Jens Hald Madsen (V), 1999-12-07:
Som udgangspunkt er det jo udmærket, at regeringen forsøger at spare penge her og nu, når nu vi kigger først på forholdet omkring ændringer som følge af finansiering af nybyggeriet med rentetilpasningslån.
Men det vigtigste bliver vel at afveje de risici, der ligger i det.
Hvis nu vi lytter til nationalbankdirektøren, så har nationalbankdirektøren advaret mod generelt at bruge rentetilpasningslån eller også det, man kalder flekslån.
Det er mere navnet, der er forskellen.
Den største risiko ligger jo i, at renten kan stige, eventuelt som følge af en stigende inflation.
Hvis nu vi tager udgangspunkt i det, der kom i dag, nemlig Økonomisk Oversigt, så vil man se på side 15, kapitel 1, om udviklingen i dansk økonomi, og jeg citerer: »Trods den relativt høje inflation opfylder Danmark fortsat EU's konvergenskriterium for inflation, men det må påregnes, at konvergenskriteriet kan blive overskredet i perioden i 2000, og måske allerede fra slutningen af 1999.«
Man kan også se på kurven, at der er en inflationsstigning i 1999.
Fordi det kan jo meget hurtigt blive sådan, at det er ligesom at tisse i bukserne - det varmer godt her og nu, men det kan blive meget ubehageligt i det lange løb, specielt hvis renten stiger.
Hvis nu udgangspunktet var, at det var, fordi de nuværende fastforrentede lån har en for høj rente i forhold til det normale renteniveau, hvorfor konverterer man så ikke de lån om til fastforrentede lån med en lavere nominel rente?
Venstre mener derfor ikke, at der bør etableres hjemmel fra boligministeren til at påbyde ejere af støttet byggeri at konvertere disse eksisterende, fastforrentede lån.
Risikoen vurderer Venstre er alt for stor, selv om den umiddelbare besparelse kan være tillokkende. Jeg vil da også gerne spørge om som tidligere kreditforeningsmand: Rent praktisk, hvordan skal det foregå? Har man tænkt sig at tage de her 17 mia. kr. på én gang, og uanset om man tager hele beløbet på én gang, så vil det jo påvirke obligationsmarkedet utrolig meget.
Det vil jo også påvirke kurserne som sådan
, så rent praktisk ser jeg også nogle problemstillinger.
Med hensyn til etablering af alternative boliger til unge finder vi, at det er et udmærket tiltag at lave nogle forsøg med nye boligtyper til unge.
Det synes vi er et rigtig godt initiativ.
Med hensyn til styrket indsats i socialt svage byområder har vores udgangspunkt i Venstre jo altid været, at vi mener - og det mener vi stadig væk - at socialpolitik og boligpolitik bør skarpt adskilles.
Derfor er Venstre dybt skeptisk over for - og har hele tiden været det - helhedsbyfornyelse og kvarterløft.
Vi mener, at byfornyelse skal foregå på markedsvilkår uden statstilskud,
og derfor kan Venstre ikke tilslutte sig det.
Alt i alt så er konklusionen, at Venstre er positivt indstillet over for forslaget om tilskud til forsøg med alternative boliger til unge, men vi er imod en konvertering til rentetilpasningslån, fordi vi ligesom regeringens økonomer og andre ministre vurderer, at der er en risiko for, at vi kan få en rentestigning.
Vi er også imod et særligt tilskud til social byfornyelse samt en forhøjelse af den ordinære byfornyelsesstøtte, og vi er ikke mindst kritiske over for lovforslagets samlede økonomiske konsekvenser for kommunerne.
Kommunerne bør ikke belastes yderligere med udgifter, da det i sidste ende kan medføre skattestigninger i de berørte kommuner.
Derfor kan Venstre ikke tilslutte sig lovforslaget.