runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-03-21:
Nu tillader jeg mig lige denne bemærkning: Jeg forstår, at det, irerne gør, når de har folkeafstemning, er, at de vil indskrive den traktat i deres grundlov, så de ikke har tvivl om retsgrundlaget.
Det er grunden til, at de har en folkeafstemning, og det er deres måde at indrette det på.
Men så har jeg to spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen
: Der blev sagt, at det er svære juridiske sager.
Tror hr. Holger K. Nielsen ikke, at det bare ville betyde, at befolkningen bliver kastebold i en folkeafstemning imellem forskellige skoler i forhold til den juridiske tolkning, og at vi i virkeligheden efterlader det hele i en kaotisk situation, hvor folk ikke kan gennemskue noget som helst i forhold til det?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Jeg forstår, at hr. Holger K. Nielsen siger, at ulemperne er mindre end fordelene, fordi det handler om udvidelsen.
Er SF og hr. Holger K. Nielsen parate til ved en folkeafstemning at risikere, når der nu ikke er grundlag for det i henhold til grundloven, at skulle kaste udvidelsen, EU og Danmark ud i en fuldstændig kaotisk situation?
Og hvad skulle man i givet fald gøre, hvis vi fik
et nej?
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Nicetopmødet vil uden tvivl gå over i historien.
Her kom gennembruddet.
Her blev EU i stand til at optage de 10 central- og østeuropæiske lande, der søger om medlemskab.
I løbet af de næste 18 måneder skal vi forhandle de mere detaljerede medlemsvilkår på plads for ansøgerlandene, så vi kan åbne EU for de nye lande allerede i år 2002.
De øst- og centraleuropæiske borgere har jo ikke tidligere haft nogen politisk indflydelse i det halve århundrede, hvor de var sovjetiske vasalstater.
Et vigtigt mål er nået, når vi i EU kan byde vore østeuropæiske naboer velkommen.
EU skal være et samarbejde for alle europæiske demokratier.
Først efter Berlinmurens fald i 1989 blev det muligt at virkeliggøre dette mål.
Nu kan vi hele Europa.
Fremtidige stridigheder kan løses ved EU's forhandlingsbord og ikke på slagmarken.
Med et stærkt europæisk samarbejde kan vi sikre et frit og fredeligt Europa.
Med hensyn til det mere generelle spørgsmål om, hvorvidt EU-traktaten kræver en dansk folkeafstemning, må jeg skuffe nejpartierne og Enhedslisten.
I Venstre er vi tilfredse med en undersøgelse, Justitsministeriet har foretaget.
Vi er enige i konklusionen om, at der ikke i forbindelse med denne traktat er behov for at overføre formelle beføjelser fra Danmark til EU, og dermed er der ikke noget formelt krav om at afholde en folkeafstemning.
Men hensyn til spørgsmålet om undersøgelser er det klart, at i Venstre ønsker vi så mange undersøgelser som overhovedet muligt, både om EU og grundloven og andre EU-politiske spørgsmål.
Men vi ser ikke nogen grund til, at hverken Folketinget eller regeringen skulle igangsætte et sådant arbejde.
Vi er i øvrigt også ret sikre på, hvis det skulle ske, at et flertal her i Folketinget besluttede sig for at lave et udredningsarbejde, at netop Enhedslisten straks ville komme rendende og sige, at det bare var et bestilt arbejde fra regeringen, et bestilt arbejde fra japartier og et flertal i Folketinget.
Det er ikke mere end nogle få måneder siden, at DUPI lavede en stor undersøgelse, som nejpartierne løb fnysende fra, fordi man mente, at der var tale om bestilt arbejde.
Det sidste spørgsmål, der blev stillet i forbindelse med forespørgslen, var om fremtidsplanerne.
Og der kan vi da godt sige allerede nu, at for Venstre er Nicetraktaten ikke god nok.
Vi skal tænke videre.
EU skal til stadighed tilpasses nye udfordringer.
EU skal til stadighed være den dynamiske ramme for Europas udvikling.
Der er behov for forenklinger for at gøre EU mere overskuelig og dermed mere nærværende for de enkelte borgere.
I Venstre er vi meget tilfredse med, at datoen er sat, så vi allerede i dag kan gå i gang med den folkelige debat om EU's fremtid.
For vi tror faktisk på, at jo mere folkelig debat, jo mere diskussion om Europa, jo mere tilslutning vil der være til, at vi fastholder et stærkt, dynamisk europæisk samarbejde.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Der er jo meget fornuft i den konklusion, der ligger i det forslag til vedtagelse, som hr. Holger K. Nielsen kommer med.
Det minder jo i og for sig meget om det, Enhedslisten har fremsat.
Der er kun ét punkt, hvor jeg godt vil spørge hr. Holger K. Nielsen, og det er angående den der påstand om, at det skulle være en uomgængelig betingelse for udvidelsen, at Nicetraktaten bliver vedtaget.
Det håber jeg ikke hr. Holger K. Nielsen mener helt i dybden.
For han kan jo komme i den situation, at der f.eks. bliver en folkeafstemning i Irland, og det siger irske ministre at der gør, fordi den irske grundlov altså ikke kan holde til en Nicetraktat uden en folkeafstemning.
Det skyldes efter den orientering, jeg har fået, det med det forstærkede samarbejde.
Man forventer nu, at den folkeafstemning kommer sidst i maj.
Hvis det nu bliver et nej, har hr. Holger K. Nielsen så den opfattelse, at så bliver der ingen udvidelse?
Det tror jeg ikke.
Så har hr. Holger K. Nielsen vel den opfattelse, at så må der forhandles i EU om, hvad man så gør.
Derfor er det ikke sådan, at hvis man siger nej til Nicetraktaten, så bliver der ingen udvidelse.
Næ, så er det sådan, at så må der forhandles.
Hr. Holger K. Nielsen ved alt om den slags ting, for da vi stemte nej i 1992 til en traktat, blev der så sandelig forhandlet også af hr. Holger K. Nielsen.
Måske ikke med det allermest lykkelige resultat, men der blev forhandlet
Så jeg håber, hr. Holger K. Nielsen kan se, at den indledende sætning i hans forslag ikke er helt heldigt formuleret.
Lene Espersen (KF), 2001-03-21:
Jeg må så bare sige, at jeg præcis har den modsatte opfattelse af det, hr. Kristian Thulesen Dahl her siger fra Folketingets talerstol.
Tværtimod mener jeg, at det udstiller hr. Kristian Thulesen Dahls hykleri.
På den ene side har vi en grundlov.
Den skal vi forsøge at efterleve, og hvis der overhovedet tilbage i historien er et eneste eksempel på, at man har gjort noget andet, jamen så er det jo sådan set også i orden.
Hvad er egentlig Dansk Folkepartis politik?
Er det, at man sådan skal prøve at efterleve grundlovens bestemmelser, eller er det ikke?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Nu kan man diskutere, hvem man skal adressere hykleriet til.
Jeg stiller et spørgsmål om, hvad man gjorde fra konservativ side i midtfirserne, hvor man efter fru Lene Espersens udtalelse, som den kommer til udtryk nu, altså ikke fulgte grundloven.
Det er jo svaret.
At Schlüter, da han valgte at bede om Folketingets opbakning til at få en vejledende folkeafstemning om det indre marked, fordi der her i Folketinget var flertal imod det indre marked, ikke fulgte grundloven.
Ellers kan man jo ikke tolke noget som helst ud af fru Lene Espersens udtalelser her senest.
Tværtimod.
Så jeg tror godt, at man kan se ud fra den ordveksling, vi nu har haft, hvor adressaten i forhold til hykleriet er.
Lene Espersen (KF), 2001-03-21:
Det er da ligegodt utroligt, at man fra Dansk Folkepartis ordfører, et parti, der ellers skamrider grundloven ved enhver lejlighed, nu skal høre, at der skulle være et voldsomt problem med, at man forsøger at efterleve det, som grundlovens fædre skrev ned.
Det er da simpelt hen utroligt.
Jeg tror ikke engang, det er 1 år siden, at Dansk Folkeparti førte den ene kampagne efter den anden i aviserne alene med den hovedoverskrift, at grundloven skal vi sandelig ikke ændre, grundloven skal vi respektere.
Og alligevel skal vi høre hr. Kristian Thulesen Dahl stå på Folketingets talerstol og bræge om, hvor stort et problem det er, at vi overholder grundlovens bestemmelser.
Magen til hykleri skal man lede lang tid efter - lang tid. Jeg må sige, at jeg faktisk synes, jeg har besvaret de mange spørgsmål, jeg har fået, gang på gang på gang på en
Jeg har stadig væk den opfattelse, at vi skal forsøge at efterleve den ånd og den tone, som grundlovens fædre skrev grundloven i.
Og det er jo fuldstændig krystalklart efter de mange ordførere, der allerede har været heroppe, og efter det, som grundlovens fædre sagde omkring suverænitetsafgivelse, at på det her punkt er der overhovedet ikke noget at komme efter. Den danske befolkning er blevet spurgt.
Det er jo det, der er hele pointen.
Den er blevet spurgt på de områder, hvor Danmark afgiver suverænitet.
Skal man så komme rendende, hver eneste gang det er politisk opportunt for hr. Kristian Thulesen Dahl eller hr. Keld Albrechtsen?
Det håber jeg sandelig aldrig bliver tilfældet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jamen i fru Lene Espersens sidste bemærkning ligger jo den afgørende uenighed, for vi er altså nogle, der mener, at vi her diskuterer styreformer, og i et demokrati kan det kun være befolkningen selv, der fastsætter sin egen styreform.
Og traktater er forfatningsbestemmelser om, hvordan landene skal styres.
Det er forfatningsspørgsmål.
Derfor er det naturligvis dybt betænkeligt bare at overveje at gå uden om befolkningen i sådan et spørgsmål. Derfor var jeg med til i 1986 sammen med fru Lene Espersens parti at sige: O.k., selv om der er et flertal i Folketinget, som ikke vil have den EF-pakke, så går vi alligevel i fællesskab til befolkningen, fordi sådanne ting alene skal afgøres af befolkningen.
Det var vi enige om dengang.
Der var det element af demokrati stadig væk til stede hos et flertal her i Folketinget.
Men det viser sig altså nu, at det var, fordi det var jasiden, der havde brug for retten til at appellere til befolkningen, og den gælder altså ikke, når det er nejsiden.
Så skal befolkningen ikke have den endelige afgørelse.
Så er der ingen appelret.
Jamen jeg siger det bare.
Sådan er det, sådan er magten fordelt. Sådan bruger flertallet sin magt, men demokratisk og smukt, det er det så sandelig ikke.
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Nu tror jeg i virkeligheden, at hr. Søvndal er temmelig langt uden for de spørgsmål, der er stillet her i spørgetiden, og jeg tror sådan set, at svaret på hr. Søvndals spørgsmål her til sidst meget kan bedre gives i den forespørgselsdebat, som er anmeldt.
Men jeg vil godt sige, at jeg synes ikke, at vi har været specielt uklare i vores holdning til det der.
Jeg synes, vi har været meget klare.
Jeg har sagt blandt meget andet, at den diskussion, der er udløst af de amerikanske missilforsvarsideer, kan ende hvor som helst mellem en ukontrolleret oprustning og en af de største nedrustningsaftaler, vi har set indtil nu.
Og inden man har nogen form for klarhed af, hvilken en af retningerne det tager, så vil det være dybt, dybt uklogt, sådan som hr. Søvndal åbenbart har tænkt sig at tage stilling. Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Det er så det sidste.
Noget af det, der har overrasket mig i debatten, er, at de danske udmeldinger har været så ekstremt forsigtige, tror jeg godt man kan sige uden at genere regeringen.
Når man ser på andre landes udmeldinger over tid, når man deltager i rejser rundt om i Europa og hører andre lande, er der formuleret, synes jeg, langt klarere positioner end den danske og den engelske.
Det er umuligt på nuværende tidspunkt at afæske udenrigsministeren et svar.
Men ser udenrigsministeren ikke et samspil, der betyder, at jo længere risikoen for trusler får lov til at hænge i luften, jo mere får vi et konfliktforløb, der i sig selv starter spændinger, i sig selv starter oprustning, i sig selv starter det modsatte af, hvad der er af interesse for dansk udenrigspolitik, og føler udenrigsministeren så ikke ofte voldsomt, sådan i nærheden af at have lyst til at udtale et eller andet om det amerikanske projekt?
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Man bliver ved med at spørge, om der har været en opfordring - mere eller mindre udtalt - fra amerikansk side om ikke at kritisere den amerikanske politik.
Jeg har ikke mødt den måde at stille det op på, og jeg har ikke været i nærheden af at give sådanne tilsagn.
Men jeg er ikke spor i tvivl om, og det gælder i øvrigt for alle store lande her i verden, at de helst ser, at man enig med dem, og at de er mere bekymrede, hvis man ikke er enig med dem.
Så det, at en sådan holdning kan eksistere, vil jeg ikke afvise, men hele manipulationsteorien om, hvad der er aftalt her, kan jeg tilbagevise.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-21:
Jamen jeg siger tak for svaret.
Jeg skal understrege, at vi i Dansk Folkeparti ikke deler den kritik, som der vel også ligger i spørgsmålene fra Enhedslisten og SF i forhold raketforsvarssystemet.
Specielt hvis det kommer til at omfatte bl.a. Danmark og resten af NATO, kan man bestemt ikke afvise, at det er en rigtig, rigtig fornuftig idé at beskytte sig mod omverdenen på det her område.
Men jeg vil da godt spørge i forlængelse af den åbenhedsdiskussion, som udenrigsministeren selv har bidraget til i forhold til Folketinget - og den kommer specielt frem, efter at det tidligere medlem af Folketinget, hr. Jørgen Estrup, skrev sin bog - at der sagde udenrigsministeren, at det var vigtigt, at vi havde mere åbenhed omkring arbejde med det udenrigspolitiske, Folketingets kontrol med regeringen og EU på det udenrigspolitiske område.
I den forbindelse er det så, jeg vil spørge, nærmest gentage mit spørgsmål, der går ud på: Hvis der havde været en aftale, synes regeringen så, at Folketinget skulle have haft det at vide?
Ville regeringen så i givet fald have informeret Folketinget om det?
Det er vel relativt nemt at svare på for udenrigsministeren.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg synes ikke, ministeren svarer krystalklart på mit spørgsmål, for det, jeg spørger om, er, om det i de konsultationer, som ministeren har bekræftet at der faktisk løbende har været med USA, har været drøftet den situation, at der foregår forhandlinger, f.eks. mellem Rusland og USA, og i den forbindelse diskussioner om Danmarks rolle heri.
Jeg ved jo, at diplomater, når de mødes, diskuterer de forskellige positioner, og det forekommer mig utænkeligt, at der ikke har været sådanne drøftelser.
Derfor er jeg meget overrasket over ministerens svar.
Jeg synes heller ikke, det er krystalklart.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at Folketinget fik en orientering om, hvad der rent faktisk har været indholdet i de drøftelser, som regeringen jo erkender har fundet sted.
Det har ministeren også bekræftet i skriftlige svar på spørgsmål, som jeg har stillet.
Man har vel ikke bare siddet og udvekslet høfligheder og behageligheder og rost det gode og ubrydelige forhold mellem Danmark og USA; man har vel også diskuteret sagens substans og de to landes positioner.
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Men vi er jo nødt til at orientere os efter, hvad der ligger i den internationale debat.
Det er vel ikke utænkeligt, at amerikanerne har en interesse i, at specielt Danmark og Storbritannien melder ud, som de gør.
Hr. Houlum - det er ham, som var leder af våbeninspektionen - siger til Ritzau i går, og jeg citerer: »Houlum siger, at han bad de danske og britiske regeringer om ikke at modsætte sig NMD officielt, fordi det kunne skade de amerikansk-russiske forhandlinger om ændringer af den såkaldte ABM-traktat.«
Jeg vil godt spørge sidste gang: Vil ministeren benægte, at der skriftligt eller mundtligt er forekommet en henvendelse fra amerikansk side om at lade være med at ytre sig?
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Jeg vil gerne sige, at jeg ved ikke, hvad det er, de pågældende, som hr. Søvndal henviser til, i virkeligheden har sagt.
Jeg har set forskellige telegramdrejninger af det i løbet en uges tid.
Men jeg vil spørge modsat: Hvad skulle dog være mit motiv eller min interesse i at stå her og prøve at fortælle Folketinget noget, som jeg ikke var overbevist om var rigtigt?
Og jeg er ikke - det er så svaret til hr. Keld Albrechtsen - bekendt med, at USA bare antydningsvis har prøvet at få os til at afstå fra nogen kritik.
Jeg har ikke mødt det.
Jeg er ikke bekendt med, at andre har mødt det.
Og jeg ville heller ikke drømme om at sige ja til en sådan opfordring.
Hvis der er noget, vi vil kritisere, så kritiserer vi det.
Og det er også det, vi har forbeholdt os retten til ved ikke at melde nogen stillingtagen ud på et projekt, hvis hele arkitektur og hvis hele nærmere politiske omstændigheder er ubekendte. Og hr. Skaarups snedige, meget hypotetiske spørgsmål agter jeg overhovedet ikke at svare på, for det er jo i virkeligheden et forsøg på at få mig til at gå ind på en bane om, at der skulle eksistere noget, der ikke eksisterer.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-21:
Vi er ikke mistænkelige over for USA; vi synes faktisk, at USA er vores vigtigste allierede inden for sikkerhedspolitikken.
Men derfor kan man jo godt hæfte sig ved, at vi her i Folketinget ofte har svært ved at se en åbenhed i regeringens politik i forhold til at tage Folketinget med på råd, når der diskuteres udenrigspolitik. Jeg vil da godt spørge i den forbindelse: Hvis der havde været en aftale, som er beskrevet i spørgsmålet fra hr. Villy Søvndal, hvis der havde været en aftale, enten skriftlig eller mundtlig, ville regeringen så have informeret Folketinget om den?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren med hånden på ministeransvarlighedsloven kan meddele Folketinget, at i de konsultationer, der har været med USA, har der ikke fra amerikanske side været udtrykt noget som helst ønske om eller været nogen formulering om, at man gerne ønskede, at Danmark ikke fremkom med en kritik af de amerikanske planer.
Og jeg må indrømme, at det kræver ikke så meget fantasi
at forestille sig, at det er blevet formuleret på en eller anden måde under de drøftelser.
Derfor synes jeg, ministeren skylder at forklare, om et sådant amerikansk ønske har været drøftet.
For det kunne jo forklare mange ting om den danske passivitet.
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Men undskyld, det er jo ikke hr. Søvndals paranoia, vi diskuterer.
Det, vi diskuterer, er, at to af de højest placerede amerikanere på det her område siger, at der var en sådan aftale.
Det siger udenrigsministeren at der ikke var.
Disse to ting er jo ikke forenelige.
Jeg vil godt spørge: Hvad skulle motiverne være for både
hr. Talbott og hr. Houlum til at tale usandt, til at sige
At de skulle have interesse i efter deres embedsperiode at efterlade dét indtryk, er sikkert ikke opfundet i min syndige hjerne. Det er et interview med de to højest placerede amerikanere i forhold til det her konkrete projekt, der udtaler, at der har været stribevis af møder, der udtaler, at de har lavet en stiltiende aftale, der gik ud på, at man undlod at kritisere til gengæld for, at amerikanerne ikke konkret bad om Thulebasen.
Hvad kan baggrunden være for, at to topdiplomater efterfølgende går ud og siger sådan noget, der ikke er fugls føde i efter udenrigsministerens opfattelse?
Peter Skaarup (DF), 2001-03-21:
»Vil udenrigsministeren bekræfte, at han i Berlingske Tidende den 28. februar 1990 kaldte USA's politik over for Nicaragua for stupid, og mener ministeren stadig dette?«
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Det drejer sig jo igen om de to samme amerikanske diplomater, henholdsvis udenrigsministeren under Clintonadministrationen og lederen af våbenagenturet.
Ifølge deres interview i Ritzau, som jeg syntes var meget interessant, siger de, at der er lavet en stiltiende aftale, en forståelse, der går ud på, at amerikanerne lader være med at stille krav om opgradering af Thuleradaren, mod at den danske regering i øvrigt sammen med den britiske regering - for England er jo også med i det her - lover, at de til gengæld undlader at kritisere det amerikanske projekt i offentligheden.
De gentager det begge to i deres interview.
Jeg vil spørge udenrigsministeren: Er der noget om dét, eller er de helt galt afmarcheret, de to amerikanske topdiplomater?
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Jeg har faktisk ikke mere at tilføje til sagen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Men det er altså, undskyld mig, lidt besværligt.
Vil ministeren give det tilsagn, at Folketinget meget aktivt vil blive inddraget og vil blive informeret om de konsultationer m.v., der pågår?
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Jeg kan kun sige, at regeringen løbende har orienteret Det Udenrigspolitiske Nævn og samtidig parallelt hermed har sikret, at Landstingets udenrigs- og sikkerhedspolitiske udvalg på Grønland er blevet underrettet.
Det er den praksis, vi har, det er den praksis, vi vil fortsætte, og jeg har jo for ganske nylig haft lejlighed til at fortælle om mine seneste oplevelser i sagen.
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Jeg synes stadig, der er betydelig afstand mellem en situation, hvor - det er rigtigt, jeg sidder også med referatet fra forespørgselsdebatten den 25. februar - den daværende udenrigsminister siger, at regeringen også har understreget, at den lægger vægt på at holde Folketinget og parallelt hermed hjemmestyret og Landstinget løbende orienteret om de amerikanske overvejelser, og at det da også fortsat er tilfældet.
Jeg synes ikke, vi i Folketinget har fået den grundige orientering, hvis man ser på, hvad specielt Houlum siger, og jeg citerer fra Ritzau den 12. denne måned: »Det var ikke de eneste konsultationer, der var mange andre, det var de tidligste og de seneste, som jeg var involveret i.
Men der var konstante konsultationer, både diplomatiske og militære, gennem hele perioden, siger Houlum i dag til Ritzau.
« Jeg synes, det rejser det principielle spørgsmål set fra Folketingets side, at det vel er ministeriets opgave løbende, som udenrigsministeren gav tilsagn om, at holde Folketinget orienteret.
Er ministeren ikke enig i, at i de dér drøftelser, konsultationer, der har fundet sted, var man langt, langt inde i tekniske overvejelser.
Det var derfor, man inddrog også militære aspekter og militære folk i de dér overvejelser.
Hvordan kan det være, at de oplysninger ikke er tilstrømmet Folketinget, når der blev afgivet et løfte om, at Folketinget ville blive løbende underrettet?
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Hr. Søvndal var lige henne og sige undskyld til mig for, at der var et spørgsmål, han ikke nåede at få stillet i forrige uge.
Det behøvede han såmænd ikke, men jeg synes i og for sig, det havde været mere velanbragt med en undskyldning for at have stillet det her spørgsmål.
For jeg har jo prøvet at svare på det gentagne gange i offentligheden og såmænd også i Det Udenrigspolitiske Nævn.
USA har løbende over for Danmark redegjort for de overvejelser, man havde om missilforsvar, herunder Thuleradarens fremtidige mulige rolle.
Regeringen har i den forbindelse lagt vægt på at inddrage Grønlands hjemmestyre i de orienteringer, der har været, og der har endvidere fundet drøftelser sted i NATO og med andre allierede.
Det var også, hvad der blev oplyst af min forgænger i forbindelse med forespørgselsdebatten den 25. februar 2000.
Citat derfra: »USA har bilateralt og i NATO orienteret Danmark og NATO's andre medlemslande om de amerikanske missilforsvarsplaner«.
Regeringen har gentagne gange understreget, at vi ikke
vil tage stilling til spørgsmålet om et missilforsvar, før der foreligger et anderledes præcist udspil og et kendskab til de politiske omstændigheder omkring et sådant.
En formel henvendelse fra USA baseret på et sådant udspil er ikke modtaget.
Villy Søvndal (SF), 2001-03-21:
Nu drejer det sig om missilskjoldet.
Der er jo nogle gange noget dejligt befriende ved mennesker, der skifter job, holder op med det, de lavede før, fordi der så kommer nogle langt klarere udsagn, end der gjorde, mens de var bundet af embedet, om man så må sige.
Det, der er interessant i den her forbindelse, er: Hvor velinformeret var den danske regering om det amerikanske missilskjold?
Vi havde en forespørgsel i februar måned år 2000, hvor det gennemgående tema fra udenrigsministeren, den daværende udenrigsminister - i øvrigt også senere fra statsministeren - var, at det jo kun var løse rygter, og dem kunne man ikke agere på baggrund af.
Hvis man ser på, hvad Talbott og Houlum siger - henholdsvis viceudenrigsminister og leder af Våbenkontrolkommissionen - så siger de, at den danske regering var meget velinformeret, afholdt stribevis af møder med udenrigsministeren, hvor man blev oplyst om det amerikanske projekt.