runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2004-05-25:
Det var jo, fordi Venstres ordfører brugte det på den måde, at vi skam ikke skylder noget til Nordjylland, for der er jo så mange i forvejen, så de har rigeligt deroppe.
Det var jo det, der for lidt siden var fru Marianne Pedersens argument. Jeg vil gerne give en forklaring på det, nu når Venstre ikke selv har en forklaring.
Det er jo et dejligt område, det er et af de skønneste områder i landet, men to skibsværfter og alle mulige andre industrier er flyttet væk fra landsdelen.
Hvis man har hjertet på rette sted, ville man ikke skære ned på varslingspuljen, hjælp til nye virksomheder osv., som regeringen har gjort.
Man gjorde ondt værre ved ikke at deltage.
Som regering har man forpligtelsen til at være med til at udvikle sådan nogle områder.
Det er jo ikke det, der er sket her.
Så kan jeg ikke lade være med at sige, når fru Marianne Pedersen siger, at Sikkerhedsstyrelsen røg til Esbjerg, fordi Socialdemokratiet ikke vil tage medansvar, at det jo var en aftale, man lavede med Dansk Folkeparti.
Vi var slet ikke en del af, at man røg ved siden af ved at lægge den i Esbjerg frem for at lægge den i et af de områder, hvor der er høj arbejdsløshed og lav vækst, altså et lavt skattegrundlag.
Hvis Venstre havde gjort det, kunne man have forstået Venstres politik.
Derfor er det, Venstre kommer med, hult.
Arne Toft (S), 2004-05-25:
Det er netop med til, at man ikke nedlægger så mange arbejdspladser i udkantsområderne, som man reelt nedlægger på landsbasis.
Det synes jeg er positivt, ja.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-25:
Det er jo et interessant spørgsmål, om det er befolkningens egen skyld, at der er negativ befolkningstilvækst.
Det kunne være, at det var det, vi skulle gå ind og diskutere. På den anden side går vi ikke ind for, at vi skal tvangsflytte nogen borgere til nogle områder, hvis der er områder, der bliver affolket.
Vi går ind for at lave nogle rammebetingelser, nogle vækstbetingelser regionalt i Danmark, således at det er attraktivt for borgerne at blive boende i de forskellige områder. Så vil jeg sige, at jeg hverken dåner eller besvimer
over, at der er mere end 8 pct. statslige arbejdspladser i Frederikshavn.
Vi synes, at vi fælles skulle glæde os over, at det nu engang er sådan, og at der ikke er nogen udsigt til, at man flytter disse arbejdspladser derfra.
Bjarne Laustsen (S), 2004-05-25:
Jeg sad på mit kontor og så, at fru Marianne Pedersen var ved at dåne - jeg troede næsten, at hun ville besvime - over gennemgangen af tallene over, hvor mange statsansatte der var i Frederikshavn.
Jeg skal bare lige gøre opmærksom på, at der sådan set er en god grund til, at der er mange, for de arbejder deroppe.
Der er faktisk ansat folk på flådestationen, som passer deres arbejde.
Det kunne jo tænkes, at det var, fordi det er vældig fornuftigt at placere en statslig arbejdsplads i Frederikshavn, fordi der er en god havn, det er en NATO-havn, en isfri havn.
Der findes tusind gode argumenter for det, så der er ikke noget underligt i, at de arbejder der - og selvfølgelig vil vi gerne have flere.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører har et bud på, hvordan det kan være, at der i de tre kommuner, jeg repræsenterer, Læsø, Skagen og Frederikshavn, er en negativ befolkningsudvikling. Hvad kan årsagerne mon være?
Er det deres egen skyld?
Har Venstre et bud på, hvad der skal ske i de tre kommuner, når vi taler om bosætning?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-26:
Det vil føre meget vidt at gå ind i den diskussion.
Der er meget store forskelle mellem Irak og Kosovo, bl.a. den store forskel, at i Kosovo er det jo FN, der faktisk er overregering, så det er en anden situation end den, vi har i Irak.
Jeg forholder mig i dag til Irak, og det synspunkt, jeg har fremført, nemlig at der skal være en reel overgangsregering med reelle beføjelser, bygger på, at hvis det ikke bliver tilfældet, går det galt igen.
Så vil det vise sig, at genopbygningen ikke kommer i gang, så vil regeringen blive betragtet som en marionetregering, og så vil den internationale indsats lide yderligere skade.
Det er min bekymring, og derfor er det kolossalt vigtigt, at vi nu bruger tiden frem til den 30. juni og vedtagelsen af FN-resolutionen til at få det gjort så godt som muligt og skabe den størst mulige chance for, at det kan gå bedre i Irak i det videre forløb.
Ulrik Kragh (V), 2004-05-26:
Tak for svaret.
Et andet element i hr. Niels Helveg Petersens ordførertale var, at der blev peget på begejstring hos VKO i forbindelse med genopbygningen og den proces, som er forløbet.
Jeg vil spørge hr. Niels Helveg Petersen, om det ikke er korrekt, at de ting, vi i hvert fald fra Venstres side har fremført, har været konkrete og helt synlige elementer, f.eks. forbedring af elforsyningen, forbedringer i sundhedssektoren, forbedring af fødevaresituationen og forbedring af brændstofforsyningen.
Er det ikke helt konkrete eksempler på, at billedet ikke er totalt sort, som visse partier i det danske Folketing har forsøgt at male det, men at der netop er en balance?
Villy Søvndal (SF), 2004-05-26:
Jeg tror, hr. Niels Helveg Petersen har meget ret i den vurdering, at den danske regering har efterplapret - jeg tror, det var udtrykket - den amerikanske regering stort set kritikløst i hele forløbet, og at det ikke duer længere.
Jeg vil godt spørge hr. Niels Helveg Petersen, om Det Radikale Venstre har benyttet lejligheden til at stille nogle betingelser for at støtte forslaget. Som hr. Niels Helveg Petersen også var inde på, er det jo i FN, det kommer til at blive afgjort, om FN og Irak får overdraget det fulde ansvar, og er det en betingelse for den radikale støtte til beslutningsforslaget, at regeringen holder op med bare at efterplapre, men tager stilling i striden om, hvilken rolle FN og Irak skal have?
Er betingelsen for radikal støtte, at FN og Irak overdrages det fulde ansvar, ikke kun i forbindelse med større militære skridt, men også når der skal træffes økonomiske og politiske beslutninger?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-26:
Jeg har opfordret regeringen til, at den også gør det til sin politik, at den midlertidige irakiske overgangsregering får vetoret i større militære anliggender.
Det anser jeg for helt nødvendigt, for at en sådan midlertidig regering kan få den
legitimitet og den tillid i den irakiske befolkning, som gør, at situationen kan ændre sig fra slemt til noget bedre, og derfor understreger jeg over for regeringen - og jeg håber
regeringen lytter til det - at jeg håber, at den resolution, som FN vedtager, får det rette indhold.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Jeg synes, at det på mange punkter var en korrekt analyse, hr. Niels Helveg Petersen fremlagde.
Jeg vil bare spørge: Hr. Niels Helveg Petersen kom med den udmærkede konstatering, at hvis den nye irakiske regering ikke i det mindste får vetoret over for større militære operationer, som kan koste tusindvis af irakere livet, er det en marionetregering.
Det vil vi relativt hurtigt få afklaret, senest i forbindelse med FN-resolutionen, og betyder det, at hvis det viser sig, at en irakisk regering ikke får den vetoret, bliver Det Radikale Venstres støtte til forslaget trukket tilbage?
Ulrik Kragh (V), 2004-05-26:
Tak til hr. Niels Helveg Petersen for en vanlig god analyse og også for påpegningen af nogle relevante dilemmaer med hensyn til den irakiske politiske legitimitet set med irakernes øjne.
Synes hr. Niels Helveg Petersen, det ville være naturligt, at det parlament havde vetoret over NATO's ageren, når der var sikkerhedsproblemer i Kosovo?
Og vil hr. Niels Helveg Petersen komme med nogle betragtninger over, hvordan den type dilemmaer kan give problemer, når det gælder om at fastholde en sikker og stabil udvikling?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-26:
Som det fremgår af beslutningsforslaget, vedtages forslaget i forventning om en ny FN-resolution.
Men det er givet, at skulle den forventning vise sig ikke at være holdbar, og skulle der i øvrigt ske eksempelvis ændringer af det folkeretlige grundlag, forbeholder Det Radikale Venstre sig retten til at rejse disse spørgsmål, om nødvendigt også her i salen. Det er under de omstændigheder og under de forhold, vi vil være med til at gennemføre forlængelsen af de danske styrkers indsats i Irak.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-26:
Fra SF's side har vi konsekvent modsat os dansk deltagelse i krigen mod Irak og den efterfølgende besættelse, og vi synes, der tegner sig et stadig klarere billede.
Krigen blev indledt på en blanding af usandheder, fordrejelser, fortielser og manipulationer.
Den seneste, der har bekræftet det,
er den amerikanske udenrigsminister Powell, der sagde, at de ting, han fremlagde i Sikkerhedsrådet i februar måned, byggede på oplysninger, som var forkerte, og det beklager han
Oven i dette kommer alle uhyrlighederne.
17.000 dræbte irakere, alene 1.000 siden den 5. april i år, tortur, ydmygende behandling, religiøse og seksuelle krænkelser, en voksende modstand, der ikke alene findes i små lommer, men mere og mere tegner sig som en bred folkelig opstand, terror, der vokser dag for dag, og drab fra besættelsesstyrkernes side i og uden for fængslerne.
Koalitionen bliver stadig mindre.
Spanien, Honduras, Polen og måske også Ukraine er på vej ud sammen med en række
af de små lande
Danmark står formentlig som det mest Bushvenlige land i Europa, og spørgsmålet, vi burde diskutere i dag, er, hvordan vi lægger det maksimale pres på en arrogant og magtfuldkommen Bushadministration, så vi sikrer, at der kan tegne sig en fremtid for Irak.
Vi tror i SF, at vi bedst gør det ved at følge den spanske model og give irakerne det fulde ansvar for så vel den politiske og den økonomiske som den militære udvikling.
Jeg savner måske svar fra regeringen på, hvor regeringen står i det slagsmål, der i dag udfolder sig for åbent tæppe mellem Blair og Bush.
Det er Blairs position, at ikke kommandoen over, men beslutningen om, hvor militærstyrker skal sættes ind, skal tages af FN og irakerne og ikke af den amerikanske besættelsesstyrke.
Hvor står den danske regering i den konflikt?
På samme måde når det skal afgøres, hvem der skal have indflydelse på økonomien, og hvem der skal sikre, hvor pengene bliver af: Hvem skal have det afgørende ord, det fulde ansvar?
Skal det fortsat være amerikanerne i sindrige konstruktioner, eller skal det være FN og irakerne selv?
Det er de afgørende spørgsmål, som jeg synes, denne debat burde give svar på.
I SF tror vi, at vejen ud af den nuværende situation er, at krigs- og besættelsesmagterne siger undskyld til den irakiske befolkning for at have gjort noget, der var begrundet med forkerte oplysninger; for at have begået mange overgreb, der ikke findes undskyldninger for; for ikke at have kunnet skabe den manglende sikkerhed; for alle de falske begrundelser undervejs og for alle de mange dræbte.
Derefter skal FN sammen med det irakiske styre placeres i den afgørende position.
SF tror, vi bedst kan lægge tryk på amerikanerne og få dem til at nå frem til den erkendelse ved at vælge den spanske model, og derfor kan SF ikke støtte det fremsatte forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Er den konservative ordfører ikke bange for at komme til at lyde som en gammelkommunistisk sovjetkommissær fra Den Røde Hær, der i 1984 eller 1985 skulle forklare, hvorfor det var nødvendigt at blive i Afghanistan?
Da Sovjetunionen trak sig ud af Afghanistan, gik det jo frygteligt med Taleban, borgerkrig, undertrykkelse af kvinder og skolelærere, folk der blev skudt ned ude på landet osv.
Eller er problemet tværtimod ikke, at jo længere man opretholder den type besættelser, jo værre bliver forholdene, og jo større bliver omkostningerne, når man på et eller andet tidspunkt trækker sig ud, f.eks. den dag, den amerikanske befolkning ikke længere vil acceptere, at deres sønner kommer hjem i dusinvis hver uge i ligposer?
Helge Adam Møller (KF), 2004-05-26:
Jeg indrømmer blankt, at hvis vi var det eneste land, der var dernede, at der kun var de 500 danske soldater uden støtte fra de øvrige 30 landes ca. 150.000 soldater, ville jeg være bekymret.
Men jeg er glad for, at der også er styrker fra Australien, New Zealand, Estland, Letland, Litauen, Holland, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Tjekkiet, England, Ungarn, Ukraine, USA osv.
Jeg føler, vi gør en indsats.
Det er jo også sådan, at hvis den midlertidige regering, der tiltræder om 5 uger,
siger, at den ikke ønsker de danske styrker, vil vi heller ikke fortsætte med at være der.
Sådan er det.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-26:
Hr. Helge Adam Møller var i sit indlæg inde på, at der er en koalition af 30 lande, og jeg vil spørge hr. Helge Adam Møller: Bekymrer det Det Konservative Folkeparti, at koalitionen bliver stadig mindre?
Spanien har trukket sig ud for at opfylde et valgløfte
fra den nye regering; Honduras og et andet spansktalende latinamerikansk land trak sig ud sammen med spanierne, og i går sagde Polen, at de trækker sig ud i 2005.
Eller kommer der et tidspunkt, hvor man også i Det Konservative Folkeparti stiller det grundlæggende spørgsmål, om den militære besættelse er med til yderligere at forstærke de problemer, der er?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-26:
Jeg kan sige, at de oplysninger, jeg har om genopbygningen, har jeg i det væsentlige fra The Economist, som f.eks. siger om elektricitetsforsyningen, at nu har Siemens forladt Irak, og det har General Electric og mange af de russiske elektricitetsingeniører, som var med i genopbygningen, også.
Det har medført, at de mål, man har sat sig for elektricitetsforsyningen, er man langt fra at nå.
Strømafbrydelser er igen blevet hyppige, og det skyldes selvfølgelig den urolige sikkerhedssituation.
Den udvikling har jo desværre vist sig ikke at kunne holde.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Jeg vil godt starte med at takke formanden for Forsvarsudvalget for hans bemærkninger, for jeg tror, han talte på i hvert fald et stort flertal i udvalgets vegne.
Dernæst vil jeg være lidt mindre venlig og høflig over for hr. Helge Adam Møllers øvrige bemærkninger.
Hr. Helge Adam Møller siger, at selvfølgelig støtter Det Konservative Folkeparti forslaget.
Hvorfor er det så selvfølgeligt?
Vi hørte for et øjeblik siden hr. Niels Helveg Petersen redegøre for nogle af de ting, som Instituttet for Strategiske Studier har fremlagt.
Det slår bl.a. fast i sin årsrapport, at Al-Qaeda har mere end 18.000 militante tilhængere, som er parat til at slå til med blodige aktioner verden over.
Det er blevet mere og mere tydeligt, efter at USA gik ind i Irak, og også deres økonomiske netværk er blevet styrket, efter at USA gik ind i Irak.
Invasionen i Irak har altså gjort, at vi er kommet længere væk fra at kunne bekæmpe terrorisme, så hvorfor er det så selvfølgeligt, at Det Konservative Folkeparti støtter den fiasko?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-26:
Hvis irakerne ikke ønsker vores tilstedeværelse, kan vi ikke være der, så de er altså suveræne.
Men der kan jo være situationer, hvor den multilaterale styrke, som har fået mandateret sikkerhedsopgaven, siger, at den og den opgave er vi nødt til at løse.
Det kan f.eks. være at sikre egne styrkers sikkerhed eller undgå et blodbad i en eller anden by.
Det må ikke ske, at man kommer i en vetosituation og ikke kan komme til undsætning, selv om humanitære grunde gør det nødvendigt.
Vi kan ikke have den situation, som vi oplevede i Jugoslavien, hvor de hollandske tropper stod og kiggede på, mens der skete noget, så vi må ikke gøre det for firkantet.
Jeg vil ikke udelukke, at der kan opstå situationer, hvor signalet udebliver, men hvor det af humanitære grunde er nødvendigt at gøre en indsats.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-26:
Jeg kan ikke lade være med at spørge udenrigsministeren om et par af de udtalelser, der er kommet fra Folketingets medlemmer, for jeg synes egentlig, det nogle gange er fantastisk, hvad der kommer frem fra Folketingets venstrefløj i forbindelse med en debat som den, vi har i dag.
Først synes hr. Villy Søvndal nærmest triumferende, at det er rart at få at vide, at terrorismen har sejret, og at der er kommet mere terrorisme.
Føler udenrigsministeren egentlig ikke, det er grotesk, når folketingsmedlemmer - uanset hvilket parti de tilhører - nærmest triumferer over at kunne konstatere, at nu er der kommet mere terrorisme?
Hr. Søren Søndergaard taler om, at fordi 4 amerikanske soldater er blevet dræbt, bliver der dræbt 700 i Fallujah.
De begynder netop ikke at jagte terrorister fuldstændig vanvittigt, for det ville gå ud over den lokale civilbefolkning, hvis man jog terrorister ind i de små landsbyer.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-26:
Hvor ville det være morsomt, hvis hr. Søndergaard kunne fange en fejl.
Vi skrev »oprindelig antaget«, før vi kendte datoen.
Vi kendte ikke datoen for suverænitetsoverdragelsen, da vi gav resolution 1511, for det er nemlig en senere resolution, som skal fastlægge suverænitetsoverdragelsen, og det er den, vi diskuterer i FN for øjeblikket.
Den oprindelige antagelse bygger på forudsætningerne i 1511, og der er sket meget siden da.
Hr. Søndergaard mener, det er interessant, hvem der udpeger regeringen.
Enhedslisten blæser jo som bekendt i realiteten på FN, men vi lægger megen vægt på, at FN udpeger regeringen, og Brahimi er på verdenssamfundets vegne i gang med at finde frem til den regering, som bedst afspejler den irakiske befolkningssammensætning og dermed skaber legitimitet og repræsentativitet.
Det er Brahimis opgave at finde frem til det, det er det arbejde, vi støtter, og dermed får FN den politiske ledelse af overgangen til irakisk selvstyre under en irakisk ledelse, som også kan tage ansvaret for beslutningerne frem til det frie valg i januar.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Nu er det selvfølgelig lidt interessant, hvem der udpeger de regeringer, men lad det nu ligge.
Når udenrigsministeren og Udenrigsministeriet hele tiden har været klar over, hvordan det ville gå, er jeg lidt forundret over, at man skriver noget andet i beslutningsforslaget, og jeg synes, udenrigsministeren skulle se at få det rettet.
I beslutningsforslaget står der på side
: »Efterfølgende forværredes sikkerhedssituationen i Irak, herunder i det danske ansvarsområde.
Løsningen af de opgaver, der påhviler det danske militære kontingent i Irak har på den baggrund vist sig at kræve en mere omfattende indsats end oprindelig antaget.«
Ja, det står der faktisk, og det vidner da ikke om, at man ligefrem har forudset situationen.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-26:
Ja, det sagde jeg faktisk sidste efterår, da man fastlagde datoen.
Jeg sagde på det tidspunkt, at hvis man fastlægger en dato, lægger man også en tidsplan for, hvornår volden vil eskalere for at forhindre, at det, der skal ske den dato, går i opfyldelse.
Man kunne også have valgt en anden metode, nemlig at overføre suveræniteten uden at fastsætte en dato, men først når man synes, tiden er til det; det kunne være tidligere, eller det kunne være senere.
Men her har man altså givet en dato, og selv om der måske stadig er uro, skal suveræniteten overdrages.
Som det også fremgår af FN-udkastet, bliver der tale om en gradvis overgang.
Hr. Søren Søndergaard nævner Fallujah.
Når det er en aktion med politiske indikationer, mener jeg ikke, den kan foretages uden den midlertidige irakiske regerings accept.
Det svar, som hr. Niels Helveg Petersen og hr. Søren Søndergaard misbrugte,
var, at jeg vil ikke give en så firkantet melding, at det forhindrer nogen i at gribe ind og forhindre en humanitær katastrofe, og man kan jo heller ikke udelukke, at soldater kan komme i den situation. Hvad jeg bygger min mening om den irakiske befolknings ønsker på?
Jeg bygger på, hvad den suveræne regering måtte bede os om.
Det er nu engang sådan, at vi går ud fra, at regeringen udtrykker landets ønsker, og at vi ikke har andre at forhandle med.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Jeg må indrømme, at jeg hører udenrigsministeren som et ekko af Colin Powell.
Det er jo fuldstændig klart, hvad den amerikanske linje er: Man vil have lov til at gennemføre aktioner som den, man har gennemført i Fallujah.
Hvis fire amerikanske soldater bliver dræbt, vil man have lov til at slå 700 mænd, kvinder og børn ihjel. Men jeg kunne godt tænke mig at spørge udenrigsministeren, hvorfor udenrigsministeren med så stor sikkerhed kan sige, hvad den irakiske befolkning ønsker.
Hvad bygger udenrigsministeren det på?
For en del måneder siden havde vi en polemik om det, og her henviste udenrigsministeren med stor fornøjelse til diverse opinionsundersøgelser.
Men nu viser opinionsundersøgelserne altså, at et overvældende flertal af den irakiske befolkning opfatter USA og de andre magter som besættelsesmagter, og derfor vil jeg godt høre, hvad udenrigsministeren bygger sin opfattelse på. Så vil jeg godt lige have bekræftet, om jeg forstod det rigtigt, da udenrigsministeren sagde, at man sådan set hele tiden havde forventet, at der ville blive mere ballade og mere modstand i takt med, at man kom nærmere til den dato, hvor repræsentanter for det irakiske folk selv skulle overtage magten.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-26:
Det fremgår også af Financial Times, at den britiske premierminister mener, det er den irakiske premierminister, der skal stå i spidsen for den sikkerhedskomité, som i øjeblikket har Brenner som formand.
Er det et synspunkt, som udenrigsministeren deler?
Jeg synes, det er et rigtigt synspunkt, for hvis det ikke sker, får man ikke et synligt bevis for, at en ny irakisk regering er en ægte suveræn på sikkerhedsområdet.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-26:
Ja, og det mener jeg faktisk også er indeholdt i det resolutionsudkast, jeg står med.
Men jeg understreger, at det kun er et udkast, og at der stadig bliver forhandlet.
Der står i § 2, at Sikkerhedsrådet hilser det velkommen, at the commitment of the occupying powers slutter den 30. juni 2004, og så vil the internal government of Iraq overtage ansvaret og autoriteten for at regere et suverænt Irak.
Den midlertidige regering vil altså påtage sig ansvaret og autoriteten for at regere et suverænt Irak.
Det er den tekst, der foreligger, og amerikanerne har altså været med til at lave den.
Det er vigtigt, at det er et suverænt Irak, og dette suveræne Irak kan altså udbede sig koalitionsstyrkernes bortrejse.
Jeg har sagt til irakerne fra starten, at beder de os om at forsvinde, så forsvinder vi, for vi er der kun for at støtte og hjælpe dem.
Vi er ikke imod dem.
Jeg går ud fra, at det også er den amerikanske holdning, sådan har jeg i hvert fald forstået det.
Både USA og Danmark regner med, at vi bliver inviteret, men vi opfatter Irak som et suverænt land, så hvis de beder os om at rejse, rejser vi naturligvis.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-05-26:
Jeg er enig i udenrigsministerens betragtninger om terrorisme, men det virkelig tragiske er efter min mening, at man nu har skabt den ideelle slagmark for de mest ekstremistiske terrorister i Irak.
Dernæst vil jeg godt takke for svaret om, at Danmark må støtte det britiske synspunkt, og jeg vil gerne udbygge det en smule.
Jeg vil opfordre regeringen til af al kraft at støtte det synspunkt i de kommende dage og uger, for jeg tror, det er den sidste chance for at få udviklingen i Irak på et bedre spor.