Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Dette beslutningsforslag er en genfremsættelse af B 11, som Folketinget førstebehandlede den 29. oktober 2004.
I forslaget foreslår Enhedslisten, at regeringen skal bruge 35 mio. kr. til et projekt om ældrepleje for at sikre alle ældre menneskers ret til et værdigt liv.
Enhedslisten tager udgangspunkt i ti rettigheder, som Forbundet af Offentligt Ansatte og Dansk Sygeplejeråd formulerede for 3 år siden.
De ti punkter omfatter retten til selv at træffe valg på en række områder, som jeg i virkeligheden tror de fleste af os er enige i.
Jeg har svært ved at forestille mig, at der er nogen, der tænker: Nej, livskvalitet og selvbestemmelse betyder ikke noget for mig, når jeg bliver gammel.
Det virker ret usandsynligt, og jeg tror faktisk, at retten til at bestemme er noget, vi mere eller mindre kan blive enige om alle sammen.
Bare fordi man er blevet ældre og måske blevet afhængig af offentlig hjælp, er det ikke ensbetydende med, at man ikke skal lyttes til, at man ikke skal have indflydelse på de beslutninger, der skal hjælpe en med at leve sit liv.
Så jeg er derfor meget enig i de værdier, som de ti forslag til ældres rettigheder udtrykker.
Disse bud på centrale rettigheder har for mig at se fat i noget vigtigt, når de peger på, hvad der skal være det grundlæggende for mødet med den ældre.
Mennesker er jo ikke ens, blot fordi de er lige gamle.
Tværtimod viser erfaring, at særprægene træder tydeligere frem med alderen.
Det er derfor vigtigt, at plejen tilrettelægges, så den ældres individuelle behov tilgodeses i størst muligt omfang.
Den ældre skal kort sagt være hovedpersonen.
Det kræver respekt og valgmuligheder.
Kun ved at respektere, at ældre mennesker er lige så forskellige som alle mulige andre med forskellige ressourcer, ønsker og behov, kan vi behandle dem værdigt, og det kræver mere fleksible tilbud om pleje og omsorg af høj kvalitet.
Som sagt er Enhedslistens forslag en genfremsættelse.
Forslaget er identisk med det, vi behandlede i Folketinget i efteråret, der er intet nyt fra den kant.
Regeringen har derimod taget væsentlige skridt til at udvikle ældreområdet, siden vi sidst behandlede forslaget.
Regeringen afsætter yderligere 0,5 mia. kr. årligt til at forbedre plejen og omsorgen for de ældre, og vi har valgt på forhånd at øremærke pengene til en plejehjemsgaranti og til bedre og mere fleksibel hjemmehjælp.
Det er en voldsom omvæltning for mange ældre at skulle flytte i en plejebolig.
Hvis der skal ske en stor ændring i ens hverdag, er det vigtigt at vide, hvad der skal ske, og hvornår det skal ske.
Der er derfor i høj grad behov for den tryghed, der ligger i visheden om, at der maksimalt kan gå 2 måneder, før man får tilbudt en ny bolig.
Regeringen har altså sat ældreområdet højt på dagsordenen og følger jo dermed linjen fra de seneste år.
Vi har haft fokus på rammerne for kommunernes ældrepleje, og det har givet gode resultater i form af bedre retssikkerhed, større gennemsigtighed i forvaltningen og bedre økonomistyring.
Der er ingen tvivl om, at styring er nødvendig, rammerne skal være i orden.
Men nu er tiden inde til så at sætte yderligere fokus på indholdet af de ydelser, der leveres i ældreplejen.
Så i en vis forstand er jeg enig i Enhedslistens forslag.
I hvert fald udtrykker forslaget også et ønske om at fokusere på indholdet i og kvaliteten af ydelserne.
Men jeg tror, det kan gøres både bedre og billigere end det, Enhedslisten foreslår.
Det er mit ønske, at blikket rettes mod indholdet i og kvaliteten af den pleje, som vi tilbyder de ældre i eget hjem og i plejebolig, og derfor har jeg iværksat et større projekt om kvalitet i ældreplejen.
Den offentlige debat illustrerer, at selv om lovgivningen er overholdt, kan den enkelte ældre godt opleve kvaliteten af hjælpen som dårlig, eksempelvis hvis man først bliver hjulpet ud af sengen op ad formiddagen, fordi vagtplanerne er indrettet efter systemet og ikke ud fra de ældres sovevaner.
Med projektet om kvalitet i ældreplejen vil vi sætte fokus på de ældres egne forventninger og holdninger til kvaliteten af plejen.
Vi skal spørge de ældre, hvad de mener er god ældrepleje.
For mig er det nemlig vigtigt at holde fast i, at det først og fremmest er de ældre, der selv bedst ved, hvad der er god kvalitet i plejen.
Projektet omfatter derfor bl.a. forskning, som skal udføres af Socialforskningsinstituttet, høringer fordelt i landet, metodeudviklingsprojekter i flere kommuner og en omfattende formidling af resultaterne.
For at sikre, at vi når rundt om så mange væsentlige problemstillinger som muligt og får belyst kvalitet i ældreplejen fra flest mulige vinkler, er der etableret en følgegruppe til projektet.
Følgegruppen er sammensat af en bred skare af organisationer på ældreområdet, herunder Dansk Sygeplejeråd og For bundet af Offentligt Ansatte, og gruppen vil løbende være inddraget i arbejdet.
Som nævnt tidligere har regeringen arbejdet for at skabe ordentlige rammer for ældreplejen.
Med frit valg har det jo betydet et løft i sig selv i forhold til at sætte fokus på kvaliteten, men det, at rammerne er i orden, er også en klar forudsætning for, at vi nu kan sætte yderligere fokus på kvaliteten af de forskellige ydelser.
I den senere tid og i særdeleshed under valgkampen har diskussionen om ordentlige rammer og styringen i ældreplejen været meget præget af overskrifter om stregkoder og minuttyranni i hjemmeplejen.
Det har f.eks. været fremført, at brugen af styringsredskaber er en af årsagerne til, at der er for lidt tid og for lidt fleksibilitet i den personlige og praktiske hjælp, og at det er lovgivningen på ældreområdet, der pålægger kommunerne at fastlægge stramme tidsrammer for den personlige og praktiske hjælp.
Jeg synes, det er ærgerligt, at debatten om, hvordan vi sikrer de ældre bedst mulig omsorg, i den grad har været præget af misforståelser.
For der er jo ikke fastsat regler for, hvordan hjælpen skal tilrettelægges i det daglige, og dermed for, hvor meget tid der skal sættes af til de enkelte ydelser.
Kommunerne er forpligtede til at sikre, at der afsættes tid nok til, at de ydelser, som de ældre har ret til, kan leveres på en ordentlig og en værdig måde.
Stregkoder er jo en form for dokumentationsredskab og er derfor bare en mere præcis og effektiv udgave af de manuelle styringsredskaber, der anvendes i langt de fleste kommuner.
Men tidsregistrering og stregkoder skal naturligvis ligesom andre styrings- og planlægningsredskaber bruges fornuftigt.
Det må ikke umyndiggøre de ældre eller fjerne menneskeligheden i omsorgen.
Jeg finder det da også rigtig ærgerligt, at forslagsstillerne motiverer deres projekt med en påstand om, at ældreplejen i dag mangler fokus på, hvordan de ældre sikres et godt og værdigt liv, for det første fordi jeg ved, at der er rigtig mange kommuner, som arbejder seriøst og grundigt med at tilrettelægge ældreplejen, så de ældre sikres den pleje, de har krav på, og for det andet fordi der blandt plejepersonalet findes mange ildsjæle, som arbejder seriøst med at implementere værdier i ældreplejen.
Det gælder f.eks. på demensområdet og i implementeringen af FOA's og Dansk Sygeplejeråds oplæg om de ti værdier, som jo som sagt har været kendt og brugt i de sidste 3 år.
Endelig viser undersøgelser, at de fleste ældre faktisk er tilfredse med den pleje, de får.
Jeg synes derfor, at Enhedslisten gør både de ældre og plejepersonalet uret, når de bruger enkeltsager til at beskrive hele ældreplejen som umenneskelig.
Dagens beslutningsforslag rummer nogle fine intentioner om, at ældre skal have ret til en værdig alderdom, og det tror jeg som sagt ikke at der er nogen, der er uenig i.
Projektet omhandler både hjemmeplejen og plejehjemsområdet.
Der inddrages en række relevante organisationer, og det bygger som nævnt på forskning, metodeudvikling og formidling.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi fortsat skubber på og bruger de redskaber, som kan fremme kvaliteten i plejen, og regeringen vil meget gerne, bl.a. gennem kvalitetsprojektet, bidrage til en fortsat udvikling hen mod en bedre pleje.
Men som sagt starter vi heller ikke på bar bund.
Kommunerne har allerede rige muligheder for at bruge værdierne i hjælpen og for at tilbyde ydelser, som f.eks. kan styrke de ældres netværk og forebygge ensomhed.
Desuden er arbejdet med værdier ikke den eneste måde at forbedre plejen på.
Værdierne kan bruges som grundlag for tilrettelæggelse af plejen og som pejlemærker for dialogen mellem plejepersonalet og den ældre, men de kan ikke bruges som det eneste parameter, der sikrer en god pleje.
Der er vi nødt til at se på en række andre ting også.
Så alt i alt finder regeringen ikke, at Enhedslistens forslag kan bruges som et bud på, hvordan vi sikrer de ældre en værdig alderdom.
Vi har sat en lang række andre initiativer i værk, og derfor kan regeringen ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Jo, men vi har jo netop fra regeringens side prioriteret ældreområdet meget højt.
Nu tilfører vi yderligere 500 mio. kr. til området til både hjemmehjælp og til at indføre plejehjemsgarantien.
Tidligere har der i den foregående periode også været tilført 500 mio. kr., som fortsætter og som nu vokser til en milliard.
De er jo bl.a. gået til at få gennemført omstrukturering i kommunerne med henblik på at skabe basis for frit valg.
De er jo også gået til erstatningshjemmehjælp, og de er gået til i det hele taget at give et løft på ældreområdet.
Det, jeg jo stiller mig fuldstændig uforstående over for, er, at Socialdemokratiet tilsyneladende undervejs har ændret holdning.