runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Boisen (EL), 2004-11-12:
Også Enhedslisten ser overvejende positivt på forslaget om en udvidelse af pligtafleveringen.
At også den elektroniske kulturarv skal sikres, er en selvfølge.
Det er til gavn for forskningen og for den almene oplysning.
Og forhåbentlig bliver lovforslaget ikke overhalet indenom af den teknologiske udvikling.
Det er i hvert fald nødvendigt løbende at evaluere udviklingen i sammenhæng med lovteksten.
Det er vigtigt, at indsamlingen sker i et tæt samarbejde med de berørte organisationer, og at indvendingerne fra f.eks. Producentforeningen ikke siddes overhørig, så pligtafleveringen bliver unødig bøvlet.
Ole Sohn (SF), 2004-11-12:
SF ser positivt på forslaget, som det foreligger.
Jeg vil dog gerne indlede med at sige, at jeg ikke er helt enig med Dansk Folkepartis fru Louise Frevert, når hun siger, at hun er glad for, at Kulturministeriet har været fremsynet.
Jeg vil nærmest vende det om og sige, at jeg ville have været forarget, hvis ikke Kulturministeriet havde efterlevet de anbefalinger, som ligger i udredningen om bevaring af kulturarven, for det er reelt det, der er tale om.
Så vi lige får det på plads.
Det, der er det væsentligste, det nye i forslaget, er jo bevaringen af den elektroniske kulturarv.
Der synes jeg at man har fundet en rimelig balance.
Jeg havde gerne set, at man kunne have høstet mere, så man kunne bevare mere, sådan at det ville være efterkommerne, der skulle tage stilling til, hvorvidt det nu var brugbart eller ej.
Det er jo altid selektivt.
Men jeg synes, det er fint, at vi kommer i gang, og at man nu foretager de her fire årlige tværsnitshøstninger og ca. 80 selektive høstninger.
Det synes jeg giver et godt grundlag for at bevare den elektroniske kulturarv.
Jeg synes også, der generelt ligger en rimelig fornuftig balance mellem sikringen af kulturarven og det, at det pligtafleverede materiale ikke underminerer det kommercielle marked for de samme kulturprodukter.
Så på den måde synes vi alt i alt, det er et godt forslag.
Jeg vil godt understrege, at når vi snakker kulturarv, mener jeg, vi skal være meget varsomme med ligesom at rose os selv for meget af, hvad det egentlig er, vi gør.
For når vi nu benytter os af museer, går på arkiver, biblioteker og lignende for at glædes over den del af kulturarven, som vores forgængere har beæret os med, så skal vi jo være opmærksomme på, at alle forrige generationer, som har sørget for, at vi har en så unik bevarelse af vores kulturarv, alt andet lige har været fattigere som samfund og dermed har ofret mere, for at vi kunne have glæde af kulturarven.
Så jeg vil omvendt sige, at vi ville være nogle skarn, hvis vi ikke i en situation, hvor vi relativt er rigere end tidligere generationer, skulle sikre, at der sker en nutidig indsamling af kulturarven til glæde for vores efterkommere.
Det er en simpel forpligtelse, vi har.
Det er ikke noget, vi skal bryste os af.
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-12:
Nu har vi hørt fru Louise Frevert påpege det og nu også hr. Naser Khader spørge, om ikke man skulle tage det fulde skridt og sige, at det også skulle gælde alle, der er ansat i dag.
Derfor vil jeg gerne høre hr. Naser Khader, om ikke hr. Naser Khader vil være bekymret for den enorme administrative byrde, det vil være for den enkelte lille forening med et betydeligt antal frivillige ledere, som man måske har haft i mange år, pludselig at skulle til at gennemføre en sådan proces, hvor det så med et bliver vanskeligt og bureaukratisk og omfangsrigt, i stedet for at vi nu kunne få startet i en positiv stemning.
Jeg har glædet mig meget over, at høringssvarene fra idrætten har sagt: Der er fuld opbakning, vi er med, vi vil anbefale det, og vi vil håndhæve det.
Kunne vi ikke holde den tone i stedet for pludselig at komme med et lovforslag med reelt set tilbagevirkende kraft, som man jo normalt er bekymret for i det her Ting?
Naser Khader (RV), 2004-11-12:
Jeg skal gøre det kort: Det Radikale Venstre er ligesom Dansk Folkeparti meget optaget af dansk kulturarv.
Der er vi meget enige.
Og det er meget vigtigt i en globaliseringstid, at vi værner om vores kulturarv.
Jeg vil ikke gennemgå hele lovforslaget, men bare bemærke, at lovforslaget rummer fire hovedområder: pligtaflevering af værker udgivet i eksemplarform; af materiale offentliggjort i elektroniske kommunikationsnet; af radio- og fjernsynsprogrammer; af film, produceret med henblik på offentlig fremvisning.
Det er et væsentligt formål med forslaget at skabe overensstemmelse mellem den teknologiske udvikling på kulturområdet og at samle lovgivning om pligtaflevering i én lov.
Alt i alt synes vi i Det Radikale Venstre, det er et godt forslag, som vi støtter.
Jeg sagde ikke noget om, at det skal være sådan for alle ansatte, jeg spurgte bare, hvad argumenterne er for, at det ikke gælder alle ansatte.
Det kunne jeg godt tænke mig at få lidt mere at vide om.
Hvis det er økonomien, så sig det åbent, men hvis det er administration eller bureaukrati, så sig det.
Det var bare et spørgsmål, som jeg gerne ville have afklaret.
Hvad er årsagen til, at det ikke også omfatter dem, der eksempelvis har været ansat i 20 år, for det kan godt være, at nogle af dem måske har begået overgreb mod børn?
Hvordan kan vi forebygge, at nogle af de ansatte ikke også begår overgreb mod børn?
Louise Frevert (DF), 2004-11-12:
Nu er jeg altså blevet lidt forvirret.
Er det sådan, at De Radikale bare stiller et spørgsmål for spørgsmålets skyld, eller er det sådan, at der er indhold i spørgsmålet?
Jeg kan godt forstå ordene, men er det bare et tomt spørgsmål, der bliver stillet, eller mener hr. Naser Khader, at hr. Naser Khader og De Radikale ønsker, at alle skal have en straffeattest?
For der er jo ikke nogen grund til at stille et spørgsmål, hvis man ikke mener noget med det eller kan bruge spørgsmålet til noget.
Så er det jo tidsspilde for alle her.
Naser Khader (RV), 2004-11-12:
Nu er det altså ikke tredje og sidste behandling af lovforslaget.
Det er første behandling.
Udgangspunktet er, at vi er positivt indstillet over for lovforslaget, men der er da nogle gange, hvor man justerer sin indstilling i forhold til de svar på spørgsmål, man stiller under førstebehandlingen.
Hvis det ikke er økonomisk og bureaukratisk uoverkommeligt m.v., så er vi positivt indstillet over for, at det også omfatter dem, der er ansat.
Men vi skal lige have det afklaret først.
Pia Boisen (EL), 2004-11-12:
Det vil Enhedslisten også være med til, og på den led er vi positive over for målsætningen og grundtanken i lovforslaget.
Men indhentelse af børneattester repræsenterer jo ikke et sikkert bolværk eller måske overhovedet noget bolværk mod overgreb mod børn.
Her er der brug for, at den enkelte organisation eller institution skaber en konkret strategi med nogle konkrete retningslinjer.
Af høringssvarene fremgår det bl.a., at Dansk Røde Kors har arbejdet meget grundigt med den problematik.
Børneattester vil let kunne give en falsk tryghed, og man kan sige, at en børneattestindhentelse måske mere vil beskytte klubformanden eller kommunalbestyrelsen mod at få røde ører den dag, der er en artikel i Ekstra Bladet om, at der var blevet ansat en pædofil i en institution eller i en sportsklub, end det beskytter nogen børn i sig selv.
Men naturligvis skal man jo gøre, hvad man kan, og det skal foregå på en måde, sådan at der er kvalitet i den lovgivning, vi laver.
Det er lidt uforståeligt, at det her er et kulturspørgsmål.
Forslaget er en meget bred bemyndigelse og lægger op til, at det enkelte ministerium kan stå for udmøntningen.
Enhedslisten er enig i, at der behov for, at der bliver en klarere afgrænsning og nogle klarere definitioner, sådan at der er en sammenhæng mellem den udmøntning, der bliver på forskellige områder.
Hvad er direkte kontakt med børn?
Hvilke faggrupper skal være omfattet?
Hvor tit skal man være som frivillig i en institution eller på et sygehus for at være omfattet?
På den led er der brug for et grundigt udvalgsarbejde med inddragelse af Justitsministeriet og måske også Straffelovrådet, når man kigger på den sanktion, der lægges op til for dem, der overtræder ikke forbud mod pædofili, men forbud mod at ansætte folk uden at indhente en attest.
Jeg synes også, der er behov for at få belyst registersikkerheden.
Selv om det er ganske, ganske få, som vil komme ud med en attest, der er noget som helst på, så er der jo også en eller anden form for retssikkerhed i det her med hensyn til tavshed og behandling af følsomme oplysninger.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-12:
Da Kristendemokraternes kulturordfører, fru Bodil Kornbek, ikke kan være til stede, skal jeg på partiets vegne fremføre følgende: Vi skal beskytte vores børn mod voksnes seksuelle overgreb.
Det er vores pligt og ansvar både som politikere, forældre og voksne.
Indsatsen over for seksuelle overgreb mod børn skal skærpes, og Kristendemokraterne mener, at lovændringen som foreslået af regeringen kan være et effektivt instrument i denne proces.
Vi ved fra mange konkrete sager, at voksne med seksuelle interesser i børn søger hen, hvor børnene er, dvs. i ungdomsklubber, frivillige foreninger, skoler, børnehaver, ungdomsskoler osv.
Derfor er der også god grund til at give ledere i disse institutioner og organisationer et legitimt redskab i hånden, der sikrer, at voksne, som er dømt for overgreb, blufærdighedskrænkelse eller for besiddelse af børnepornografi, ikke kommer til at arbejde med børn og unge.
Som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, er der fra den 1. april 2001 til den 1. november 2004 indhentet 124.924 børneattester.
I 21 tilfælde var der oplysninger om domme for seksuelle overgreb mod børn.
Det er efter Kristendemokraternes opfattelse alle de administrative foranstaltninger værd, såfremt vi bare kan forhindre ét overgreb ved at gøre det til en pligt at indhente børneattesterne.
Det kan lyde som et lille antal, som er fundet på baggrund af de hidtidige bestræbelser, men det er det værd, som jeg sagde.
Hellere finde kun 21 tilfælde og dermed forhindre overgreb mod børn
end ikke at finde nogen
Kristendemokraterne tror på, at indhentning af børneattester kan have en præventiv effekt.
Jeg vil dog samtidig gerne understrege, at et tjek i strafferegisteret kun er ét redskab i forebyggelsen af pædofili.
Børneattester kan og må derfor ikke stå alene.
Som flere af høringssvarene også påpeger, må foreninger og arbejdspladser arbejde med spilleregler eller en adfærdspolitik for, hvordan man omgås hinanden for at forebygge og minimere risikoen for nye overgreb, ikke mindst fordi pædofile, som ikke er dømt, ikke vil blive fanget i et tjek ved brug af børneattester.
Derfor er det vigtigt at have generelle regler for, hvordan man omgås børn, så disse personer kan opdages i tide.
Kristendemokraterne finder det derfor helt centralt, at der i forlængelse af dette lovforslag afsættes ressourcer til uddannelse, oplysning og træning af de mange, der står med ansvaret for vores børn i skoler, institutioner og foreninger samt rådgivning til de ledere, der skal udmønte loven, om at indhente børneattester i praksis.
Lad mig til dette tilføje, at jeg synes, det er rigtigt, som flere ordførere påpeger, at dette lovforslag også bør ses i relation til andre udvalgsarbejder og jo da ikke mindst i forhold til Retsudvalget, og derfor kan vi tilslutte os, at man i udvalgsarbejdet søger at udbrede viften af instrumenter, der bliver brugt til at se på lovforslaget.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-11-12:
Ministeren siger, at man vil prøve at se på, at det ikke bliver et administrativt tungt apparat, og jeg vil sige, at jeg håber ikke, det bare er ord, men også bliver handling.
Men jeg vil gå videre og sige, at når vi tager den ganske almindelige dagligdag ude i klubberne eller i institutioner, skoler eller andet, skal man jo ansætte personale.
Men det kan man ikke vente flere måneder med, så derfor vil jeg godt høre: Kan der være en deadline?
Hvis en frivillig medarbejder brænder for noget, og man f.eks. står og mangler en træner, kan man jo ikke vente en måned eller to.
Det samme gælder, hvis man skal have personale til institutioner, der mangler personale, det kan også være på en børneafdeling på et hospital, eller det kan være en dagplejemor, så det vil jeg gerne høre lidt om.
Brian Mikkelsen (KF), 2004-11-12:
Det her bliver ikke bare ord, men også handling.
Det er simpelt hen en klar målsætning fra regeringens side, at det skal være så let som overhovedet muligt at være idrætsleder og foreningsleder i det hele taget.
Med hensyn til Det Centrale Kriminalregister skal vi sørge for, at det kommer til at foregå så hurtigt som muligt.
I forbindelse med finansloven er der bevilget 5 mio. kr. til det arbejde ifølge den aftale, der blev indgået med Dansk Folkeparti, De Radikale, Kristendemokraterne og SF, og som S og Enhedslisten senere tilsluttede sig.
Der er simpelt hen bevilget penge til arbejdet, så jeg forventer ikke, at der kommer til at gå særlig lang tid, fra man har afgivet en forespørgsel, til man får svar på den.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-11-12:
Jeg vil sige, at et er, hvad man forventer, men et andet er, hvornår man får tilbagemelding fra registeret; men det får vi jo at se.
Jeg kan bedst lide at tage udgangspunkt i den virkelige verden.
En skoleklasse mangler sin lærer, fordi læreren har halsbetændelse, som mange jo har lige nu, eller en daginstitution mangler en pædagog.
Hvis træneren i en fodboldklub er syg, kan man enten sende børnene hjem, eller også sker der det, at en far træder til og træner børnene, men skolen og institutionen kan ikke få en vikar, fordi der ikke er nogen børneattest.
Hvordan ser ministeren på det?
Er det sådan, at ministeren mener, at man alligevel kan indkalde en vikar og der ikke behøves nogen børneattest?
Så er vi ude i, hvornår man kan, og hvornår man ikke kan.
Eller er det sådan, at der ikke kan indkaldes en akut vikar, og at en far eller en mor ikke kan overtage noget træningsarbejde i en idrætsforening?
Carina Christensen (KF), 2004-11-12:
Jeg er helt enig i, at vi selvfølgelig også har et armslængdeprincip her, men det er min personlige mening, at alt på nettet ikke er lige bevaringsværdigt.
Men jeg synes, at de høstninger, man lægger op til, hvor man både tager nogle brede høstninger, hvor man henter alt ind, der er, og laver nogle konkrete begivenhedshøstninger, er en fornuftig måde at gøre det på og en god måde at vise det her samfund, som det ser ud her og nu.
Ole Sohn (SF), 2004-11-12:
Der skal laves en rammelov, der skal laves bekendtgørelser, og det berører en lang række ressortministerier, og jeg ville da føle mig mest tryg, hvis man havde ladet fagudvalget foretage vurderingen.
Hvad er egentlig forklaringen på, at det er landet her og ikke i Retsudvalget?
Poul Qvist Jørgensen (S), 2004-11-12:
Jeg tror, jeg hørte rigtigt, da jeg hørte, at fru Carina Christensen sagde, at ikke alt er lige bevaringsværdigt.
Det kan man jo selvfølgelig have mange meninger om.
Jeg går ud fra, at fru Carina Christensen er enig i, at det egentlig ikke er ordførerens opgave at have den holdning.
Carina Christensen (KF), 2004-11-12:
Når man taler om bevaring af vores kulturarv, tænker de fleste nok umiddelbart på den fysiske kulturarv, altså vores museumsgenstande, vores arkiver, vores kunstsamlinger osv.
Begrebet den digitale kulturarv er stadig nyt for mange mennesker.
Ikke desto mindre er netop den digitale kulturarv af stigende betydning for os.
Flere og flere værker offentliggøres i dag på digitale eller elektroniske medier, det gælder eksempelvis alt materiale, der findes på internettet, diverse lydoptagelser samt radio- og tv-udsendelser.
Det er meget vigtigt for vores eftertid, at vi også sørger for at indsamle og bevare disse digitale og elektroniske værker, og det er netop, hvad det her lovforslag lægger op til.
Det nyeste ved forslaget er indsamlingen og bevaringen af materialet fra internettet.
Det er klart, at det vil være en umulig opgave at indsamle og bevare alt fra internettet, og alt på nettet er absolut heller ikke lige bevaringsværdigt.
Vi Konservative er godt tilfredse med det indsamlingsniveau, der her lægges op til.
Vi mener, at de planlagte høstninger eller kopieringer, som det også hedder, vil give vores efterkommere et godt billede af vores tid og det samfund, som vi lever i her og nu.
For os har det også været vigtigt, at ordningen er fremtidssikret, så vi ikke overhales af den teknologiske udvikling.
Det er så vigtigt, at vi ikke taber den her del af kulturarven på gulvet, eksempelvis fordi det viser sig, at digitale optagelser forsvinder over tid, som man hører det kan ske med de billeder, vi tager derhjemme med vores digitalkamera.
Men også det synes der at være taget god højde for.
Vi er i hvert fald godt tilfredse med, at de konkrete strategier for indsamlingen hele tiden vil blive justeret administrativt i lyset af den teknologiske udvikling.
Alt i alt et godt forslag, som Det Konservative Folkeparti kan støtte.
Louise Frevert (DF), 2004-11-12:
Dette lovforslag har en del sammenhæng med L 78, men i den store sammenhæng er det klart, at lovforslagene skal behandles individuelt, for dette er en selvstændig lov, der kun drejer sig om pligtaflevering.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at Dansk Folkeparti er glad for, at Kulturministeriet er så fremsynet, at man har set udviklingen.
Vi vil nu være et af de første lande, der tager fat på den kæmpemæssig store opgave, som det vil være at fremtidssikre kulturarven for vore kommende generationer.
I den tidligere lov om pligtaflevering har de elektroniske medier ikke været indbefattet, heller ikke film samt radio- og fjernsynsprogrammer.
Så summa summarum får vi her slået flere fluer med bare et smæk, og det mener vi er hensigtsmæssigt og meget rationelt.
Der har været en frivillig aftaleordning med Danmarks Radio og TV 2 om indsamling af radio- og fjernsynsprogrammer, men det bliver nu lovpligtigt, og Statens Mediesamling på Statsbiblioteket bliver pligtafleveringsinstitution, hvilket vi er meget trygge ved.
Der vil også være mulighed for at følge medieudviklingen og se nærmere på, om nogle lokale tv-stationers egne produktioner skal medtages i lovgivningen, men det er der taget højde for kan ske i lyset af medieudviklingen.
Filmområdet er implementeret i denne lovgivning, og der vil stadig være pligtaflevering til Det Danske Filminstitut, men vi er trygge ved, at alt bevares samlet for eftertiden.
Fremsynethed har åbenbart været kodeordet i det her lovforslag, det er strålende.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2004-11-12:
Det havde måske været hensigtsmæssigt, om dette forslag blev behandlet samtidig med L 78 om ophavsretten.
Men de kommer jo da lige efter hinanden, så det går nok.
Vi synes, at lovforslaget relativt fint flugter de planer, der blev omtalt bl.a. i forbindelse med udredning af bevaring af kulturarven fra 2003, og vi har noteret os, at der langt overvejende er tilslutning i de høringssvar, Kulturudvalget allerede har modtaget.
Vi har som udgangspunkt den opfattelse, at de personfølsomme oplysninger og andet, f.eks. børneporno, er der anvist måder til hvordan man kan undgå brug og misbrug af.
Jeg synes også, at forskernes behov er blevet tilgodeset, men noterer, at flere bl.a. fra universitetsverdenen ikke synes, lovforslaget er vidtgående nok.
I fremsættelsen argumenteres der for, hvorfor man ikke foreslår videregående muligheder.
Mon ikke, vi skal se lidt på den side af sagen i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Vi er meget tilfredse med, at der nu sikres en lovmæssig forpligtelse til at aflevere og opbevare film på en tilsvarende vis, som man nu i henhold til den gamle pligtafleveringslov indsender, og man bevarer de trykte materialer.
Og vi noterer ligeledes, at det nu overlades til Filminstituttet at varetage den opgave.
Om man når frem til en tilfredsstillende indsamling af henholdsvis internetmateriale og radio- og fjernsynsprogrammer, kan selvfølgelig diskuteres.
Vores udgangspunkt er, at det hele ikke kan indsamles uden stor ulejlighed, svulmende udgifter og udvidet lagerkapacitet, selv om jeg selvfølgelig er klar over, at ved anvendelsen af nyere teknologi vil lagerkapacitetsbehovet blive et andet og mindre, end når vi taler papiropbevaring.
Der lægges op til, at der bliver tale om en indsamlingsstrategi, der for de elektroniske materialer omfatter fire årlige tværsnitshøstninger, et stort antal – det er 80 – selektive høstninger og endelig to-tre begivenhedshøstninger.
Vi har noteret os, at landsdækkende tv- og radiokanaler, jeg havde nær sagt selvfølgelig, skal sikre deres udsendelsers bevarelse og tilgængelighed.
Med hensyn til de regionale og lokale radioog tv-kanaler skal der jævnfør forslaget blot indsamles et repræsentativt udsnit.
Her er spørgsmålet, som også nævnt under de elektroniske medier: Bliver der indsamlet tilstrækkeligt?
Og opnår man et egentligt repræsentativt udsnit?
Også det må vi se på i udvalgsarbejdet.
Men som udgangspunkt bakker vi op om lovforslaget i den foreliggende form.
Jens Rohde (V), 2004-11-12:
Formålet med dette lovforslag er at sikre vores kulturarv af materiale, som bliver offentliggjort i elektroniske kommunikationsnet.
Nu ville det selvfølgelig være en temmelig voldsom belastning at kræve, at alle skulle sende deres materiale til pligtafleveringsinstitutionerne hver eneste gang, og derfor gør vi det, at vi giver institutionerne adgang til selv at hente materialet ned og kopiere det.
Når det gælder radio og tv, har pligtafleveringsinstitutionerne adgang til at optage programmerne, og endelig bliver også film omfattet af pligtafleveringsloven.
Da materialer fra f.eks. internettet vil kunne indeholde følsomme oplysninger, vil materialet kun blive tilgængeligt til forskningsbrug.
Venstre støtter forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 2004-11-12:
Regeringen har valgt at sige, at denne bemyndigelseslov skal ligge hos kulturministeren som en paraplylov, men det er ude i de enkelte ressortområder, man skal implementere den.
Men vi har valgt at sige, at fordi udgangspunktet er den frivillige sektor, hvor hundredtusindvis af børn færdes hver eneste dag, skal rammerne fastlægges i Kulturministeriet, mens implementeringerne foregår i Kirkeministeriet, Undervisningsministeriet, Socialministeriet, Familieministeriet og Justitsministeriet.
Her implementerer man selv det, der hører under ens egen ressort, men alt vil selvfølgelig, også den videre udvalgsbehandling, foregå i tæt samarbejde med Justitsministeriet.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Villy Søvndal (SF), 2004-11-16:
Ministeren anvender to argumenter, der går i hver sin retning, og derfor vil jeg egentlig for at sikre en kvalificeret debat fremover bede ministeren om at beslutte sig for, hvad for et af dem hun vil vælge.
I den ene sætning siger ministeren – nu har jeg skrevet det ned efter, hvad jeg hørte – at i sin tid lavede man forliget for at undgå, at så mange kom på førtidspension; det var grunden til, at Venstre dengang stemte for SR-regeringens forslag om at ændre refusionen.
Det var altså for at bremse tilgangen.
Så siger ministeren modsat, at der intet belæg er for at tro, at mennesker ikke får deres pension, selv om der nu er ændret i det.
De to sætninger kan jo altså ikke være rigtige samtidig, og derfor vil jeg egentlig bare i al stilfærdighed bede ministeren beslutte sig for, hvilket et af dem vi skal diskutere som grundlaget fra nu af og resten af debatten.