Jan Trøjborg (S), 1998-10-22:
Jeg vil for mit vedkommende gerne indlede med at takke forespørgerne for lejligheden for regeringen til at redegøre for synspunkter omkring kvalitet i uddannelsessystemet.
Jeg synes, at forespørgslen kommer på et meget godt tidspunkt, nemlig her, hvor vi indleder folketingssamlingen.
Jeg vil gerne supplere undervisningsministerens oplysninger om nogle af de initiativer, som regeringen kommer med.
Ud over institutionsredegørelsen, som undervisningsministeren og jeg giver i fællesskab om ganske kort tid, kommer der initiativer fra min side i form af en forsknings- og universitetspolitisk redegørelse i november måned, og det er tanken, at redegørelsen følges op af lovgivningsinitiativer på området de videregående uddannelser. Så det ser altså ud til, at Folketinget er startet på en samling, hvor et af hovedtemaerne for arbejdet bliver kvalitet og indholdet i uddannelsessystemet.
Jeg kan naturligvis give min tilslutning til undervisningsministerens gode tale, både hvad angår mål og midler.
Jeg er 100 pct. enig i hovedtemaerne i talen, der handlede om sammenhæng i uddannelsessystemet, der handlede om kvalitet i uddannelsessystemet.
I sagens natur er denne forespørgsel jo generelt rettet mod hele uddannelsessystemet, men jeg vil gerne supplere med et par enkelte bemærkninger specifikt om universiteterne.
Mit udgangspunkt er, at universiteternes to kerneområder, forskning og uddannelse, naturligvis skal være på et meget højt niveau, men ambitionen er at få det, synes jeg, meget høje niveau, vi har, hævet til et endnu højere niveau.
Det er naturligvis sådan, at undervisningsministeren og jeg selv har et fælles ansvar for det, især for det, der kaldes den forskningsbaserede uddannelse.
Det er jo et begreb, som vi kan bruge en del tid på at diskutere, hvad præcis indeholder, men nogle grundliggende definitioner tror jeg vi vil kunne blive enige om.
Og jeg må sige, at det forekommer mig umiddelbart en anelse betænkeligt, at en stor del af undervisningen på universiteterne rent faktisk varetages af folk, der er ansat til andet end at forske.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi diskuterer stillingsstruktur med universiteterne i den kommende tid, og det er et af de hovedemner, som vil blive berørt i den universitetspolitiske redegørelse.
Dernæst synes jeg, der er grund til at overveje, om der skal ske forbedringer på området, om der kan aftales forbedringer med universiteterne, således at universiteterne løser denne kerneopgave endnu bedre.
Det handler bl.a. om overgangen mellem de forskellige uddannelsesniveauer, meritgivning, adgangsveje ved studieskift osv.
Der er uden tvivl nogle problemer i det samlede system.
Det synes jeg at der er en lang række eksempler på, som fra tid til anden bliver nævnt i den offentlige debat.
Og derfor er det også min klare politiske ambition, at vi kan opstille nogle klare mål og forpligtelser for institutionerne, således at vi kan få en opfølgning, der kan løse de problemer, der fra tid til anden nævnes.
Et par andre udfordringer ligger i, at universiteterne i fremtiden må indstille sig på også at tilbyde uddannelser til folk med en relevant mellemlang videregående uddannelse, for at disse kan få en overbygning, der fører frem til kandidatniveau, altså mere fleksibilitet, mere sammenhæng i uddannelsessystemet. Desuden må universiteterne i højere grad kunne give personer med kandidatgrad supplerende efteruddannelse og ajourføring af deres kompetence i en tid, hvor den voldsomme udvikling i ny viden medfører et stærkt behov for at fastholde allerede opnåede kompetenceniveauer.
Derfor er kravet til universiteterne, at de skal være fleksible, de skal være omstillingsparate for også at løse disse opgaver.
Der høres i disse timer en del rygter på gangene om et konservativ udspil til et forslag til vedtagelse i forbindelse med den debat, vi har i dag, og det, jeg hører, er, at der tales om mere traditionel konservativ politik, som jeg vil karakterisere ved, at den består af mere pisk end gulerod.
Dér er det regeringens holdning i forhold til universiteterne, at vi vil satse på aftaler med universiteterne, der handler om både pligter og rettigheder.
Det er umådelig vigtigt for mig at understrege, at for regeringen er udgangspunktet, at vi har fremragende universiteter i Danmark, men at der er mange ting, der kan gøres bedre.
Og med det udgangspunkt er jeg sikker på, at vi kan få indbygget incitamenter, gulerødder, men også en række pligter, som universiteterne vil leve op til, således at vi får løst en række af de problemer, der er skitseret af regeringen i dag. Vi har i mit ministerium en intens dialog med universiteterne herom.
Der vil i den forsknings- og universitetspolitiske redegørelse blive redegjort nærmere for, hvilke pligter vi mener, universiteterne skal løse i den kommende tid, og der vil blive redegjort for, hvilke positive incitamenter vi gerne vil aftale med institutionerne med henblik på at nå et højere niveau.
Det er regeringens udgangspunkt.
Det er regeringens indgang til diskussionen med uddannelsessystemet, at det er hensigtsmæssigt at aftale rettigheder og pligter.
Det er hensigtsmæssigt, at vi får en positiv dialog, og at vi får indbygget incitamenter, men det er også utrolig vigtigt at understrege, at der er en række opgaver, der hidtil ikke er løst godt nok, og som vi kan gøre bedre. Det er regeringens overordnede budskab fra min side i denne debat, som vi for øvrigt takker for initiativet til.
Forhandling