Margrete Auken (SF), 2002-04-04:
Jeg går ud fra, at jeg får talerstolen for mig selv i denne her sag, for det er så stinke pinligt, det, vi er med til her.
Alle, der er involveret i det, er fuldstændig klar over det i det omfang, at de overhovedet har opdaget, hvad sagen drejer sig om.
Vi opdagede forleden dag i Trafikudvalget - nu vil jeg ikke nævne navne her - at medlemmer bag det overhovedet ikke anede, hvad det drejede sig om.
Vi sidder og jonglerer med en 10-15 mia. kr., og man ved ikke, hvad det drejer sig om!
Det er jo noget, der er banket igennem af en konstruktion, som hvis man tager det værste fra Københavns Kommune og allierer det med Farum, så har man Ørestadsselskabet, det mest mafiøse, jeg har været i nærheden af.
De tromler ting igennem, de forgriber sig på loven.
De fordrejer det i forhold til oplysninger til Folketinget, og de kan gøre det, for de har et automatflertal på plads.
De ved, at når vi kommer til knapperne, så trykkes der bevidstløst af et flertal.
Det eneste SF kan gøre - og jeg håber selvfølgelig også, at Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti vil gøre det, havde CD været her, havde de været på min side også - er at stemme for vores forslag her.
Det eneste, vi kan gøre, er at sikre, at det bliver opdaget, sådan at man ikke bagefter kan komme og sige, at det her vidste man ikke.
Der er sket det, at man uden om lovens grundlag - der er en lov for Ørestadsselskabet, som er ganske klar og tydelig, som pålægger, hvad det Ørestadsselskab kan lave - allerede for 4 år siden er gået i gang med at planlægge en Cityring inde i København som en metroløsning.
På København og Frederiksberg.
Det har intet at gøre med de store pendlerproblemer, vi står med i området.
Det er derudover sådan, det opdagede en anden ordfører til sin store forbløffelse på vores samråd her forleden dag, at den nye metroring ikke kommer til at hænge sammen med den gamle.
Selvfølgelig kan man bore en tunnel hele vejen under Kgs. Nytorv, hvis der er penge til det, og det er der jo, for vi skal huske, at det her forslag og den her sag med metroen både er undfanget og født i Finansministeriet, og når det er Finansministeriets egne sager, så er det et holdningsministerium, hvor penge ingen rolle spiller.
Hvor det er skingrende ligegyldigt, hvad det kommer til at koste, hvor lånerammen bare kan udvides og udvides og udvides. Så melder Henning Christophersen, direktøren, til formanden for Venstre - jeg skal lade være med at nævne hans navn i denne her sammenhæng - at nu skal den her sag igennem.
Nu er vi oppe på en låneramme på 10,8 mia. kr. på hele metroen.
Den er ikke kommet til at køre endnu.
Man er ved at banke badebanen igennem ude i knolden på Østamager.
Jeg har i øvrigt lige fået at vide, at man allerede har brugt halvdelen af budgettet.
Man har brugt halvdelen af budgettet - til hvad?
Til hvad?
Det kan man selvfølgelig være ligeglad med, for der er ubegrænset med penge.
Det er jo et holdningsministerium.
Det er jo Henning Christophersen, det er jo det værste af Københavns Kommune, der står bag det her foretagende.
Det er en lammefrom forsamling, der sidder herinde nu og er fuldstændig klar over, hvad det er, der foregår, altså dem, der har opdaget det, og som nu stemmer for, at det her bare skal køre videre, for der er jo ingen grund til at kigge på penge.
Det drejer sig jo om trafik, og så er der jo aldrig grund til at kigge på penge, og så drejer det sig om nogle interesser, der intet har med denne her sag at gøre.
Vi har fået konstateret, bare mens vi har arbejdet med det her forslag, at der som sagt ikke kunne gøres rede for lovgrundlaget.
Det kunne han jo ikke svare på af gode grunde, for det står ingen steder.
Kan de så bare gå i gang med alt muligt andet?
Ja, åbenbart, for de har Henning Christophersen og hele mafiaen i ryggen.
Bare gå i gang med det, gå videre.
Så spurgte jeg derefter: Hvor står der for resten, at man ikke kan stoppe Østamagerbanen?
Det oplyste Ørestadsselskabet, altså ikke trafikministeren, men Ørestadsselskabet, forleden dag, at man ikke kunne, så skulle man lave loven om.
Men i loven står der ikke noget om, at man skal bygge den bane.
Der står, at man kan bygge den, men ikke at man skal.
Jeg tror, at når der er mange, der egentlig synes, den er en meget god idé, så er det, fordi de tror, at Østamagerbanen kommer til indenrigsterminalen.
Nej, den gør ikke.
Den kommer ud til den yderste spids af udenrigsterminalen.
Men hele lammefromheden sidder her og stemmer for, fordi de jo altså har de store drenge i ryggen, og de skal ikke nyde noget af at komme for tæt på de store drenge.
Så nu er man i gang med at bygge en metro, en badetursbane, oppe på en enormt høj vold lige i synet på de arme mennesker på Amager.
De har så lige fået at vide, at hvis ikke de makker ret,
så kommer der altså til at vanke.
Så de makker jo så ret, for ellers kommer der til at vanke, og så får de altså bygget den her knold ned over sig, som skal forsyne en badestrand, som måske kommer engang, for man lander ude i ingenting - i ingenting!
Nu skal man altså i gang med den her metroring, hvor der var så mange gode muligheder for at gøre det på en bedre måde.
Vi havde i tirsdags besøg af en, der kunne vise et fremragende moderne system, der virker som det, vi kender fra mange andre storbyer, hvor man har lidt mere sammenhæng i trafikplanlægningen og ikke ligefrem har mafiøse strukturer bag ved den.
Der viser man, hvordan man kan lave et letbanesystem, så man kan stige lige op fra den der metrostation på Kongens Nytorv, når den engang kommer, og så kan man køre videre på noget, der næsten kan minde om et hurtiggående rullende fortov.
Det koster en brøkdel.
Det kan komme ind i hele systemet
og kan fungere sammen med resten, men da det jo ikke hænger sammen med Anne Grethe Foss, og det ikke hænger sammen med Henning Christophersen, og det ikke er deres planlægning, så er det selvfølgelig tilsidesat. Hvorfor skulle man tage det i betragtning, når det ikke kommer derfra?
Finansministeren vil selvfølgelig ikke gå på talerstolen, for han har jo bøjet sig for længe siden.
Det her er en holdningssag, det her skal køre igennem, det må koste, hvad det vil.
Trafikministeren er sat fuldstændig ud af spillet.
Han har bare at makke ret, så han gør det jo også, og hvis han kommer på talerstolen, kommer han op og siger, at det er en vældig god idé.
Hvis man spørger ham, hvorfor det er en vældig god idé, så smiler han venligt til mig, og jeg skal nok smile pænt igen, for jeg har stor forståelse for ham.
Hvad skal han ellers gøre?
Der er jo ikke svar på nogen af de spørgsmål, jeg har stillet i det her lange forløb, og de svar, der er, er så misvisende.
Jeg vil godt sige til alle nu her, at især fordi der åbenbart er masser af penge, står vi med en mulighed for at kunne gå i gang med at bygge et system, hvorom jeg vil sige, at hvis man havde valgt noget tilsvarende i sin tid, da man
valgte metroløsningen i stedet for letbaneløsningen, så havde vi for længe siden haft et moderne, velfungerende system i København i stedet for det, som sandsynligvis ikke kommer til at køre til 1. oktober, for det eneste, der har været fremdrift i med metroen indtil nu, er overskridelser af budgettet og udsættelse af fristerne.
Det er det eneste, der har været fremdrift i, alt andet har stået stille og i stampe med det der umulige og elendige projekt.
Og hvad gør man i stedet for så lige at vågne op og kigge på det?
Så bliver man lammet, afmægtig, som mange politikere åbenbart bliver, fordi magten og placeringen i Folketinget og i partiernes hierarki tydeligvis er vigtigere, end det er at få lavet noget, der hænger sammen og er økonomisk forsvarligt.
Så hvad gør man så?
Ja, man stemmer igennem,
hvad Ørestadsselskabet, som holder alting hemmeligt, som fordrejer tingene for os, som ikke fortæller, hvad tingene koster, vil.
Jeg vil lige sige, at jeg kunne have lyst til her at beskrive, hvordan deres trafikmodeller ser ud.
De tilpasses fuldstændig, ikke virkeligheden, men Ørestadsselskabets behov for, hvordan de skal få argumenteret for, at man skal køre det her igennem. Så vil man gå videre med det nu, og det kan da godt være, at nogle her bagefter vil komme og sige: Gisp, det vidste vi slet ikke.
Vi vidste ikke, at de to metroforetagender ikke skulle hænge sammen.
Nej, og det er også så forbløffende, at man ikke tror sine egne øjne.
Men ikke desto mindre er det det, der sker, fordi der ikke er sammenhæng og tankevirksomhed bag det, der foregår, der er ikke andet end ganske almindelig magtudfoldelse. Når vi nu f.eks. hører om redegørelserne om det her foretagende, så er det nogle af de sjove ting.
Så vidt jeg ved, har jeg ikke fået de svar på de sidste spørgsmål, jeg stillede til trafikministeren i forgårs, de var ikke omdelt her til morgen i hvert fald, men der spørger jeg: Hvordan kan det være, at vi, når den der rapport allerede er blevet lavet, så skal sætte 10 mio. kr. af til et udredningsarbejde?
Hvad er det for nogle penge, og hvorfor skal vi nu ind og bevilge det forfra?
Det får man selvfølgelig ikke svar på, for vås er det jo.
Der er én, der bliver vred på mig dernede, det kan jeg også godt forstå; jeg har ventet på, hvornår jeg kunne få nogen provokeret til at gå ind i den her debat.
Men jeg vil dog råde til, at man holder sig ude af den, for man kan næsten ikke komme til at sige andet end sludder.
Hvis man går på talerstolen og skal prøve at forsvare det her foretagende, så er man ilde faren. Dette sagt til skræk og advarsel for den forrige finansminister, som havde troet, hun havde en god sag, men da havde hun jo for længe siden opgivet at komme dybere ind i den.
Når SF har insisteret på at køre det her igennem, så er det, fordi man ikke skal kunne komme bagefter og sige, at man ikke vidste det.
Det er ikke alle, der slipper fra bagefter at optræde, som om de ikke forstår et suk af det hele.
Alle herinde, der har bare det mindste begreb om trafik, ved, hvad de gør om lidt.
Nu overlader de den videre trafikplanlægning til Ørestadsselskabet, og derefter har de afskåret sig selv fra enhver ordentlig, anstændig, offentlig deltagelse i, hvad der foregår.
Det er der jo heller ingen grund til at have, når man har mafiaerne til at køre det videre.