runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2004-02-20:
Jeg vil gerne ramme en pæl igennem den opfattelse, at Socialdemokratiet skulle ligge på knæ for store lande, der ikke er demokratiske.
Det synes jeg er en voldsom påstand.
Vores ærinde i denne sag er netop at sikre en fredelig løsning på den konflikt, der foregår over strædet.
Det er jo det, der er formålet, og den optrapning, som kunne ske, hvis vi f.eks. vedtager forslaget her, kunne skade den politiske proces, Det ville jo være ærgerligt, og det ønsker vi ikke at bidrage til, for det vil som sagt skabe mere usikkerhed og måske mere konflikt, så man i den sidste ende kunne frygte, at processen kører at sporet. Vi har jo hørt, at der er meget krigeriske udtalelser
fra begge sider,
og vi ønsker ikke at optrappe en proces, som kan føre til en konflikt over strædet.
Det er det essentielle i sagen
, vil jeg sige.
Men det betyder ikke, at jeg ikke ligesom forslagsstillerne er dybt optaget af, at Taiwan er fuldt og helt med og nyder de samme beskyttelser på sundhedsområdet som alle andre borgere i alle andre lande i denne verden.
Det vil jeg godt understrege.
Men jeg har som sagt også noteret mig, at WHO vurderer, at den nuværende status ikke indebærer reelle sundhedsmæssige problemer for Taiwan, og det synes jeg er vigtigt for debatten, for det er jo det saglige og indholdsmæssige grundlag for den. KL. 11.55
Margrete Auken (SF), 2004-02-20:
Skal jeg forstå det sådan, at hvis vi under udvalgsarbejdet får rede på, at der faktisk er problemer, fordi der simpelt hen går for lang tid af den grund, at beredskabet ikke er i orden, eftersom Kina ikke lever op til sit ansvar i etkinapolitikken for at sikre Taiwans fulde WHO-dækning - kunne Socialdemokratiet så alligevel tænke sig at mobilisere
en eller anden form for opfindsomhed
Der skal ikke stilles krav, der er større, end det er menneskeligt rimeligt, men med en eller anden form for opfindsomhed kan man dog gøre et eller andet for at hjælpe de et par og tyve millioner mennesker, der er kommet i klemme på grund af stormagtsstrategi, som ikke kun er pyntelig.
For SF vil det være helt naturligt at give så stort et område som Taiwan, med jeg ved ikke hvor mange mennesker - 20 millioner mennesker - selvstændighed, hvis de ønsker det.
Det ville vi da synes var langt det mest anstændige.
Så står vi i øvrigt over for en realpolitisk situation.
Men vi vil da sige åbent og ærligt, at der ikke er noget pynteligt i, at den holdning, som vi har haft til andre mindre nationer, ikke også skulle gælde i forhold til Taiwan, hvis de ønsker det og det i øvrigt kunne lade sig gøre. Så ved vi udmærket, at sådan som landet ligger, er det fuldstændig håbløst at komme med den strategi i øjeblikket.
Så mine overvejelser gik alene på: Hvad er det for nogle ting, vi faktisk siger, når vi siger etkinapolitikken?
Vi skal ikke have to Kinaer, men spørgsmålet er, og det er ikke en tanke, jeg har prøvet at undersøge før, for jeg har sådan set først fået den denne gang, hvor jeg for jeg ved ikke for hvilken gang sidder og lytter til debatten: Hvorfor bliver vi ved at snakke om to Kinaer?
Er det taiwanernes egen tåbelige skyld, fordi de bliver ved med at kalde sig Kina, eller er det, fordi det er kamuflage for en reel magtkamp?
Det er det, jeg har overvejet.
Vi støtter etkinapolitikken, men vi har et meget stort hjerte for, at Taiwan kan være sig selv.
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-20:
Jeg ved ikke, hvordan formuleringen var, men for mig lød det,
som om der i hvert fald var den option, at Taiwan skulle have selvstændighed på sigt.
Er det mig, der har misforstået det, eller hvad mente fru Margrete Auken?
Peter Skaarup (DF), 2004-02-20:
Jeg vil spørge fru Gitte Seeberg: Gør det ikke indtryk, at Europa-Parlamentet, EU må man jo sige at det er, som De Konservative normalt støtter sig meget op ad, har udtalt nøjagtig det samme, som vi vil med det her forslag? Gør det ikke indtryk, at man gentagne gange i WHO fra amerikansk side har sagt, at det vil være en rigtig god idé, at Taiwan blev observatør i WHO?
Gør det slet ikke indtryk på et regeringsparti i Danmark?
Så kan jeg altså også kun spørge fru Gitte Seeberg, om De Konservative stadig væk mener, at hvis Kina fortsætter sin arrogante måde at opføre sig på, burde EU's svar være fuld anerkendelse af Taiwan som en selvstændig stat på linje med alle andre stater i denne verden.
Det var De Konservatives partiformand, som udtalte dette.
Mener Det Konservative Folkeparti stadig væk det?
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-20:
Vi ønsker ikke at bryde med etkinapolitikken.
Det er det ene.
Det andet er, som også udenrigsministeren har redegjort for her fra talerstolen, at der slet ikke er mulighed for, at Taiwan kan optages i WHO.
Det kræver, at det er en selvstændig stat, og det er det ikke.
Så det, vi diskuterer, kunne i virkeligheden være afvist på en ganske enkel måde, men jeg er godt klar over, at der ligger mere i det. Det Konservative Folkeparti ønsker at udbygge samarbejdsrelationerne.
Vi er tilhængere af Taiwan.
Vi synes, det er flot, at de har formået at etablere et demokrati.
Det anerkender vi naturligvis, men vi må bare også se i øjnene, at der altså kun er ét Kina, og det er den politik, vi også vil støtte.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-20:
Jeg må undre mig over, at Det Konservative Folkeparti ikke vil støtte det her forslag.
Jeg har flere gange bemærket, at forskellige også ledende personer fra Det Konservative Folkeparti har ment, at det var uheldigt, at vi lod os diktere af Fastlandskina, altså af Kommunistkina, i sager vedrørende området derude.
Jeg kan derfor kun bede om en kommentar til en udtalelse
fra De Konservatives formand i et nyhedsbrev, der blev udsendt den 16. marts 2001
Der siger hr. Bendt Bendtsen, at hvis Kina fortsætter sin arrogante måde at opføre sig på, burde EU's svar være fuld anerkendelse af Taiwan som en selvstændig stat på linje med alle andre stater i denne verden.
Det vil jeg for det første godt have en kommentar
Så vil jeg sige, at det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat i dag, overhovedet ikke går så langt.
Vi diskuterer faktisk overhovedet ikke etkinapolitikken, som hr. Bendt Bendtsen gør.
Det eneste, vi beder om, er, at man gør det samme, som der behandles forslag om i USA i øjeblikket, som USA har fremført mange gange, nemlig at Taiwan bliver observatør i WHO.
Det er vel ikke for meget forlangt!
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-20:
Jeg tror, at jeg har gjort rimeligt rede for, hvad Det Konservative Folkeparti mener.
Vi mener, at Taiwan som sådan skal have stor anerkendelse for det stykke arbejde, de har gjort med demokratisering, men vi bryder ikke med etkinapolitikken.
Det er vejledende.
Jeg vil sige, at der ikke i EU er stemning for at gå videre, og det er heller ikke et synspunkt, som vi på nuværende tidspunkt agter at anbefale udenrigsministeren at fremføre.
Dansk Folkepartis beslutningsforslag er, som også udenrigsministeren var inde på, i det store hele en genfremsættelse af et forslag fra foråret 2002. Det Konservative Folkeparti har fortsat samme indstilling til spørgsmålet om at tildele Taiwan observatørstatus i WHO: Tildeling af observatørstatus er efter vores opfattelse ikke forenelig med Danmarks etkinapolitik.
Sagen har løbende været debatteret i EU, og der er også her enighed om etkinapolitikken.
Det Konservative Folkeparti mener, det er vigtigt, at EU-landene har en fælles holdning til dette spørgsmål, og vi ville bryde med denne enighed, dersom vi anbefalede Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse.
I beslutningsforslaget henvises til nødvendigheden af, at Taiwan er med f.eks. på grund af SARS, som vi oplevede det sidste år, og lignende sygdomme.
Der kan selvfølgelig ikke være uenighed om, at det er vigtigt, at man har et beredskab, når der opstår denne type sygdomme, men som udenrigsministeren i sin tale og i sine supplerende kommentarer gjorde rede for, er dette ikke et reelt problem. Tværtimod er der et samarbejde om det.
Men det afgørende er, at sagen i forhold til Taiwan, som også nogle ordførere har været inde på, er løst, idet der er et tæt samarbejde med WHO, som der tidligere er redegjort for.
Politisk er sagen meget følsom i de her måneder.
I marts er der valg på Taiwan, og spørgsmålet om selvstændighed spiller naturligvis en rolle ved valget.
Taiwan har ikke søgt om anerkendelse af selvstændighed, men alligevel spiller det selvfølgelig en rolle.
Det kan vi ikke komme uden om.
Der er i befolkningen, så vidt vides, ikke opbakning til det spørgsmål, muligvis fordi man frygter reaktionerne fra fastlandet.
Jeg mener ikke, at man går taiwanesernes ærinde, hvis man presser på over for Kina.
Den i forvejen tilspidsede situation mellem Kina og Taiwan kunne forværres yderligere.
Det er ad forhandlingens vej, at problemerne skal løses, og ikke ved at provokere.
Det vil efter al sandsynlighed kun gøre tingene mere komplicerede.
Det Konservative Folkeparti støtter varmt op om en fortsat udbygning af relationerne mellem Taiwan og Danmark på såvel det kulturelle som det kommercielle område.
Jeppe Kofod (S), 2004-02-20:
Selvfølgelig vil vi støtte sundhedsmæssige forbindelser, men jeg har også understreget flere gange, at efter WHO's vurdering indebærer det ikke nogen reelle problemer, at Taiwan har den status, som Taiwan har i dag.
Det synes jeg er det helt saglige og grundlæggende faktum i sagen.
Med hensyn til at USA skulle kæmpe for at give Taiwan observatørstatus i WHO, har vi jo hørt tidligere, at det ikke er korrekt.
Tværtimod har vi jo hørt fra udenrigsministeren, at den indstilling, som WHO's bestyrelse er kommet med til generalforsamlingen netop indebærer, at man ikke beder om at Taiwan bliver observatør i Verdenssundhedsorganisationen, så det, hr. Peter Skaarup er inde på her, er faktuelt forkert.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-20:
Jeg kan konstatere, at det åbenbart ikke gør noget indtryk på hr. Jeppe Kofod - sådan må jeg i hvert fald forstå svaret - at Europa-Parlamentet har meldt ud, som de har, at USA har den holdning, at Taiwan skal være observatør i WHO, og at en række andre landes parlamenter har vedtaget det samme.
Det gør åbenbart slet ikke indtryk på Socialdemokraterne, så jeg ved ikke, hvor meget Europa-Parlamentet egentlig kan bruges af Socialdemokraterne, hvis det er sådan, at man ikke vil lytte til, hvad de siger.
Så siger hr. Jeppe Kofod, at man gerne vil være med til styrke forbindelserne til Taiwan, og at man støtter kulturelle, økonomiske og handelsmæssige forbindelser.
Jeg fik bare ikke svar på, hvad det er, Socialdemokraterne vil gøre her i Danmark for at styrke de forbindelser.
Jeppe Kofod (S), 2004-02-20:
Til det første spørgsmål: Jeg kan kun bekræfte, at det er min holdning.
Jeg synes, det bør anerkendes, at der er sket en meget spændende udvikling på Taiwan på både det økonomiske og en lang række andre områder, og det har i øvrigt medført, som flere har været inde på, at samhandelen med EU og over strædet mellem Taiwan og Kina er forøget kraftigt i de senere år til gavn for alle parter.
Det synes jeg er værd at understrege.
Så vil jeg sige, at det er interessant, at Dansk Folkeparti tager behandlingen i Europa-Parlamentet op og siger: Se, hvad Europa-Parlamentet har vedtaget med et stort flertal!
Det synes jeg er nye toner fra Dansk Folkeparti, og det glæder mig, at man på den måde er begyndt at sige, at vi skal arbejde på samme banehalvdel som EU, fordi det er en vigtig organisation.
Hvis det virkelig er det, Dansk Folkeparti mener, tror jeg også, man kan støtte det synspunkt, at denne sag også hører hjemme i en diskussion blandt EU-landene.
Hvis man kan få en fælles EU-holdning til tingene, er det nemlig langt bedre, end hvis nogle lande går enegang, eller man er splittet i spørgsmålet, så det glæder mig, at Dansk Folkeparti begynder at acceptere EU som den ramme, hvor nogle problemer skal løses.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-20:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Jeppe Kofod: Hvad mener Socialdemokraterne med det, i og med at man ikke vil støtte det forslag, Dansk Folkeparti kommer med, om at give Taiwan observatørstatus i WHO?
Så vil jeg også godt spørge hr. Jeppe Kofod: Gør det ikke indtryk på Socialdemokraterne, at Europa-Parlamentet har vedtaget et forslag om, at Taiwan netop skal have den observatørstatus i WHO?
Og gør det ikke indtryk, at det faktisk var et meget stort flertal i Europa-Parlamentet, der havde nøjagtig den samme indstilling, som det forslag, vi behandler her i dag, giver udtryk for?
Jeppe Kofod (S), 2004-02-20:
Jeg mener helt klart, at hvis der er sundhedsmæssige problemer, og det er sådan, at man ikke føler på Taiwan, at man nyder adgang til den ekspertise, der er i WHO osv., og at situationen er uholdbar, er det klart, at det er noget, der skal tages op i diskussionen med kineserne.
Det er da helt naturligt, og det vil vi da opfordre til og håbe på, at ikke bare Danmark, men forhåbentlig hele EU gør det.
Jeg er i øvrigt sikker på, at EU vil gøre det i sådan en situation, så jeg kan bekræfte over for fru Margrete Auken, at det bestemt er noget, vi vil forfølge, hvis det er sådan, at der kan dokumenteres reelle problemer.
Lars Barfoed (KF), 2004-02-24:
Jeg synes altid, det er godt at tænke sig om, også når man bygger boliger.
Det er sådan set det, vi har vendt os imod.
I øvrigt vil jeg overlade til ministeren at svare på forståelsen af de bemærkninger, han er kommet med i løbet af dagens debat.
Jytte Andersen (S), 2004-02-24:
Jeg kan forstå, at hr. Lars Barfoed ikke vil lægge erhvervet sådan hindringer i vejen.
Nu er det jo sådan, at der er en byggelov, som både siger noget om brandsikkerhed og oven i købet også siger noget om kunstnerisk udsmykning, når det drejer sig om offentlige bygninger.
Jeg har meget svært ved at forstå, at et krav om, at man skal tænke sig om, at man skal tænke på den måde, at et byggeri måske ikke umiddelbart, men efterfølgende skal kunne bruges af handicappede, skulle være så afskrækkende. Jeg har fået et svar fra ministeren i dag, som selv siger, at det ikke er alle bygherrer, der vil leve op til alle de her krav.
Derfor går regeringen jo også ind og sætter noget i værk, men det, der bliver sat i værk, vil kun omfatte halvdelen af byggeriet.
Er det ikke underligt, at reglerne ikke skal omfatte alt byggeri?
Freddie H. Madsen (DF), 2004-02-24:
Nu kan vi godt slå
helt fast, at den her ordførertale ikke er skrevet med ført hånd.
I øvrigt vedrørende udskrivning af valg så tror jeg, sagen her er for lille til, at regeringen vil udskrive valg på den.
Men jeg er sikker på, at såfremt den ville udskrive valg på denne her sag, så ville regeringen ikke have nogen problemer.
Den ville stadig væk sidde med et flertal bagefter med Dansk Folkeparti som støtteparti, ikke nogen diskussion
om den sag.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-24:
Jeg var godt klar over, at hr. Lars Barfoed ikke er ordfører, jeg overlader også trygt til hr. Lars Barfoed at lave sin egen konklusion. Jeg forsøger bare at tolke en lille smule på, hvordan det skal forstås, da hr. Lars Barfoed ikke var krystalklar, hvis jeg må være så fri, i alle sine pointer.
Men lad os nu bare holde fast i det her med undersøgelserne, for det tror jeg er et område, vi godt kan diskutere, selv om hr. Lars Barfoed normalt ikke er ordfører på det.
Der er jo mange områder, hvor man må sige, at det er svært at drage krystalklare konklusioner, når man f.eks. undersøger, hvor mange ungdomsboliger der er behov for, hvor mange ældreboliger der er behov for, hvordan hele boligområdet i det hele taget vil udvikle sig.
Men det afholder os jo ikke fra at få en tilnærmelsesvis vurdering af behovet netop for at undgå overbudspolitik.
Så lad mig spørge
så klart, at der ikke skal være grundlag for nogen fejltolkninger her: Er hr. Lars Barfoed ikke enig i, at det normalt er en fordel, inden man laver et lovforslag, at sikre sig et solidt beslutningsgrundlag f.eks. i form af en for første gang i historien samlet undersøgelse af boligforhold for handicappede?
Lars Barfoed (KF), 2004-02-24:
Ja, dialog er jo altid godt, men jeg har lagt mærke til, at hr. Martin Lidegaard har det med at konkludere meget på andre ordføreres vegne, men lad mig bare sige, at jeg for at gentage mig selv ikke er ordfører på denne sag, så jeg skal ikke gå nærmere ind i de konkrete vurderinger af det rent talmæssige omkring det.
Men når det gælder en undersøgelse, så sagde jeg udtrykkeligt, at det var umiddelbart en sympatisk tanke, men det giver jo kun et øjebliksbillede, og da man er inde i en dynamisk udvikling hele tiden, tvivlede jeg på, hvad man får ud af det på længere sigt andet end et øjebliksbillede, som kan ændre sig kort tid efter.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-24:
Jeg er i tvivl om, om hr. Lars Barfoed har haft mulighed for at overvære den første del af debatten, hvor vi diskuterede tallet de 14 mia. kr. rimelig indgående.
Nu skal jeg ikke sige, hvem der har misforstået hvad, men der er i hvert fald ingenlunde tale om, at forslaget vil koste noget i den størrelsesorden, når det gælder DS 3028. Der var et par modsætninger, synes jeg, i det, hr. Lars Barfoed sagde.
På den ene side siger hr. Lars Barfoed, at der uden tvivl er brug for flere boliger på handicapområdet ud over dem, vi i fællesskab har fundet.
På den anden side mener han, at det er vild overbudspolitik, at Det Radikale Venstre vil starte med at afsætte 300 mio. kr. Hvor langt ned skal man gå med sine forslag for, at det ikke er overbud, når behovet er der, og hr. Lars Barfoed anerkender, at det er der? Det andet, jeg gerne vil spørge om, som jeg også synes var lidt modsætningsfyldt, var, at der er behov for en kortlægning, men vi vil ikke have den, selv om vi aldrig har prøvet at lave den.
Det tredje, jeg gerne vil spørge om, er placeringen af reglerne for kørselsordninger, som jeg er glad for at vi åbenbart er enige om, og endelig med hensyn til efteruddannelse, så afventer man bare ordningen.
De to punkter forstod jeg sådan, at regeringen gerne vil i dialog med resten af Folketinget om dem.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-24:
Undskyld, jeg må ikke have markeret tydelig nok.
Jeg vil gerne spørge hr. Freddie H. Madsen, som holdt en ordførertale, som tydeligvis var skrevet med ført hånd, om det er frygten for, at regeringen skal udskrive valg i utide, der gør, at Dansk Folkeparti fuldstændig forlader de mærkesager, som partiet ellers har stået for, bl.a. forbedrede tilgængelighedsvilkår for de handicappede. Hr. Freddie H. Madsen har åbenbart fået et figenblad af regeringen i form af, at der skal forhandles, men hvor længe skal de forhandlinger ligge i syltekrukken?
Hvad er tidsrammen for Dansk Folkeparti for, at vi kan komme videre?
Er det Dansk Folkepartis hensigt, at vi i hvert fald skal
ud af den her folketingssamling, så vi er sikre på, at der ikke sker noget på denne side sommerferien
Det er nok hovedsagelig det, det går ud på, for så kan Dansk Folkeparti da ligge og snorke så længe.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-02-24:
Jamen jeg er ikke i tvivl om, at organisationerne vil støtte de to forslag, der ligger her, men noget andet er jo at tage en forhandling med ministerens folk i denne sag, som vi nu har bedt om.
Der er en tidsbegrænsning på, idet vi har sagt, at det maks. må tage 2 måneder, og så går vi ud fra, at den sag ligger på plads om 2 måneder.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-24:
Så alt det med at spørge, om de nu støtter dem, er et rent skuespil, så det har sådan set ingen mening i sig selv andet end at trække tiden ud.
Så er det, jeg spørger, hvor længe tiden skal trækkes ud.
Er det Dansk Folkepartis hensigt ved hjælp af forskellige manøvrer at sikre, at der i hvert fald ikke kan gennemføres noget på denne side sommerferien, og vil man så fortsætte syltekrukkepolitikken, således at man sikrer sig, at der i hvert fald heller ikke kan ske noget, inden valget udskrives?
Jeg får den fornemmelse, at det er det, der er hensigten, fordi det står hen i det uvisse, hvornår der skal ske noget.
Jytte Andersen (S), 2004-02-24:
Det er jo sådan set en lidt trist dag i dag.
Altså igen nogle fine og flotte ord fra i virkeligheden alle partierne, men når det kommer til den mere forpligtende handling, så må man sige, at der i hvert fald er et flertal i Folketinget, der tøver.
Derfor er der alligevel god grund til at glæde sig over, at praktisk talt alle partier uden for regeringen bortset fra Dansk Folkeparti er parat til at rykke et skridt fremad i den rigtige retning, som fru Tove Videbæk sagde: trinvis.
Det er vi med på.
Det er en metode, der kan tages i anvendelse med fordel.
Det har vi gjort masser af andre gange før, og det er Socialdemokratiet absolut parat til.
Forleden dag modtog jeg et katalog fra Handicapidrættens Videnscenter, som på en meget præcis måde fortalte noget om, hvordan de så på verden efter at have været rundt.
Undersøgelsen af 100 restauranter, hvor handicappede kun kunne komme ind på de 9.
DGI-byen
indkøbscentre
, biografer
, uddannelsesinstitutioner, også nye uddannelsesinstitutioner som Københavns Universitet, som ikke har tænkt sig godt nok om
Det har jo ikke været mangel på viden, men det har alligevel manglet at komme det skridt videre, hvor det så også nytter noget.
De nævner f.eks. Vikingeskibshallen i Roskilde, bygget af en af vores fremmeste arkitekter, men lige det der med tilgængeligheden blev ikke tænkt med.
Hvorfor gjorde det nu ikke det?
Når man læser de danske idrætsorganisationers hjemmesider, så må man også sige, at her er eksempel på eksempel på byggeri, hvor viljen har været god, men evnen har ikke været til stede, fordi det ikke har været nødvendigt helt konkret at forholde sig til det spørgsmål, der handler om at skabe reel tilgængelighed.
Jeg synes, det er trist, når regeringspartiernes ordførere, ministeren selv og også Dansk Folkeparti prøver, sådan må jeg forstå det efter debatten i de her mange timer,
Det er sådan set kun 2 år siden, og vi husker udmærket økonomien osv. Ministeren kan godt virke, som om han er lidt irriteret over, at vi ikke anerkender, at der er kommet noget på bordet.
Det vil jeg så gerne gøre her.
Det anerkender vi.
Jeg har selv siddet som minister på det her område, haft ansvaret, har skullet banke i bordet og fik så sat tilgængelighedsstandardiseringsarbejdet i gang.
Det er svært, men det er for sølle, hvis man kun gør det op i økonomi.
Jeg synes, at ministeren, og det skal være min opfordring her, skal modtage den udstrakte hånd, som faktisk er kommet fra forslagsstillerne, S, SF, Enhedslisten, og også fru Tove Videbæk har været med til den udstrakte hånd. Tag imod den.
Prøv at forstå det forslag, der ligger på bordet på den rigtige facon.
Jeg håber meget på, at ministeren vil indbyde os til dialog, til samtaler, som kan supplere det udvalgsarbejde, vi skal i gang med, for at få afdækket, hvad der er op, og hvad der er ned på det her.
Den målsætning, vi må have, er, at vi skaber et samfund, hvor der, så vidt det overhovedet er muligt, er lige muligheder for alle, hvor alle, så vidt det overhovedet er muligt, frit kan vælge, hvor de vil bo, hvor de vil uddanne sig, hvor de vil more sig, og hvor de vil arbejde.
Lars Barfoed (KF), 2004-02-24:
Det er ofte en god ting at gennemføre en sådan undersøgelse, før man etablerer nogle beslutningsforslag.
Det har dog ikke afholdt, kan jeg forstå, Det Radikale Venstre fra at fremsætte det her beslutningsforslag, men lad det nu være.
Jeg forstår, at økonomi- og erhvervsministeren er i fuld gang med en dialog med handicaporganisationerne, og jeg har fuld tillid til, at i det omfang der er behov for at kortlægge tingene, så sker det i en dialog mellem ministeren og handicaporganisationerne.