Ole Vagn Christensen (S), 1998-04-03:
Med lovforslag nr. L 7 og L 8 er grundlaget for at forvalte reglerne i forbindelse med fangstkapaciteten og erhvervsfiskerregistreringen blevet forbedret.
Ligeledes gælder det for begge love, at de nuværende kontrol- og straffebestemmelser på området vil blive yderligere præciseret.
Dermed er der skabt et fundament for en langt mere effektiv administration af erhvervsmæssigt fiskeri her i landet.
Formålet med en kapacitetspolitik er at få begrænset den danske fiskerflåde, så der er en reel sammenhæng mellem flådens kapacitet og de fiskeressourcer, som vi har til rådighed.
For at skabe en sådan sammenhæng er det nødvendigt, at registreringen af erhvervsfiskeri i videst muligt omfang er præcis, da vi derved får et reelt billede af fangstkapaciteten i den danske flåde.
Den danske fiskerisektor har gennem de seneste år befundet sig i en trængt økonomisk situation bl.a. på grund af utilstrækkelige fiskerimuligheder og dårlige afsætningsvilkår.
Udviklingen tyder dog på, at billedet er ved at vende, og at fangstmulighederne bliver bedre og bedre.
Det betyder en øget tilgang til fiskerisektoren.
En opstramning af reglerne for tilladelse til at anvende fartøj til erhvervsfiskeri er derfor nødvendig, hvis vi ønsker en effektiv forvaltning af de danske regler vedrørende fangstkapaciteten i den danske fiskerflåde, og det vil samtidig give os det fornødne overblik.
Regeringen fremlagde sidste år en redegørelse, som indeholder en række indsatsområder for den nationale kapacitetspolitik.
Et af hovedpunkterne i redegørelsen er bl.a. et nybygningsprogram, som omfatter modernisering og nybygning i den danske fiskerflåde.
På grund af kapacitetsrammens begrænsede størrelse i fiskeristrukturloven er der ikke mulighed for en fornyelse af flåden i det helt store omfang, men en fornyelse af flåden kan også ske ved, at fiskerne selv erstatter de fartøjer, der er i flåden, med nye.
Vi skal altså med knappe midler skabe større dynamik og sammenhæng mellem muligheden for fornyelse og modernisering af den danske fiskerflåde og en reduktion af selve flådekapaciteten.
Efter de nuværende regler er det kun personer eller selskaber, som er registrerede erhvervsfiskere og erhvervsfiskeriselskaber, der har retten til at drive
selvstændigt erhvervsfiskeri og til at eje fartøjer.
Fartøjsejeren skal være registreret efter saltvandsfiskeriloven for at kunne få tilladelse til, at hans fartøj kan bruges i erhvervsmæssigt øjemed.
Derved sikrer man, at fiskere, der ønsker retten til selvstændigt fiskeri, reelt også har været beskæftiget med faget i den forudgående periode, samt at unge fiskere under uddannelse kan opnå retten til erhvervsfiskeri efter endt uddannelse.
For erhvervsfiskeriselskaber vil det fremover kun være anparts- og aktieselskaber, der vil blive godkendt.
Dette vil gøre det lettere at kontrollere ændringer i forbindelse med ejerskab af selskaberne.
Problemet har hidtil været, at kontrolmyndighederne ikke automatisk har fået information om ejerskifte, når først selskaberne var oprettet.
Hermed er der lagt op til en regelforenkling og en bedre kontrol med ejerkredsen.
Det rekreative fiskeri reguleres ikke af EU.
Det er
derfor overladt til det enkelte medlemsland at fastsætte rammerne for dette lystfiskeri under hensyn til de eksisterende fiskeressourcer.
Der er i dag ingen regler, der forhindrer lystfiskere i at tjene lidt ekstra på deres fangster.
Ændringen af saltvandsfiskeriloven indebærer et generelt forbud mod, at lystfiskere omsætter deres fangster mod vederlag.
Derved er der skabt et klart og utvetydigt skel
mellem erhvervsfiskeri og lystfiskeri.
Den nuværende fiskerilovgivning er fordelt på flere love, hvilket ikke er hensigtsmæssigt.
Af hensyn til borgernes retssikkerhed og kontrolmyndighedernes bemyndigelse er det derfor af afgørende betydning, at reglerne i loven ikke er til at tage fejl af.
Som det ser ud i dag, kan man straffes for forsøg på overtrædelse af EU-regler, men der er ingen hjemmel til at straffe inden for rammerne af loven om regulering af saltvandsfiskeri.
Det vil derfor fremover, hvis de to forslag vedtages, være sådan, at denne hjemmel er til stede.
Med lovforslagene nr. L 7 og L 8 sikres altså en større præcisering og en opstramning af de nationale regler for tilladelse til at anvende et fartøj til erhvervsfiskeri og reglerne om erhvervsfiskeriregistrering for personer og selskaber samt en begrænsning af muligheden for at omsætte fisk.
Der er med andre ord skabt et bedre og mere effektivt grundlag for forvaltningen af de nationale regler, hvilket er et af midlerne til, at vi når målet: at få tilpasset den danske flådes fangstkapacitet til de reelle fiskeressourcer.
Jeg skal derfor på Socialdemokratiets vegne tilslutte mig forslaget.