runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 1999-11-17:
Ja, altså jeg synes nok, det er sådan lige på stregen
, når statsministeren står og siger til Folketinget, at der var en lov, der blev vedtaget enstemmigt, og at dér var der ikke noget fremme om vandelskrav.
Jeg må minde statsministeren om, at det var en lov, der indeholdt utrolig mange elementer.
Den indeholdt bestemt ikke alene det omkring vandelskravet.
Men jeg er lidt skuffet over, at jeg ikke får et præcist svar på mit spørgsmål vedrørende dem, der nu hamstrer dansk statsborgerskab, de 18-23-årige, og jeg spurgte konkret statsministeren, om han ville tage initiativ til at få stillet alle de ansøgninger i bero, indtil det nye regelsæt er vedtaget af Indfødsretsudvalget.
Det er da et klart, præcist spørgsmål.
Helge Adam Møller (KF), 1999-11-17:
Kun et enkelt spørgsmål til statsministeren i anledning af den sidste bemærkning.
Når statsministeren siger, og det er helt korrekt, at indfødsretsloven i al almindelighed var til behandling sidste år, og der ikke var nogen ændringsforslag, det er rigtigt, kan statsministeren så ikke også bekræfte, at lige netop den lovparagraf, nemlig § 3 i loven, som vi her drøfter om skal ændres - og jeg er glad for tilsagn om, at man vil kigge på det - foreslog Venstre og Konservative ændret ved et beslutningsforslag, der hed B 85, som blev behandlet i denne folketingssal i 1996.
Da foreslog vi, at den blev ændret, og dér blev vi stemt ned med et stort flertal.
Derfor synes vi ikke, at der var nogen særlig sandsynlighed for, at vi kunne få det igennem sidste år, og det var der jo heller ikke, hr. statsminister.
Så det var grunden.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Ja, jeg erindrer det på samme måde.
Efter min egen erindring, vil jeg sige, kan jeg bekræfte det.
Men jeg hørte også, at min kollega også kunne bekræfte forløbet i december sidste år.
Igen til hr. Poul Nødgaard: Jeg tror, det klogeste er, at vi nu går i gang i Indfødsretsudvalget og dér tager drøftelsen med justitsministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
»Hvilke initiativer agter regeringen at tage efter begivenhederne på Nørrebro natten mellem den 7. og 8. november, bl.a. i forhold til den mislykkede integration af personer af udenlandsk oprindelse, for at hindre nye uroligheder?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Jeg vil for det første gerne endnu en gang understrege, hvor stærkt vi tager afstand fra urolighederne og hærværket på Nørrebro.
Uanset om det er på Nørrebro eller andre steder i landet, hører hærværk ikke hjemme i Danmark, og den slags uroligheder skal ikke finde sted.
Som det vil være spørgeren bekendt, afleverede politidirektøren i København tirsdag i sidste uge en foreløbig redegørelse om politiets indsats på Nørrebro natten til mandag den 8. november.
Jeg skal ikke gå i detaljer med redegørelsen, som alle har fulgt, men hæfte mig ved konklusionen, at der dér er et tilsagn om at forkorte den tid, der går, før man er til stede, og før man kan få situationen under kontrol.
Jeg ved, at justitsministeren har udtalt, at han er tilfreds med, at politiet nu selv strammer op på sin procedure og sin arbejdsgang, således at man kan komme hurtigere frem.
Om spørgerens henvisning til integrationen af personer af udenlandsk oprindelse vil jeg sige, at jeg ikke mener, man kan konkludere, at integrationsarbejdet i Danmark er en fiasko, men man kan konkludere, at der er brug for at gøre en stærkere indsats, især over for de mennesker, som ikke er omfattet af den ny integrationslov, altså dem, der var her, før loven trådte i kraft.
Og det er præcis det, regeringen tager fat på med alt, hvad vi nu kan gøre fra regeringens side i samarbejde med kommunerne.
Indenrigsminister Thorkild Simonsen er jo formand for et ministerudvalg, som om kort tid kommer med det første bidrag i en kæde af forslag, der kan forbedre mulighederne for at få mennesker i arbejde i vores land, forbedre mulighederne for, at sproget bliver lært ordentligt, og at integrationen kommer til at forløbe, sådan som vi ønsker det.
Altså, optøjerne på Nørrebro og politiets indsats er den ene side af sagen, integrationsarbejdet for at få vores mennesker ind i det danske samfund og respektere vores grundliggende værdier og fungere på lige fod med rettigheder og pligter som alle os andre er en anden side af sagen, og begge dele skal vi selvfølgelig have løst.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
Med hensyn til spørgsmålet om politiets udrykningshold vil
jeg blot give den bemærkning, at vi får jo se, om det overhovedet vil kunne lade sige gøre.
Altså, jeg har noteret, at det jo koster en sum penge at få nedbragt udrykningstiden.
Og spørgsmålet er jo, om man i det politiforlig, som en række partier sidder og forhandler for øjeblikket, får de ekstrabevillinger til politiet på plads, som giver mulighed for, at en nedbragt udrykningstid alene i et område i givet fald ikke skal tages af ressourcerne fra betrængte andre områder, men at det er et generelt løft, man giver politiet, så de har mulighed for at nedbringe udrykningstiden i forhold til det, som politiforliget af i dag mellem regeringen og De Konservative indgået i 1995 giver mulighed for.
Med hensyn til en stærkere indsats over for personer, som ikke er omfattet af integrationsloven, synes jeg altså ikke, det svar, statsministeren giver, er tilfredsstillende.
Altså, jeg har spurgt helt konkret, hvilke initiativer, regeringen agtede at tage, og det mest konkrete, jeg får ud af statsministeren svar, er, at indenrigsministeren, som jeg forstår er formand for det her ministerudvalg, vil se på sagen.
Altså, det holder altså ikke.
Det er problemer, der har været kendt meget længe.
Det er problemer, der så er eskaleret i forbindelse med urolighederne på Nørrebro, og det er jo problemer, vi vil se gentagne gange, hvis ikke man virkelig får gjort noget ved det.
Vi har i Dansk Folkeparti en masse ideer til, hvordan det kunne løses, men hver gang vi kommer med et løsningsforslag, bliver det jo skudt ned af bl.a. statsministeren, og derfor har vi så i spørgetiden her i dag ved hjælp af det her spørgsmål bedt statsministeren komme på banen med, hvilke konkrete initiativer regeringen vil tage.
Derfor håber jeg stadig væk, at den del af spørgsmålet vil kunne blive besvaret af statsministeren her i anden runde.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Ja, det skal jo være seriøst, og jeg kan da godt se, at Dansk Folkeparti ser en mediemæssig fidus i at prøve at trække mig her ned i salen til et § 20-spørgsmål.
Sådan arbejder man altså ikke.
Hvis man mener tingene seriøst i dansk politik, så trækker man ikke en statsminister ned i salen til et § 20-spørgsmål og beder om at få svaret på alverdens ting.
Jeg hører, at der dér er en stor villighed til at gøre en stærkere indsats for at få folk i arbejde, og blandt noget af det konkrete har der været en række ideer.
En af dem har været, at der på hver arbejdsplads også er et menneske, som kan hjælpe med, at den pågældende med et fremmedklingende navn kommer godt ind i arbejdsklimaet i forhold til kollegaerne, således at vi får løftet den samme indsats.
Der er et hav i øvrigt af gode initiativer i gang.
Hvis hr. Thulesen Dahl gik ud på Nørrebro og gjorde sig bekendt med det, ville han også se, der er en lang række projekter, der faktisk fungerer ganske godt.
Jeg må sige, at der er en lang række meget positive erfaringer fra Nørrebro, hvor mennesker lokalt går sammen, uanset etnisk baggrund, og hvor man løfter hinanden ved fælles hjælp og også får folk i arbejde.
Der er meget at gøre endnu, men det hærværk, der har vist sig den pågældende nat, skal ikke få lov at skygge for de positive erfaringer, der også er både fra de etniske grupper, fra forældrenes side og fra andre myndigheders side.
Det bliver en lang indsats, der skal til, men en forstærket indsats har jeg i dag fået opbakning til fra hele det danske arbejdsmarked, og det synes jeg er et utrolig positivt signal.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
Jeg er meget enig med statsministeren i, at det er vigtigt at være velforberedt, grundigt forberedt, som statsministeren siger.
Det går jeg selvfølgelig også ud fra at statsministeren er, når Folketinget kalder som i bl.a. den her forbindelse, hvor statsministeren bliver bedt om at svare på nogle spørgsmål.
Jeg er fuldt opmærksom på, at regeringen nu siger, at der er et forslag.
Det er, at man skal have en kontaktperson på arbejdspladsen for at få integrationen til at glide nemmere.
Er det noget, man her tidligere på dagen har aftalt med parterne på arbejdsmarkedet, man så etablerer nu?
Er det noget konkret, som statsministeren siger i dag, der er aftalt med parterne på arbejdsmarkedet, eller er det noget, regeringen vil forsøge at fremme ved et forslag her i Folketingssalen?
Det andet, jeg godt kunne tænke mig, når vi er inde på det konkrete, at spørge om,
er: Ligger der så også i den tankegang, der ligger bag, det menneskesyn, der ligger bag, at virksomhederne så skal have et antal folk med etnisk baggrund på deres arbejdsplads?
Altså man kunne forestille sig det udstrakt endda til et kvotesystem, hvor virksomheden så skulle have et vist antal folk på deres arbejdsplads.
Det er ikke en tanke, Dansk Folkeparti er jublende lykkelig over, kan jeg sige til statsministeren, men det er jo en tanke, der er kommet af og til rundtomkring fra, og derfor kunne det jo være naturligt at spørge, om det også er noget, der indgår i regeringens overvejelser.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Statsministeren er her under debatten lidt inde på, at det vist er useriøst at stille spørgsmål til statsministeren her i forbindelse med spørgetiden.
Og vi beklager da selvfølgelig, hvis statsministeren betragter det som specielt useriøst, men nu har vi jo altså en holdning om, at det at være med i politik drejer sig om at få noget indflydelse og også høre statsministeren om vigtige problemer. Et af de problemer, som interesserer os, er flygtninge- og indvandrerpolitikken.
Og vi må jo sige, at i forbindelse med f.eks. finansloven, hvor man også taler om nogle af de her ting, har Socialdemokratiet og regeringen nu ønsket, at Dansk Folkeparti er med af en eller anden mærkværdig grund.
Det kan statsministeren så måske uddybe.
Derfor er vi jo ligesom nødt til at finde nogle steder, hvor vi kan mødes med statsministeren og tale om de her ting, og derfor benytter vi selvfølgelig også lejligheden her. Det, jeg godt vil spørge statsministeren om, er angående de seriøse initiativer, der bliver foretaget på Nørrebro bl.a. Mener statsministeren f.eks., at det er seriøst, når bydelsrådet derude, der må siges at være det offentliges forlængede arm ude på Nørrebro, beskæftiger en formand for fædregruppen, som er sigtet for knivoverfald på andre mennesker, har været isolationsfængslet osv.?
Mener statsministeren, at det er gode initiativer, der opdrager de borgere, der gerne skulle finde ud af, hvordan man opfører sig i samfundet, bedre?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-17:
Til det første spørgsmål: Blandt flere andre initiativer har spørgsmålet om kontaktpersonen været nævnt i dag, og der har hele bordet rundt været en positiv holdning til det.
Det indgår nu i det videre arbejde om at få udmøntet de mange initiativer i praksis, og jeg tror, det er et af de initiativer, der vil kunne komme til at fungere godt, i hvert fald har alle været med på den grundtanke.
Der er også inden for bl.a. handel og service-området positive erfaringer med beskæftigelse af mennesker med en anden etnisk baggrund end vi.
Det kommer til at gå i et forhåbentlig højt tempo, og jeg regner med, at vi i løbet af et par måneder har de første konkrete initiativer på banen.
Spørgsmålet om kvoter har ikke været berørt i dag.
Selv er jeg egentlig tvivlende over for, om det er den rette vej at gå. Jeg tror, at vi her må fastholde ligebehandlingsprincippet, lighed for loven, lige rettigheder og lige pligter.
En masse af de mennesker kan og ønsker jo at gøre en indsats, og samfundet har brug for det.
Det andet spørgsmål kender jeg simpelt hen ikke og kan derfor ikke kommentere det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
Jeg vil gerne takke for statsministerens svar og bare lige bede statsministeren konkretisere i spørgsmålet om kontaktpersoner, som har været berørt tidligere i dag i trepartsdrøftelserne, at det er frivilligt for den enkelte virksomhed, altså at det er et råd, parterne får om at kunne etablere, men at det er frivilligt for den enkelte virksomhed.
Og med hensyn til det andet er jeg selvfølgelig meget glad for, at spørgsmålet om at lave kvoter for virksomhederne med hensyn til etniske minoriteter i det danske samfund ikke er noget, statsministeren vil forsøge at fremme.
Men jeg må jo så spørge, at når statsministeren her i besvarelsen af det her spørgsmål stort set alene nævner det her med arbejde som det initiativ, regeringen vil henvise til i besvarelsen af spørgsmålet, og at man så ikke opererer med kvoter, eller med hvordan man ellers i højere grad særlig grundigt får udlændingene i det danske samfund ud på arbejdsmarkedet, så er det jo svært at se, hvordan man i virkeligheden vil lave en integration, der vil komme til at virke markant bedre, så man får forhindret nye uroligheder.
Men det er mere en kommentar, for lige den del tror jeg ikke jeg får statsministeren til at gå dybere ned i.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-17:
Jeg kan forstå, at statsministeren taler meget om denne her integration, der skal ske, og det er jo også vældig godt, når der er tale om, at det er indvandrere, for man skal selvfølgelig prøve at få dem til at opføre sig rigtigt i det danske samfund.
I den forbindelse var det, jeg spurgte om den situation, vi i øjeblikket har på Nørrebro, og som er med til at ødelægge nogle af de initiativer, som bl.a. har til formål at aktivere unge mennesker, få unge mennesker ind på det rigtige spor, at en fædregruppe, der får store offentlige tilskud fra indre Nørrebros bydelsråd, altså beskæftiger en formand, som står bag knivoverfald på andre mennesker.
Og der må jeg så gentage mit spørgsmål: Er det statsministerens opfattelse, at det er den vej, man skal gå?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-17:
»Hvor agter regeringen at finde de arbejdspladser, som skal skaffes til personer af udenlandsk oprindelse, herunder arbejdspladser til de mellem 14.000-20.000 nye fremmede, som hvert år kommer til Danmark?«
Jesper Kiel (EL), 1999-11-17:
Efter at jeg har stillet spørgsmålet, har jeg kunnet se, at Kommunekemi i Nyborg har haft nogle udledninger af dioxin, hvor man har ligget 2000 gange over grænseværdien.
Det er sket i forbindelse med afbrænding af flydende affald.
Allerede fra starten har miljøbevægelsen NOAH i Svendborg kritiseret både forsøget med afbrænding af shredderaffald, som gav en overskridelse på 27 gange grænseværdien, og afbrændingen af det flydende affald, hvor man indsendte en klage til Miljøstyrelsen.
Jeg synes, det sætter sagen lidt på spidsen, at man nu er kommet op i så høje tal, som er helt uacceptable, og derfor synes jeg, det er vigtigt at spørge ministeren om baggrunden for forløbet af det her.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-17:
Jeg vil forholde mig til det lovforslag, som er til første behandling.
Det er jo et meget omfattende lovforslag, som vi har foran os, men det er et lovforslag - sådan som vi har kunnet gennemskue det - der primært vedrører nogle administrative og nogle tekniske ting, men ikke ændrer i det politiske grundlag, der ligger i de eksisterende love, som dette lovforslag skal ændre i.
Vi er tilfredse med, at der her sker nogle præciseringer vedrørende ejendomsavancebeskatningen og også i forhold til afskrivningsloven.
Vi er også tilfredse med den måde, man prøver på her at præcisere nogle ting med hensyn til købers og sælgers forhold i forbindelse med kursfastsættelse og fordeling af overdragne midler og den slags ting.
Så derfor betragter vi det her lovforslag som et lovforslag, der skal gøre det, som var meningen med det, nemlig at rette op på eventuelle problemer, som ligger i de mange love, der blev vedtaget i forbindelse med pinsepakken.
Og det er så her, jeg vil sige, at vi må sætte vores lid til det, der er lavet i Skatteministeriet, og de høringssvar, som allerede ligger om det her, at vi primært dér må være sikre på, at man har fundet de usikkerheder, der er i det.
For det er lidt svært for Folketinget at forholde sig til alt dette, medmindre vi får råd fra anden side, og det håber vi så også at vi allerede har fået.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Grundloven og Folketingets forretningsorden giver jo alle garantier for, at dette Folketing altid kan blive inddraget ved afgørelsen af og overvejelser om alvorlige spørgsmål.
Det siger sig selv.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-17:
Åh, det var, fordi jeg blev så fascineret af hr. Kristian Jensens indlæg, da han omtalte det pres, som skatteministeren har været under.
Det var jo næsten sådan, at der ikke var et øje tørt på det tidspunkt, ikke mindst når jeg erindrer, hvordan man stemte, da man traf de første beslutninger om rejsegodtgørelse.
Jeg skal huske meget forkert, hvis ikke Venstre trykkede på den grønne knap ved den lejlighed, men sådan er der jo så meget.
Men det var nu ikke specielt det.
Det var mere spørgsmålet om virkningen af ændringerne vedrørende jubilæumsgratialer, som jeg forstod ville gå mest ud over den lavest lønnede, som hr. Kristian Jensen sagde: dyrest for den lavest lønnede.
Det holder jo altså ikke ret langt, hr. Kristian Jensen.
Hvis det er sådan, at man får et beløb på 30.000 kr. og man er på mellemskatniveauet, så betyder det en stigning på 1.100 kr.
Hvis man får et jubilæumsgratiale på 100.000 kr., så er der en stigning på 7.000 kr., og hvis man får et jubilæumsgratiale på 250.000 kr., så er der en stigning på 19.000 kr.
Alle disse tal kan hr. Kristian Jensen læse i lovforslaget.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-17:
Jeg blev også særdeles overrasket over at høre hr. Kristian Jensen tale om, hvor meget pres man havde lagt på skatteministeren, fordi vi jo netop behandlede et konservativt forslag, lige inden folketingssamlingen sluttede.
At Venstre så nu har fået andre tanker, er jo fint, men det spørgsmål, der står tilbage, når nu Venstre ønsker en opdeling af det forslag her, det er, at det kunne være rart
helt præcist at få at vide, hvordan den opdeling skal foregå.
For det, der mangler i det her, er, at man vil godt have det søde, men man vil ikke have det sure. Man vil ikke være med til at finde finansiering for de forslag her.
Så det viser jo hulheden i Venstres politik.
Kristian Jensen (V), 1999-11-17:
Det er således, at Socialdemokratiet jo selv har indset, at de regler, der var for rejsegodtgørelse m.v., var fejlagtige, og har skiftet holdning i forhold til, hvad man mente tidligere.
I så fald må det være et skud i egen barm eller et skud i egen fod, eller hvad man nu skal kalde det.
I hvert fald er det således, at Venstre er glad for de ændringer, der nu kommer, og det var hr. Jens Peter Vernersen også, hvis jeg hørte hr. Jens Peter Vernersens ordførertale korrekt.
Når vi snakker om, hvorledes vi gerne vil have det her opdelt, så er det et spørgsmål om, at vi føler, at de sager, der er kædet sammen i dette lovforslag, ligger så langt fra hinanden, at sammenkædningen ikke har nogen praktisk betydning, nogen praktisk sammenhæng, ud over netop betalingsformen. Når det så er sådan, at vi fra Venstres side gerne vil have en opdeling, er det, fordi vi måske ser andre betalingsformer end netop disse, som skatteministeren lægger op til.
Hvorledes det skal finansieres m.v., er jeg klar over at der foregår mange drøftelser om i en nabobygning ovre hos finansministeren, og derfor synes jeg ikke, vi skal komme ind på dem her.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-17:
Det er jo det sædvanlige, vi hører fra Venstre: at man ikke vil stå ved, hvad det er, det handler om.
heroppefra
Bekræft dog blot, at det er det, det handler om!
Det viser hulheden gentagne gange i Venstres politik: Man vil godt være med til det søde, men ikke tage den del med, der hedder finansiering.
Kristian Jensen (V), 1999-11-17:
Hvert evig eneste år, når vi diskuterer finanslovforhandlinger, har Venstre fremlagt et program, hvor vi har talrige besparelser, også på større beløb end det, vi diskuterer her.
Det er ikke sådan, at Venstre er negativ over for at finde besparelserne og at finde pengene også til de beløbsstørrelser, vi snakker om nu, men vi er uenige i den form, som regeringen har til at finansiere dette lovforslag.
Derfor ønsker vi ikke at hæve beskatningen for de personer, der modtager en fratrædelsesgodtgørelse, og som har brug for pengene i en periode fra det ene job til det næste job.
Vi ønsker at finde en anden finansieringsform end den, regeringen har foreslået, og derfor ønsker vi en opdeling af lovforslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-17:
Men så bliver jeg nødt til at sige til hr. Kristian Jensen: Det her var så et igen af de utallige eksempler på, hvor Venstre ikke vil betale regningen - utallige eksempler. I går var det afgiftsdiskussionen.
Dér ville man godt sætte afgifterne ned, men man ville ikke betale regningen. Sidste fredag havde vi skattediskussioner.
Det var præcis det samme. Hvis vi går det igennem - og det kan vi se, når vi lister det op - så er det gang på gang, vi har den situation, at Venstre vil forære, i det her tilfælde til højre og til venstre, men når regningen skal betales, så vil man ikke. Det er situationen, og jeg kan anbefale hr. Kristian Jensen at gå hjem og slå efter i Folketingets forhandlinger og se på, hvordan Venstre har forholdt sig, hver gang der har skullet betales udgifter: Man betaler ikke regningen, og det er beklageligt.
Kristian Jensen (V), 1999-11-17:
Når Venstre ikke ønsker at støtte de forslag, som regeringen fremlægger, kan det jo være, fordi der er andre betalingsformer og andre regninger, som vi ønsker der skal kigges på, end lige netop dem, som regeringen fremlægger.
Det er jo derfor, der er forskellige partier: fordi vi ikke er enige om finansieringsformen for de forskellige forslag.
Det erkender vi blankt.
Men vi er uenige om, hvad det er for forslag, der skal gennemføres for at betale den regning.
Derfor er der forskel på de forslag, som den socialdemokratiske regering vil fremlægge, og de forslag, der ville blive fremlagt, hvis vi havde en borgerlig-liberal regering.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-17:
Venstre vil jo gerne være den lille mands parti, men kunne vi så ikke få et eksempel på, hvor den grænse går henne?
For hvis man diskuterer, at der skal være et eller andet beløb ved en fratrædelsesgodtgørelse, som skal beskattes mindre, kunne vi så ikke få det at vide.
Eller er det hr. Kristian Jensens tidligere branche og måske forhenværende kolleger, der får et gyldent håndtryk til 5 eller 10 mio. kr., hvor skattevæsenet skal være med til at finansiere et sådant gyldent håndtryk?
Det er det, der er interessant at få at vide.
Men det har vi så ikke fået noget svar på hidtil.
Kristian Jensen (V), 1999-11-17:
Hvis det her er en åbning fra hr. Bjarne Laustsens side til at forhandle om en bundgrænse, en bevarelse af den bundgrænse, der er i øjeblikket, sådan at vi ikke rammer de små, men kun diskuterer de store gyldne håndtryk, så ser jeg da frem til, at vi kan få en god drøftelse af det i udvalget, sådan at vi i fællesskab kan finde frem til den bundgrænse, hr. Bjarne Laustsen nu lægger op til.