runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
Miljøministeren siger, at det her forslag skal få det til at se ud, som om SF vil noget mere.
SF vil noget mere.
Det er jo det, der er pointen.
Processen er i gang, ja, men den går ikke hurtigt nok.
Det er det, der er vores ærinde.
Vi vil skubbe til processen, vi vil have noget mere naturgenopretning hurtigere, end regeringen vil.
Sådan er det.
Spørgsmålene er, når vi nu snakker samfundsøkonomiske analyser: De 168 mio. kr., man fremover skal bruge i stigende beløb til kompensation til landbruget for et påstået fald i landbrugsstøtten, som i øvrigt ikke er til stede, er der lavet en samfundsøkonomisk analyse af det forhold?
Har regeringen lavet en samfundsøkonomisk analyse, en cost-benefit-analyse af fordele og ulemper, værdisat i kroner og øre, af, hvad samfundet får ud af at give 168 mio. kr. stigende i de kommende år til landbruget for et tab, de ikke har haft?
Og for det andet
: Mener ministeren, at det er lovligt i henhold til habitatdirektivet at tillade at udvide svineproduktioner, som belaster området i negativ retning?
Det er en miljøminister, der skal svare på det.
Det er miljøministeren, der er den øverste instans for miljøet i Danmark.
Connie Hedegaard (KF), 2004-12-02:
Jeg synes bare, at hr. Jørn Jespersen gang på gang modsiger sig selv.
For hr. Jørn Jespersen siger, at samfundsøkonomiske analyser er en god ting.
Og vi forstod også for ca. en halv time siden, at det også var en god ting i forhold til den konkrete sag her, Åmosen.
Så er det bare, jeg helt stilfærdigt spørger: Ville det så ikke også være en god ting at afvente resultatet af denne samfundsøkonomiske analyse?
Nej, siger hr. Jørn Jespersen så, det er der sådan set ingen grund til, for når der set med SFøjne er tale om et indlysende godt projekt, så behøver vi ikke de samfundsøkonomiske analyser.
Så er vi bare nogle, der synes, at det nok sådan lige er en lidt løs holdning at have til samfundsøkonomiske analyser.
Vi taler altså her om et naturgenopretningsprojekt, som for år tilbage var vurderet til at koste omkring 80 mio. kr.
Nu er det måske snarere 90 eller 100 mio. kr.
Det er vel rimeligt nok, at vi får analyseret det fornuftigt.
Jeg kan egentlig ikke forstå, hvorfor hr. Jørn Jespersen ikke siger, at det er fint.
Men det gør hr. Jørn Jespersen jo ikke, for han er kommet med et beslutningsforslag, så det skal se ud, som om SF vil mere end os andre og er foran os andre, selv om man sådan set bare spiller sig ind i en proces, der allerede er i fuld gang og egentlig kører ganske fornuftigt, også i forhold til, hvad det er hr. Jørn Jespersen gerne vil opnå.
Og så endelig bare dette: Hvis det er så klokkeklart med habitatdirektiv og VVM, som hr. Jørn Jespersen siger, hvorfor er det så, at hr. Jørn Jespersen ikke har tillid til, at Naturklagenævnet vil finde ud af at træffe en helt fornuftig afgørelse, en afgørelse efter bogen i det her, men straks vil have, at miljøministeren skal gå ind og kortslutte det?
Vi har et fuldstændig etableret system, og ifølge dette gængse og normalt accepterede system ligger sagen nu i Naturklagenævnet.
Skulle vi ikke lige love hinanden at sige: Lad os da lige vente at høre, om ikke de finder ud af, om tingene er lige så klokkeklare, som hr. Jørn Jespersen altså mener at de er?
Connie Hedegaard (KF), 2004-12-02:
Jeg synes, at hr. Jørn Jespersen sådan roder lidt rundt i en række forskellige ting.
Det at fremsætte et beslutningsforslag om noget, der grundlæggende er i gang, hører sådan hjemme i kategorien at tage de lavthængende frugter.
Det er jo sagen.
Det her projekt er i gang, der har været en handlingsplan, og det kører efter bogen.
Jeg synes da også før, at jeg hørte nede fra hr. Jørn Jespersens plads, at hr. Jørn Jespersen på et spørgsmål til en anden, der stod heroppe, sagde, at han synes, det er en helt fornuftig fremgangsmåde med den samfundsøkonomiske analyse.
Så er det vel også logisk og naturligt at afvente resultatet af denne samfundsøkonomiske analyse, ellers giver det da ikke mening.
Så har hr. Jørn Jespersen jo sådan en kæphest, og den skal rides under næsten hver eneste debat, nemlig at på grund af besparelser på Miljøministeriets område kan der stort set ikke finde miljøpolitik sted i Danmark.
Det er jo ikke rigtigt.
Nu nævnte hr. Christian Wedell-Neergaard de 4 gange 50 mio. kr.
I går kom vi med et bud på en forvaltningsplan for laks, der faktisk også koster et pæntcifret millionbeløb.
Derfor er det, vi taler om i første række her, sådan set ikke et spørgsmål om, at pengene ikke er der.
Det er et spørgsmål om: Er det her, det giver bedst mening at bruge de penge, der er?
Hr. Jørn Jespersen kan altså ikke både være enig i, at det er fornuftigt at lave en samfundsøkonomisk analyse, og samtidig mene, at det er dumt at afvente resultatet af den.
Jeg synes simpelt hen ikke, det hænger sammen.
Med hensyn til de fire delprojekter sagde jeg jo meget klart i mit første indlæg, at vi jo er i gang med de to første.
Vi er i gang, det er genoprettet, og det er delvis genoprettet.
Så selve den tankegang om, at vi ikke behøver at vente på alle delprojekterne, er vi jo sådan set enige i.
Til det konkrete spørgsmål, om miljøministeren vil påtage sig ansvaret for svineproduktionen i området, må jeg sige til hr. Jørn Jespersen, at vi har et system, hvor amtet skal vurdere, om der er behov for VVM eller der ikke er.
Det amt, som jeg jo forstår har en meget, meget varm fortaler i hr. Jørn Jespersen – han går meget ind for amtet og amter i al almindelighed –
har altså den bold.
Sådan er reglerne, det er ikke noget, vi finder på.
De har så besluttet: Nej, her er det ikke nødvendigt med VVM.
Så har vi et system til at tage sig af den slags ting, og Danmarks Naturfredningsforening bruger så den ret, de har.
De kan klage over den her afgørelse, den indbringer de for Naturklagenævnet, og der ligger den nu.
Det er da ærlig talt utidigt at bede mig om at gå ind på nuværende tidspunkt i den sag, der går helt efter bogen, og jo egentlig efter et ræsonnement, som jeg har forstået at hr. Jørn Jespersen i alle mulige andre sammenhænge er vældig glad for og tilfreds med, ikke mindst det, at amterne også har noget at skulle have sagt.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, hr. Jørn Jespersen forestiller sig.
Skulle vi vride reglerne og så gå ind og lave et centralt forbud mod dansk landbrug, hver gang vi bare er i gang med at undersøge, hvad der skal ske inden for et naturområde?
Jeg synes ikke, at det hænger sammen.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-12-02:
Regeringen har jo afsat 50 mio. kr. over de næste 4 år som en del af finansloven for 2005, altså i alt 200 mio. kr. Nu siger fru Elsebeth Gerner Nielsen, at De Radikale vil afsætte 450 mio. kr. om året.
Så er det naturligt at spørge: Er det ikke bare mere af det samme, eller er det, fordi Det Radikale Venstre har en særlig plan?
Nu var jeg heller ikke så fri i mit sprogbrug, at jeg sagde, det var ekstra penge.
Jeg sagde, at der i finanslov 2005 er afsat 50 mio. kr. i år og 4 år frem.
Men den undersøgelse omfatter jo bl.a. en spørgeundersøgelse i lokalbefolkningen.
Den omfatter en undersøgelse af de lokale forhold for lodsejere og alle mulige andre ting.
Den skulle være et grundlag for at skabe et bredt fundament og forståelse for projektet i lokalbefolkningen.
Var det ikke lige værd at vente på, at den undersøgelse kommer i september 2005?
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
To ting til det: For det første: Regeringen har jo afsat 4 gange 50 mio. kr. til natur og vand, siger hr. WedellNeergaard.
De er omdirigeret inden for et nedskåret budget.
Det vil sige, at først skærer man ned, og så sætter man en ny budgetlinje ind, som man finansierer ved at skære andre steder.
At regeringen så oven i købet har den frækhed udadtil at påstå, at man har afsat ekstra penge, gør det jo kun endnu værre.
Det er den ene ting.
For det andet var der spørgsmålet: Hvorfor kan vi ikke afvente undersøgelsen?
Vi har ikke den samme tålmodighed, når det gælder naturprojekter, det vil jeg medgive, det har vi ikke.
Men jeg spørger, om vi så ikke i det mindste kunne lave det mest akutte, hvor der går uerstattelige værdier tabt, og så vente med resten, som godt kan vente til næste efterår, hvis det er nødvendigt på grund af pengemangel?
Kunne vi ikke mødes der?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-12-02:
Jeg vil lige kvittere for, at hr. Jørn Jespersen har forstået, at vi jo ikke har talt imod projektet, men at der er visse økonomiske overvejelser.
Jeg synes, det er en overdrivelse at sige, at regeringen ikke har afsat penge.
Regeringen har jo via det vand- og miljøprojekt afsat 4 gange 50 mio. kr. – 50 mio. kr. i 2005, 2006, 2007 og 2008.
Jeg forstår i virkeligheden ikke SF's krav om, at det skal være her og nu, for den samfundsøkonomiske analyse, der bliver foretaget, skal jo værdisætte de bløde værdier, nemlig oplevelsen ved at være i Åmosen.
Hvorfor kan vi ikke afvente den undersøgelse, som er både omfattende og kompliceret og i øvrigt ikke har været foretaget tidligere?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-12-02:
Det her projekt har ikke på nuværende tidspunkt nydt fremme, men man kunne godt forestille sig, at det på et tidspunkt kom ind i serien af naturgenopretningsprojekter eller nationale naturparker.
Vi vil dog ikke støtte forslaget på nuværende tidspunkt.
Vi synes, det er væsentligt, at der er en samlet plan, selv om det her er et godt projekt.
Det, der i og for sig bekymrer os mest i det beslutningsforslag, som SF har fremsat, er økonomien.
Hvad er de samlede omkostninger til opkøb og eventuelle erstatninger?
Vi er lidt i tvivl om, at det er en rigtig måde at gøre det på, altså sådan sætte forskellige projekter på dagsordenen i Folketingssalen.
Vi vil vente og se.
Derfor er det p.t. en afvisning, men det kunne dog i fremtiden godt være, at det forholder sig anderledes, også når vi får den samfundsøkonomiske analyse af området her.
Vi vil altså ikke kigge på, som tidligere ordførere har været inde på, om det bedre kan betale sig det ene sted eller det andet sted i landet.
Vi vil se på den specielle natur, der er det pågældende sted, og på vigtigheden af, at naturområder, naturparker og naturprojekter også er fordelt i landet på en rimelig og fornuftig måde.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-02:
Hvis vi havde magten til det, så ville vi gerne vedtage det her projekt nu.
Vi mener, at der er så mange kendsgerninger, der taler for det, at vi har tilstrækkelig viden til at sige, at dette projekt skal gennemføres.
Sådan er vores holdning.
Så siger jeg for at være pragmatisk og imødekommende: O.k., vi har ikke flertal til at få vores holdning igennem.
Kunne vi så i det mindste under de vilkår mødes et eller andet sted på midten, hvor vi siger, at vi gennemfører de første delprojekter, som ifølge handlingsplanen er akutte, som ikke kan vente, og som sikrer nogle ellers uerstattelige værdier?
Med hensyn til resten, som ikke er lige så akutte, og som godt kan vente sagligt set, hvis vi er nødt til det på grund af pengemangel, afventer vi alle undersøgelserne.
Var det ikke sted at mødes i det mindste?
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Jeg sagde, at det bare var et eksempel, og at man kan komme til at diskutere de her ting.
Uanset om det skal være WTO, der skal regulere dem, eller om det kan ske gennem andre frivillige aftaler, så er vi jo bare nødt til at have nogle fora, hvor man møder hinanden, og hvor man diskuterer de her ting og får dem sat på dagsordenen.
Derfor mener jeg, at det kunne være et af de steder, hvor man kunne diskutere dem.
Hvis der er andre fora, det er mere oplagt at tage diskussionen i, så skal vi selvfølgelig gøre det.
Vi skal presse på alle de gange, vi mødes med vores kollegaer rundtomkring i verden.
Men det nytter ikke noget kun at tro, at man kan lukke sin egen osteklokke og så sige: Nu forbyder vi det bare i Danmark, og dermed løser vi hele verdens problemer.
Der bliver ikke løst noget som helst af det.
Derfor mener jeg også, at dér bør hr. Jørn Jespersen, som netop er en stor tilhænger af EU, jo presse på, så det her bliver taget op i EU-sammenhæng, så man i hvert fald i de 25 lande får bremset brugen af de skadelige bromerede flammehæmmere.
Det mener jeg også at hr. Jørn Jespersen må have en vis interesse i.
Jeg vil gerne tilbage til det der med afgiften, det, at man ikke bare kan komme med en afgift, fordi der netop er forskellige mængder af de her bromerede flammehæmmere.
Det er, ligesom hr. Jørn Jespersen nu ikke er så optaget af det længere.
Kristen Touborg (SF), 2004-12-02:
Fru Gudrun Laub berømmer meget de folkelige demokratiske tiltag, der er sket i forbindelse med den kommunalreform, der er ved at blive lagt frem, altså folkeafstemninger m.v. Fru Gudrun Laub siger, at folk ikke bare lader sig styre, og at der er muligheder for at blive hørt.
Det blev bl.a. nævnt, at det er i skoler og børnehaver og den slags, at nærdemokratiet skal køre.
Jeg er enig i, at der har været en række tiltag i forbindelse med kommunalreformen, hvor nogle folkelige krav er blevet hørt, men der har altså også været en række områder, hvor de folkelige krav ikke er blevet hørt.
Men det er jo en anden sag.
Jeg vil godt spørge fru Gudrun Laub: På trods af, at man mener i Venstre, at folk sagtens kan blive hørt, har jeg svært ved at forstå, hvorfor det ene det udelukker det andet.
Hvorfor ønsker Venstre ikke at styrke mulighederne for, at folk bliver hørt i de områder, hvor de ikke kan blive det i øjeblikket?
Jørn Dohrmann (DF), 2004-12-02:
Det er derfor, vi gerne vil arbejde videre med de konkrete eksempler på, hvor der er dårlige ting i de her bromerede flammehæmmere.
Der vil vi gerne have dem udfaset så hurtigt som muligt.
Det vil vi selvfølgelig gerne, uden tvivl, vi vil gerne arbejde videre med det.
Men vi kan bare ikke gå ind for et totalt forbud, som der er lagt op til i forslaget her.
Jeg mener, at vi selvfølgelig skal tage dem ud, som er sundhedsskadelige.
Dem skal vi tage ud med det samme, men det er jo ikke det, der er lagt op til; der er jo lagt op til et totalt forbud her.
Derfor mener jeg også, at man skal se på, hvordan vi får mærket de produkter.
Det er der jo ikke en, der har været inde på.
Vi vil gerne mærke de produkter, så borgerne kan træffe et reelt valg: Hvad er det egentlig, vi går hen og køber, hvor sundhedsskadelige er de produkter?
Den diskussion har man slet ikke været inde på.
Her er det, jeg siger, at vi måske også burde sætte vores kræfter ind, og det så jeg gerne at andre partier tog op.
Men vi vil gerne være med til at udfase dem, der ikke er behov for, dem, der er et reelt problem med.
Men vi kan bare ikke lægge os fast på, at her vil man simpelt hen forbyde det hele og indføre en stor ekstra afgift på de ting.
Arne Toft (S), 2004-12-02:
Er hr. Poul Nødgaard ikke enig med mig i, at når man vælger et byråd, og når nogle stiller sig til rådighed og bliver valgt til et byråd, så er det også meningen, at det er det byråd, der bliver valgt, som skal træffe bestemmelserne?
Skolen var en af de ting, jeg nævnte.
Der kan være mange andre ting, som borgere i en kommune er utilfredse med, og derfor ønsker man måske at samle 10 pct. til en afstemning.
Nu siger hr. Poul Nødgaard, at afstemningen skal være vejledende.
Det betyder ikke, at hvis man har en afstemning, så er afstemningen gældende, til en nyt byråd tiltræder.
Det betyder bare, at den er vejledende.
Tror hr. Poul Nødgaard ikke, at man får de afstemninger, for 10 pct. skulle der nok være mulighed for at skaffe?
Vi har jo set, at der i en situation omkring Strukturkommissionen er mange, der har samlet rigtig mange underskrifter.
Tror hr. Poul Nødgaard, at man ville kunne udsætte mange ting i de kommende kommuner?
Poul Nødgaard (DF), 2004-12-02:
Jeg mener kun, hvis jeg må bruge et stærkt udtryk, at fantasien sætter grænser for, hvad man kan sætte til folkeafstemning bortset fra alle de der økonomiske elementer.
At en skolenedlæggelse kan betyde en økonomisk besparelse, det betyder ikke for mig, at man ikke kunne sætte sådan et forslag til afstemning.
Jeg må sige, at jeg begræder dybt, at vist stort set hele Folketinget i sin tid afskaffede de bestemmelser om, at forældrene i et skoledistrikt med visse procenter kunne modsætte sig en skolenedlæggelse.
Hvis man forestillede sig, at der blev en folkeafstemning i et skoledistrikt eller måske i hele kommunen, eller hvad ved jeg – det skal selvfølgelig detailplanlægges, hvordan det skal foregå – er det da klart, at så skal man også have lov til at lave en afstemning om, hvorvidt en skole skal nedlægges.
Den er vejledende for kommunalbestyrelsen, men jeg vil gerne se den kommunalbestyrelse, som, hvis der er et kompakt flertal for f.eks. at bevare skolen, vil sige: Jamen det der er vi for resten fuldstændig ligeglade med.
Vi har set det ved folkeafstemningerne omkring kommunalreformen, og der har nu været vel 20, 30, 40 stykker af slagsen.
Jeg husker den seneste, jeg har set, som var i Korsør, hvor man loyalt rettede ind, selv om der var et forholdsvis snævert flertal for, at Korsør ville lægges til Slagelse.
Og de holdt byrådsmøde umiddelbart efter og vedtog, at man søger sammenlægning med Slagelse Kommune.
Arne Toft (S), 2004-12-02:
Det lyder jo meget tilforladeligt, at forslagsstillerne ønsker afstemning, hvis 10 pct. af vælgerne kræver det, men jeg tror godt, vi alle sammen er enige om, at når der kommer en ny struktur, betyder det, at der på sigt skal ske besparelser, og at der også kommer nogle stordriftsfordele, som man selvfølgelig skal tage med.
Hvis nu en kommune havde tænkt sig, at man for at få penge til at køre alle tingene for ville lave en udstykning et sted, som måske lå i vejen for nogle borgere – man ville nedlægge nogle veje, man ville nedlægge en lille skole, man ville nedlægge en institution – skulle man så fra borgernes side kunne kræve afstemning, så man egentlig forhindrer et ansvarligt byråd i at finde en økonomi til at få enderne til at nå sammen?
Er det det, som hr. Poul Nødgaard mener med, at man skal have lov til at stemme om de ting, hvor 10 pct. giver udtryk for, at man vil det?
Arne Toft (S), 2004-12-02:
Jo, det håber jeg.
Jeg synes faktisk, det er et godt forslag, og jeg håber, at de nye byråd, der bliver valgt, ser positivt på nærdemokratiet og vil se positivt på at oprette disse råd, og hvis der er flertal for det i byrådet, bliver de også oprettet.
Hvis det er lettere – og det tror jeg det er – får vi altså flere råd, og det vil vi meget gerne medvirke til.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-12-02:
Det vil altså sige, at det er et flertal i byrådet, der skal afgøre det.
Det kan jeg såmænd godt have sympati for, og det kunne vi måske godt skrive ind i vores beslutningsforslag.
Men tror hr. Arne Toft ikke, det er lettere at finde et flertal i byrådet, end det er at få 10 pct. af befolkningen til at skrive under på, at de ønsker det?
Poul Nødgaard (DF), 2004-12-02:
Jeg forstår ikke helt spørgsmålet.
Jeg skal prøve at forstå det.
Jeg sagde udtrykkeligt, og sådan er det jo i fagsprog, at det er en vejledende folkeafstemning, men så tilføjede jeg, hvis hr. Arne Toft hørte godt efter, at der ikke er skygge af tvivl i mit sind om, at kommer der et afstemningsresultat – selv om det juridisk set er vejledende, og kommunalbestyrelsen ikke er forpligtet til at følge det – så vil jeg gerne se den kommunalbestyrelse, der ikke vil følge det, for det ville være helt utopi.
Jeg kan forstå på det, hr. Arne Toft siger, at der var nogle positive signaler om det med folkeafstemning, men nu synes jeg, at hr. Arne Toft nærmest vender på en tallerken ved at sige, at der stort set ikke er noget, der kan komme til folkeafstemning.
Jeg mener sådan set kun, at fantasien sætter grænser for, hvad man kan sende ud til en folkeafstemning.
Nu kan jeg jo ikke spørge hr. Arne Toft, men så kan jeg konstatere på hr. Arne Tofts vegne, at han da må glæde sig ligesom mig og hele Folketinget over de mange gode kommunalbestyrelser landet over, der har sendt spørgsmålet om deres kommunes fremtid ud til en folkeafstemning.
Arne Toft (S), 2004-12-02:
Der skal ikke ret meget til i min optik.
Det skal bare være sådan, at de mennesker, som bliver valgt til byrådet, foreslår, at det skal oprettes.
Så vil det blive oprettet.
Ja, det er meget sandsynligt, men lad os nu se, hvordan kommunerne kommer til at arbejde.
Hvis der kommer et ønske om det, er det klart, at så siger Socialdemokratiet ja, og hvis Kristendemokraterne laver forslaget om, så det foreslås, at der er mulighed for det, vil vi se på sagen igen.
Kristen Touborg (SF), 2004-12-02:
Vil det sige, at hvis beslutningsforslaget ændres til, at det ikke er pligtigt at gøre det, vil Socialdemokraterne stemme for forslaget?
Arne Toft (S), 2004-12-02:
Ja, det er rigtigt.
Men det må også være rigtigt, at der skal komme et krav fra kommunerne og de interesseorganisationer, som beder kommunerne om at oprette vejledende råd.
Kristendemokraterne ønsker en lov om, at der skal oprettes vejledende råd, men i dag bliver der helt frivilligt oprettet råd i alle kommuner, uanset om der er noget lovkrav.
Der bliver oprettet landsbyråd, og der bliver oprettet mange andre råd.
Kristen Touborg (SF), 2004-12-02:
Jeg kan forstå, at Socialdemokraterne har sympati for de to første dele af forslaget, men at man ikke ønsker dem gennemført, før kommunerne fremfører ønske om, at de godt kunne tænke sig at få sådanne håndtag til brug i deres arbejde.
Hvorfor skal man afvente, at kommunalbestyrelserne kommer med ønske om det, for de kan jo ikke få lov til det, når der ikke er lovgivet om det?
Arne Toft (S), 2004-12-02:
Det er helt befriende at komme tilbage til dagsordenen.
Jeg havde jo ikke forventet, at vi skulle drøfte kommunalreformen i spørgsmål på 1 minut, men det var det, vi kom til.
Med hensyn til beslutningsforslaget fra Kristendemokraterne indeholder det fire punkter, som også fru Gudrun Laub var inde på, og jeg vil tage dem et for et.
For det første foreslås det, at antallet af kommunalbestyrelsesmedlemmer fastsættes til 1 medlem pr. 1.000 indbyggere, dog højst 36 medlemmer.
I kommuner med under 20.000 indbyggere og i Københavns Kommune skal medlemstallet dog være som hidtil.
Heroverfor står det, regeringen har aftalt med Dansk Folkeparti, hvorefter kommunalbestyrelsens medlemstal efter en overgangsperiode frem til 1. januar 2010 fastsættes til mellem 19 og 31 medlemmer, dog højst 55 i Københavns Kommune.
Socialdemokratiet har sympati for Kristendemokraternes forslag og vil gerne medvirke til ændringer i antallet af kommunalbestyrelsesmedlemmer, både i overgangsperioden og efter 2010, men kun hvis der fra kommunal side fremkommer et ønske herom.
Derfor kan vi her og nu ikke umiddelbart støtte denne del af Kristendemokraternes forslag.
For det andet foreslår Kristendemokraterne, at ideen om lokaludvalg i kommunerne genoplives, og der foreslås en lovmæssig fastlæggelse af de sagsområder, der kan uddelegeres til lokaludvalg, og en pligt til at indføre lokaludvalg i større kommuner.
Også dette forslag har vi sympati for og er indstillet på at medvirke til realiseringen af, også gennem lovgivning, såfremt der fra de nye kommuner fremkommer ønsker om mulighed for at udvikle nærdemokratiet på disse områder.
Sådan som tingene ser ud i dag, finder vi dog, at det er for tidligt at skride til lovgivning, så vi foretrækker at afvente udviklingen i kommunerne og de ønsker, den måtte give anledning til.
For det tredje foreslås det, at et flertal på to tredjedele af kommunalbestyrelsesmedlemmerne skal kunne vælte borgmesteren ved en mistillidsafstemning.
Jeg skal gerne give Kristendemokraterne ret i, at vi har set et par tilfælde, hvor det havde været ønskeligt, men jeg må også sige, at vi ikke kan medvirke til den del af forslaget.
En lovgivning, hvorefter borgmesteren kan afsættes, vil alt for let føre til ustabilitet og usikkerhed om den kommunale forvaltning, og derfor må vi afvise dette forslag.
For det fjerde foreslår Kristendemokraterne, at der skal afholdes kommunale folkeafstemninger, hvis mindst 10 pct. af de stemmeberettigede i kommunen kræver det.
Et helt tilsvarende forslag blev drøftet i tirsdags, Socialdemokraterne tilkendegav dengang, at vi ikke kunne gå ind for det, og derfor kan vi heller ikke støtte denne del af beslutningsforslaget.