Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Den måde, vi fremstiller og bruger vores energi på, er en afgørende miljømæssig faktor.
Godt 45 pct. af CO2-udslippet kommer fra energien.
Vi ved, at den stigende belastning af atmosfæren med drivhusgasser sammen med de ozonlagnedbrydende stoffer udgør en stigende risiko for at bringe det globale klima ud af balance samt udsætte os for kræftfremkaldende ultraviolette solstråler.
Fælles for drivhuseffekt og ozonlagsnedbrydning er, at mange af skaderne ikke kan konstateres her og nu. Seniorforsker Paul Eriksen, Dansk Meteorologisk Institut, fremhæver meget rammende i Morgenavisen Jyllands-Posten den 20. april i år om ozonnedbrydning: »Man kan sige, at når skaden er sket, så skulle vi have taget højde for det for 50 år siden, fordi skadevirkningerne er meget langsigtede på dette område.
85 pct. af hudkræfttilfældene skyldes solens stråler, og mellem 5.500 og 11.000 danskere rammes af hudkræft hvert år.« Jeg nævner ikke disse facts for at male fanden på væggen, men som en understregning af, at energi- og miljøpolitik stiller særlige krav om rettidig omhu.
Her er der behov for at se ud over vores egen lille næsetip af hensyn til vore børns og børnebørns helt konkrete muligheder for et godt liv.
Derfor står Socialdemokratiet bomstærkt fast på, at vi skal overholde målsætningen om en CO2-reduktion på 20 pct. i år 2005 i forhold til 1988-udslippet.
Opfyldelsen af det mål vil også lette vejen for den senere drivhusgasreduktion på 21 pct. i tidsrummet 2008-2012 som følge af Kyotoforpligtelsen.
Danmark har en fremsynet og holdbar energipolitik.
Den er holdbar, fordi vi har sagt nej til a-kraft.
Det er nemlig den energiform, der er det mest modbydelige eksempel på det modsatte af bæredygtig udvikling.
Her udnyttes nemlig den billige energi i dag, mens det dødsensfarlige radioaktive affald overlades til kommende generationer.
Desuden er vort nej til fortsat kulkraftudbygning et uundgåeligt element i en holdbar energipolitik, fordi en fortsat kuludbygning ville umuliggøre reduktion af CO2-udledningen.
At dansk energipolitik er fremsynet, dokumenteres gennem satsning på fremtidens ikkefossile energi som vindkraft, sol, biomasse, bølgekraft og andre vedvarende energikilder.
Det særlige ved den danske energipolitik er, at den ikke kun udfoldes i rosenrøde hensigtserklæringer.
Derimod føres den ud i realiteternes verden.
Derfor er kulforbruget i dansk energiproduktion faldet med 43 pct. siden 1988.
I samme tidsrum er udnyttelsen af vedvarende energi steget med 71 pct. Derfor er det lykkedes at afkoble forbindelsen mellem økonomisk vækst og øget forurening.
Således er der i de sidste 10 år sket det positive, at CO2-udledningen pr. bruttonationalproduktenhed er faldet med 28 pct.
Vindkraften er et godt eksempel på dansk energipolitiks succes.
Foruden at skaffe 10 pct. forureningsfri energi udgør danske vindmøller over halvdelen af verdens samlede vindkraftkapacitet.
Vindmølleindustrien skaffer milliarder hjem i eksportindtægter.
Jo, her er et tydeligt tegn på, at det kan betale sig at være på forkant med udviklingen.
Det betyder naturligvis ikke, at vi skal hvile på laurbærrene, dertil er de klimamæssige udfordringer for store.
Det største potentiale i fremtidens danske vindkraftsudbygning ligger offshore.
Socialdemokratiet foreslår derfor, at der iværksættes en undersøgelse af mulighederne for at indplacere vindmøller i forbindelse med en eventuel Femer Bælt-forbindelse.
Det er vigtigt, at muligheden for at indplacere en vindmøllepark undersøges sideløbende med selve projektundersøgelsen, således at vindmøllerne indgår som et integreret led i planlægningsfasen.
Det betyder mulighed for en såvel energimæssig som visuel god løsning.
100 eller 200 store vindmøller på det sted kan reducere CO2-belastningen med mellem 1 og 2 mio. t om året.
Som et led i det folkelige engagement i vindkraften ønsker Socialdemokratiet at skabe mulighed for, at almennyttige boligselskaber inden for fastlagte rammer må investere i offshorevindkraft til eget elforbrug.
Også udskiftningen af mange gamle, dårligt placerede vindmøller med færre nye, højeffektive møller kan gavne såvel landskab som energiudbytte.
Socialdemokratiet vil med partierne bag energiforligene drøfte, hvordan en fornuftig udskiftning kan fremmes.
Jeg vil gerne spørge miljø- og energiministeren, hvorvidt han vil være med til at lave et program, som fjerner nogle af barriererne for, at et udskiftningsprogram virkelig kan få virkning.
Dansk energipolitik har også andre vigtige aspekter: forsyningssikkerhed, rimelige priser og forbruger- eller samfundseje af el, varme og naturgas.
Det er set fra socialdemokratisk side vigtige overskrifter.
En målbevidst indsats bevirker, at Danmark ikke mere behøver at ryste i bukserne for oliesheikernes klokkeklare interesse i at omdirigere vores velstand i sydøstlig retning,
ja, ikke engang vores fæller i Norge kan fremkalde angstens kolde sved.
skaber en god ramme for den fremtidige danske energipolitik.
Det betyder, at konkurrencen kan udfolde sig inden for visse rammer, samtidig med at ingen kan købe infrastrukturen og dermed få kunderne i deres hule hånd.
Derfor er det væsentligt for Socialdemokratiet, at de danske elværker ikke bruger kræfterne på at konkurrere hinanden af banen, men at de gennem en eller højst to produktionssammenslutninger gør, hvad de kan for at klare sig over for deres store udenlandske konkurrenter.
På gasområdet kan der ikke ske en fuldstændig markedsåbning nu, dertil er gælden i de 1.435 km transmissionsnet og i de 14.400 km distributionsnet for stor.
Socialdemokratiet er indstillet på, at de tårnhøje varmepriser for forbrugerne ved decentrale kraftvarmeværker og barmarksværker skal reduceres.
Den danske energisektor møder store krav i omstillingsprocessen og udfører et godt stykke arbejde for at skaffe gode og effektive løsninger.
Fra politisk hold har vi bidraget med brede, langtidsholdbare løsninger på tværs af midten i dansk politik.
Socialdemokratiet fastholder, at vi skal feje for egen dør, og at vi skal bruge Kyotomekanismerne som et nødvendigt supplement.
I den forbindelse har Danmark vundet den sejr, at EU i sit udspil understreger, at nationale foranstaltninger skal udgøre mindst 50 pct. af indsatsen.
I tilknytning hertil vil jeg gerne på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, De Konservative, Det Radikale Venstre, CD, Kristeligt Folkeparti og Frihed 2000 fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer med tilfredshed, at der er indgået brede politiske aftaler på energiområdet.
Den sidste aftale fastlægger rammer og principper for gennemførelse af EU's gasdirektiv samt de overordnede rammer for den fremtidige udvikling på varmeforsyningsområdet.
Endvidere styrkes energispareindsatsen, som er nødvendig for at opfylde Danmarks nationale og internationale målsætninger.
Folketinget konstaterer ligeledes med tilfredshed, at regeringen arbejder ihærdigt for at skabe ensartede internationale regler for anvendelsen af de tre Kyotomekanismer med henblik på at leve op til de aftalte internationale miljømål.
Regeringen opfordres til fortsat at arbejde for opfyldelse af de nationale og internationale miljømål.«