Susanne Clemensen (CD), 1999-12-07:
Det lovforslag, der er til første behandling i Folketinget her i dag,
er jo udmøntningen af en af dette folketingsårs vigtigste mærkesager for CD, som vi påpegede i CD's tale ved åbningsdebatten, og det er altså en del af aftalerne for finansloven for år 2000.
Det er et skridt i retning af at realisere det, som vi forstår ved et rarere samfund.
Vores hovedpointe for oprettelse af servicejob har været for det første: Væk med den bevidstløse aktivering, der, uanset hvor godt indholdet af kurset måtte være, desværre ikke fører til beskæftigelse, fordi der stadig væk udøves aldersdiskrimnation på det danske arbejdsmarked, og den aktivering føles utrolig nedværdigende.
For det andet: Lad staten give et ordentligt tilskud til oprettelse af gode, almindelige job i den offentlige sektor på almindelige løn- og ansættelsesvilkår, primært i pleje- og sundhedssektoren og på dagpasningsområdet i staten, amterne og kommunerne, i stedet for at bruge omkring 180.000 kr. pr. ledig årsperson til aktivering.
Endelig for det tredje
: Lad os dermed være med til at forbedre det fysiske og psykiske arbejdsmiljø i den offentlige sektor, hvor servicejobbene tænkes oprettet, og ikke mindst forbedre det omdømme, som et servicejob i den offentlige sektor har.
Hvad angår det sidste, er det jo ingen hemmelighed, at vi har haft svært ved at tiltrække unge mennesker, der vil være social- og sundhedsassistenter, sygeplejersker osv., fordi jobbet er for hårdt i forhold til den løn, der tilbydes.
Men generelt kan man jo sige, at med denne her forsøgsordning gør vi, hvad vi kan, for at stat, amter og kommuner tænker lidt mere langsigtet på det her felt, for om nogle år, når vi for alvor kan mærke konsekvenserne på arbejdsmarkedet af de små ungdomsårgange, og en stor del af den offentlige arbejdsstyrke tilmed også skal på pension, skal det offentlige forhåbentlig nok af sig selv se kvaliteterne i det, vi kalder »det grå guld«.
Det har vi primært gjort, fordi vi ikke ønsker
at sætte en etikette på folk, sådan som regeringen lagde op til med sit forslag om seniorjob.
Vi mener, at det egentlig er forfejlet at tale om seniorer om mennesker, der er fyldt
50 år, eller endnu værre, når vi bruger betegnelsen »ældre mennesker« om mennesker, der er fyldt 50 år.
Det tror jeg ærlig talt at der er mange, som gerne vil have sig frabedt, selv om jeg indrømmer, at det en gang imellem kan være svært at gøre sig fri af alle de her etiketter og betegnelser, som vi putter på ting og folk, for at vi alle sammen ved, hvad vi taler om.
Men mennesker på 50 år og opefter er jo lige så forskellige, som f.eks. mennesker under 50 år, og en betegnelse som seniorjob er efter vores opfattelse bare med til at forværre situationen.
At servicejobbene kun skal oprettes i den offentlige sektor,
hænger sammen med, at der ellers ville være tale om konkurrenceforvridning, hvis et privat firma kunne få ansat personale med tilskud.
Dermed skal der ikke herske tvivl om, at vi i CD gerne ser, at ledige ansættes i den private sektor.
Derfor er vi da også godt tilfredse med, at vi i forbindelse med opblødning af arbejdsmarkedsreformen, indfører arbejdspraktik på en privat virksomhed som et aktiveringsredskab, for vi har jo gode erfaringer med, at privat jobtræning fører til beskæftigelse bagefter.
Med de her ord vil jeg afslutningsvis blot sige, at jeg håber, at servicejobordningen vil blive modtaget af ledige og offentlige arbejdsgivere i den positive ånd, hvori den er udtænkt.