, at vi fortsat kan have rent vand i Danmark.
Langt det meste vand, som drikkes i Danmark, er grundvand, og vi skal passe på, at grundvandet ikke bliver forurenet.
Det er desværre allerede sket nogle steder, og derfor er der afsat penge, som skal bruges til at beskytte grundvandet de steder, der er ved at blive forurenede.
Samtidig bliver vandet dyrere for at lægge en dæmper på forbruget.
Vi har som et yderligere bud på, hvordan miljøbeskyttelsen kan stå på dagsordenen alle steder, også sidste år aftalt sammen med SF og Enhedslisten, at årets finanslovforslag skulle undergå en miljøvurdering.
Det er altså det første år, vi har prøvet det, og man må selvfølgelig sige, at det er lidt af et forsøg.
Nogle af de ting, vi kan se i miljøvurderingen, er glædelige, men andre er bekymrende med hensyn til at opnå de mål, vi har sat os på miljøområdet.
Jeg mener, det kan blive et godt redskab, navnlig når vi får mulighed for, efterhånden som årene går, at se på udviklingen og efterhånden blive bedre til at finde de rigtige målemetoder og de rigtige vurderingsområder.
Jeg tror, at miljøvurderingen af finansloven kan blive et ganske anvendeligt redskab for os.
Der er lagt en god grund med dette forslag og med de initiativer, som Folketinget har behandlet under åbningsdebatten og ved førstebehandlingerne i går om den ekstra pensionsopsparing i ATP og om udlånsdæmpning i ejendommenes friværdi.