Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Der er intet særligt i forhold til servicejob overhovedet.
Enhver mulighed for at kunne gå fra et servicejob, som er på ordinære vilkår, over til et andet job på ordinære vilkår, er fuldt ud til stede.
Der er ingen restriktioner.
Det, man kan sige, er, at i kraft af, at man arbejder på nøjagtig ordinære betingelser inden for de gældende normeringer i en offentlig institution, så fastholder man også sin arbejdsevne længere og dermed også muligheden for at være mere mobil på arbejdsmarkedet.
Det synes jeg alt andet lige er at foretrække.
Jeg vil godt sige, at når SF synes, at forslaget om servicejob er fornuftigt, så hænger det primært sammen med, at der her er tale om ansættelsesforhold, der finder sted på de ordinære vilkår.
Det er for os helt afgørende.
For noget af det, som vi har kritiseret - og også vil komme til at kritisere om lidt igen - er, at man laver foranstaltninger for borgere i det her samfund, som er uværdige, og som ikke finder sted, hvor den enkelte har rettigheder.
Det er uværdigt.
Derfor har vi ønsket at sikre os, at servicejobbene kan få en større udbredelse.
Men vi har jo vidst eller i hvert fald erfaret gennem det seneste år, at der har været nogle barrierer for, at servicejobordningen kunne få en tilstrækkelig udbredelse.
Bl.a. har der været problemer med at sikre en tilstrækkelig uddannelsesforudsætning, fordi forudsætningen for, at man kan gå ind i servicejob, jo er, at man har de samme kvalifikationer som de øvrige medarbejdere, i og med at det sker på fuldt normale vilkår.
Derfor er det også vigtigt, at der i servicejobordningen nu er lagt an til, at arbejdsformidlingen og arbejdsformidlerne skal kunne lave handlingsplaner, der fører frem til et servicejob, og at det skal vægte i deres lille karakterbogssystem på nøjagtigt samme måde, som var det et ordinært job.
Det betyder, at man i en dagpengeperiode med den tidlige indsats osv. kan være med til at sikre den enkelte de kvalifikationer, som et kommende servicejob må betinge.
Vi vil derudover i forbindelse med det sociale område lave et særligt tilskud på 50.000 kr., som kan være med til at sikre, at de nødvendige uddannelseskvalifikationer er til stede, når man kan gå ind og arbejde inden for servicesektoren.
Det er en barriere, som er utrolig vigtig at få overvundet, også fordi vi ikke ønsker, at der skal være særlige jobtyper, men at man skal gå ind på helt ordinære vilkår.
Det kræver selvfølgelig også noget af uddannelsesforudsætningerne.
En anden barriere er det forhold, at der skal være værdighed.
Et af problemerne har jo netop været, at servicejobbene på trods af, at der er fuldt normale, ordinære løn- og ansættelsesforhold, har haft den lille barriere, at der ikke har været optjeningsret til dagpenge.
Det er jo helt forunderligt, når det nu er et ordinært løn- og ansættelsesforhold.
Den barriere er overvundet nu.
Det betyder også, at kollegaerne på arbejdspladsen vil være meget mere indstillet på at sige: Jamen o.k., der er ingen forskel på de her job, om det er det ene eller det andet.
Dermed er jeg ret overbevist om, at parterne - samspillet mellem kommuner, amter og de faglige organisationer og AF - vil komme til at spille væsentligt bedre sammen end hidtil. Det sidste positive, jeg vil nævne, er udvidelsen af den kreds, som kan gøre brug af servicejobordningen, nemlig selvejende institutioner og humanitære organisationer.
Det er initiativer, som er med til at sikre et bredere grundlag. Så alt i alt synes jeg, at vi har lavet et flot arbejdsmarkedspolitisk initiativ, som netop bryder med det, at man kan sende folk ud til nedværdigende forhold.
Man skaber respekt om den enkelte.
Det burde hele det her Folketing sætte pris på og bakke op bag. Så vi støtter lovforslaget.