runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frode Sørensen (S), 2001-10-25:
Der er ikke noget nyt i dette forslag.
Det er en genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 167, som Folketinget behandlede i foråret og som var en genfremsættelse af B 127 fra foråret 2000.
Det kan næppe komme bag på forslagsstillerne, at regeringen fortsat ikke kan støtte forslaget.
Efter regeringens opfattelse hverken kan eller skal man søge at løse de sundhedspolitiske problemer via skattesystemet.
De skal derimod løses ved, at der skabes et godt offentligt sundhedssystem - så godt som overhovedet muligt.
Jeg vil ikke på ny nævne de initiativer, regeringen har taget i de senere år for at forbedre sygehusvæsenet, herunder
at reducere ventelisterne, blot vil jeg pege på, at regeringen og amterne for nylig er blevet enige om at afsætte 1,9 mia. kr. ekstra i løbet af de kommende 3 år til 120.000 ekstra behandlinger i sundhedsvæsenet som et led i kampen mod ventelisterne
Samtidig er flere amter begyndt at indgå et samarbejde om en bedre udnyttelse af deres kapacitet.
Som bekendt blev reglerne om hurtig undersøgelse og behandling af visse hjerte- og kræftsygdomme desuden udvidet til at omfatte alle kræftpatienter pr. 1. september 2001.
Forslagsstillerne forestiller sig, at hvis nogle patientergrupper kan springe køen over, fordi de kan få en skattefri arbejdsgiverbetalt behandling på et privathospital, vil det automatisk gøre ventelisterne kortere for de grupper i samfundet, som ikke har samme muligheder.
Sådan mener regeringen imidlertid ikke, at det forholder sig.
Vi har stadig mangel på kvalificeret personale inden for sundhedssektoren, og forslaget øger ikke den kapacitet af læger og sygeplejersker, vi har her i landet.
Hvis nogle personer kan få arbejdsgiveren til at betale deres behandling, ja, så rykker de frem i køen, og det vil ikke give mere kapacitet, blot betyde, at nogle andre rykker tilbage i køen.
Og den politik kan regeringen ikke tilslutte sig.
Som det er sagt så ofte før, går regeringen ind for lighed også på det sundhedsmæssige område, og vi mener derfor, at de fremsatte forbedringer på området skal ske inden for det offentlige sundhedsvæsen, som står til rådighed for alle på lige vilkår.
Vi må derfor afvise forslaget.
Nu er jeg så spændt på, når den konservative ordfører, hr. Flemming Hansen, kommer op, for det var jo et meget kort indlæg fra skatteministeren, og det må jo betyde, at han vil rose det for at være et godt afslag.
Kristian Jensen (V), 2001-10-25:
, eftersom vi netop fremhævede Giga som eksempel på, at det netop kun lykkedes, fordi direktøren, Finn Helmer, gjorde en stor indsats for at holde sammen på det, men at vi jo netop mangler andre eksempler af Gigas art til efterfølgelse.
Jeg tror på, at der er virksomheder i Danmark, som kunne være blevet det nye Giga, blive til noget tilsvarende, hvis det var sådan, at de havde haft bedre muligheder for at holde sammen på medarbejderkredsen. Det sagde jeg i min ordførertale.
Det kan være, at den rørende tale gjorde, at opmærksomheden var et andet sted, men så er det i hvert fald slået fast én gang til, at Giga er et lysende eksempel på det, men at det er ene på stjernehimmelen.
Og med det her forslag i hånden ønsker vi at skabe muligheder for, at der kommer andre op på den stjernehimmel ved siden af Giga som andre eksempler på, at danske virksomheder kan klare sig internationalt.
Så må jeg bare gentage, at det ikke er min opfattelse og min erfaring, at de mennesker, som er interesserede i aktieoptioner, er interesserede i det som erstatning, men som
et tillæg til den i forvejen meget høje løn, de har her i landet.
Flemming Hansen (KF), 2001-10-25:
Derfor spørger jeg så ministeren: Vil regeringen stille et ændringsforslag om, at det skal være 1 eller 2 måneder?
Kan vi forvente det?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-25:
Allerførst vil jeg sige
, at som jeg hørte ministeren, var ministeren åben over for det, der er anliggendet i forslaget, men så kom ministeren ind på de her administrative problemer. Der har jeg også svært ved at se, hvordan netop 2 måneder skulle være særlig administrativt enkelt.
Det var da lige så enkelt, som jeg ser det, når boligretten er endeligt opgivet.
1 måned ville vel være lige så administrativt enkelt som 2 måneder, så hvorfor skal det lige netop være 2 måneder?
Det er selvfølgelig bedre end det nuværende, og på den måde er det en imødekommelse, men hvorfor ikke gøre det helt rigtigt frem for sådan at standse på halvvejen?
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-25:
Det kan godt være, det er, fordi jeg ikke forstår det, men jeg har lidt svært ved at se, at det er nemmere at lave en 2-måneders-karenstid, end det er at sige, at man kun betaler for det hus, man bor i.
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministerens argumentation for.
Når nogle, der får et provenu i forbindelse med salg af et hus, skal flytte et andet sted hen, så vil det jo også være sådan, vil jeg gerne sige til ministeren, at det hus, de skal købe, i mellemtiden er steget i værdi, så jeg har ikke indtryk af, at de personer, der bliver nødt til at flytte, føler, at de har fået flere penge imellem hænderne i forhold til det, de kom fra, hvis de køber noget af nogenlunde samme kvalitet.
I øvrigt er det meget afhængigt af, fra hvilken del af landet man flytter.
Hvis man flytter mod Sjællandssiden, så bliver det jo i hvert fald ikke billigere at købe hus i forhold til det, man måske kom fra.
Frode Sørensen (S), 2001-10-25:
Ja, bare et par korte bemærkninger i forbindelse med det her.
Hr. Flemming Kofod-Svendsen spørger: Er det rimeligt med ejendomsværdiskatten af to huse?
Og fru Mariann Fischer Boel siger, at der er nogle, der er nødt til at flytte.
Jamen det er jeg ganske enig i.
Det kan man være af forskellige årsager, f.eks. beskæftigelsesmæssige, eller fordi man ønsker at flytte i en anden bolig.
Men man kan også spørge: Er det rimeligt, at der ikke er en vis periode, hvor man, hvad skal man sige, undgår det administrative besvær, der er, for der er også nogle, der får solgt huset 14 dage efter, at de fraflytter det.
Jeg synes, at en gang imellem skal man også se den sammenhæng, når man ser på, hvad det koster at skulle betale en eller to måneder ekstra.
Så er det muligt, at fru Mariann Fischer Boel har ret i, at liggetiden for huse er steget på det sidste.
Det skal jeg ikke afvise.
Det er meget muligt, at det er situationen.
Men det kunne jo også gøre, at vi skulle sætte os ned og kigge lidt på forslaget omkring de to måneder. Jeg er så af den opfattelse, at da man sidste gang havde en drøftelse af situationen omkring vores forslag med, at de første to måneder, man ligger med husene, skal man betale det beløb, der måske som gennemsnit ligger mellem 1.500 kr. og 2.000 kr, havde det ingen interesse.
Ingen som helst tvivl om den side af sagen.
Må jeg så lige give en kommentar.
Det er da rigtigt, at ejendomsværdiskatten er steget de senere år, ingen tvivl om det, det er den.
Det kan man se på Skatteministeriets hjemmeside.
Men der er nok heller ingen tvivl om, at det provenu, som husejeren nu har tilovers, når han sælger et hus, i forhold til for en del år siden, er steget endnu mere, og den del af det er jo trods alt skattefri.
Men lad os tage en konstruktiv debat om mit forslag med de to måneder.
Jeg opfatter de signaler, der er kommet, som et godt signal om nogle fornuftige forhandlinger.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-25:
Hr. Jens Peter Vernersen skal prøve lige at høre efter.
Det her forslag drejer sig om, at man skal undgå beskatning af to boliger, når man kun bor i den ene.
Jeg ved ikke, om hr. Vernersen er med, eller skal jeg prøve én gang til.
Det kan godt være, at det er nødvendigt, for at det trænger ind.
Så må jeg sige til hr. Jens Peter Vernersen: Hvis Socialdemokratiet og regeringspartierne er indstillet på at gøre noget ved den her sag, hvorfor i alverden er der så ikke kommet et forslag fra skatteministeren?
Det undrer jeg mig meget over, men det kan jeg så forvente, at der kommer nu.
Frode Sørensen (S), 2001-10-25:
Med hensyn til de 2 måneder og besværet må vi jo sige, at for de huse, der bliver solgt inden for de 2 måneder, har man jo ikke besværet med at skulle lave den omregning.
Så antallet af boliger, hvor man skal lave det stop efter de 2 måneder, vil være mindre, og dermed må det samlede besvær også være mindre.
Det var et svar både til hr. Flemming Kofod-Svendsen og fru Mariann Fischer Boel.
Med hensyn til hr. Flemming Hansens forslag om, at vi skulle stille ændringsforslag til det fremsatte beslutningsforslag, vil jeg sige, at der vil jeg nok hellere overveje at fremsætte mit eget forslag i stedet for.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-25:
Jo, men svaret ændrer jo ikke på noget som helst.
er, at man finder, at særskatten af boligejere er uretfærdig og urimelig, og så siger partiets ordfører, fru Mariann Fischer Boel, her fra Folketingets talerstol, at man ikke vil fjerne den. Det havde jeg heller ikke regnet med, for jeg tror da ikke, at partiets formand siger til forskellige aviser, at man ikke vil fjerne skatten, hvis man så vil det alligevel. Det tror jeg da bestemt ikke. Lad mig så også sige om det med beskatning af to boliger: Jamen jeg sagde jo netop i min ordførertale, at hvis det var sådan, at man var i en situation, hvor man ikke kunne sælge sit hus, så havde vi allerede sagt ved sidste debat om det her spørgsmål, at så ville vi lave en ændring, og jeg er også helt sikker på, at når den daværende skatteminister gav dette tilsagn, så kunne det have været løst.
Fru Mariann Fischer Boel havde da jævnlig kontakt såvel med den daværende skatteminister som den nuværende, og jeg går ud fra, at nu finder man en løsning på problemet, for det er vi faktisk interesseret i.
Det var jo virkeligheden.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-25:
Det er en nyskabelse i forhold til det, man kendte under den gamle konstruktion med lejeværdi af egen bolig, hvor man betalte for den bolig, man boede i.
Så vil jeg prøve én gang til: Venstres skattestop betyder, at ejendomsværdiskatten ligesom alle andre skatter, der udregnes enten i kroner og øre eller i procentsatser,
ikke stiger.
Det er det løfte, Venstre har givet, og det er det løfte, vi har tænkt os at indfri efter et valg.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-25:
Nej, der var jo en betydelig forskel i vurderingen af, hvordan det ville gå med boligmarkedet efter pinsepakken.
Venstre havde fået regnet ud, at boligens værdi ville falde med 20 pct.
Det kom jo bare ikke i nærheden deraf.
De der pessimistiske toner, der lød fra Venstre, blev jo aldrig til virkelighed.
Det var virkeligheden.
Så synes jeg nok, fru Mariann Fischer Boel kom lidt nemt om ved det sidste spørgsmål, jeg stillede, om man ville fjerne den særskat.
Man må jo mene, at når den er uretfærdig, vil man også have fjernet den. For at jeg nu ikke skal komme herop og spørge en gang mere, vil jeg sige: Jeg har avisudklip fra Politiken, fra Jyllands-Posten og fra de tre stiftstidender, hvor partiets formand siger: Jamen vi har ingen planer i Venstre om at fjerne ejendomsværdibeskatningen.
Vi har ingen planer om det, fordi så hænger tingene ikke sammen for os.
Derfor er det altså for nemt dels at skrive i et beslutningsforslag, at det er uretfærdigt, og man vil både det ene og det andet, dels at stå heroppe og sige, man vil det, når sagen er, at det vil Venstre rent faktisk ikke.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-25:
Da man vedtog pinsepakken, havde man selvfølgelig nogle vurderinger af, hvad ejendomsværdiskatten ville komme til at indbringe, og der må man nok sige, at de mest heftige forventninger er blevet overgået til fulde, for i realiteten kan vi se på de faktiske tal, at det provenu, der kommer ind fra ejendomsværdiskatten, er steget fra 6,7 til 9,5 mia. kr.
Den provenufremskrivning havde regeringen ikke på det tidspunkt, loven blev vedtaget, overhovedet forestillet sig.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål vedrører, hvorledes Venstre vil forholde sig til ejendomsværdiskatten.
Det troede jeg faktisk hr. Jens Peter Vernersen vidste, for med Venstres skattestop har vi jo klart lagt låg over, hvad ejendomsværdiskatten må være for en boligejer, så den kan aldrig blive højere end den ejendomsværdiskat, boligejeren betaler i dag.
Så vil vi vurdere efterfølgende, hvorledes vi vil prioritere vores muligheder for at nedbringe skatterne, både for så vidt angår ejendomsværdiskatten, og for så vidt angår skatten på lønindkomst.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-25:
Fru Mariann Fischer Boel nævnte, at den daværende skatteminister havde givet udtryk for, at man ikke ville få en højere skat med den nye ejendomsværdibeskatning.
Det er selvfølgelig rigtigt under forudsætning af, at boligen havde haft den samme værdi, men nu skete der jo ikke det, Venstre påstod med pinsepakken, nemlig at boligen faldt 20 pct. i værdi.
Boligens værdi fortsatte med at stige, og derfor steg ejendomsværdiskatten.
Jeg har et spørgsmål, jeg godt vil stille i forhold til beslutningsforslaget.
Der står i bemærkningerne på side 2, at ejendomsværdiskatten er en urimelig fortsættelse af særbeskatningen af boligejere.
Jeg vil godt spørge, om Venstre, hvis Venstre var i regering, ville fjerne den ejendomsværdiskat, hvis det var sådan, at man havde flertal for det her i Folketinget.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-25:
Da pinsepakken blev forhandlet i 1998, udgjorde boligbeskatningen en relativt stor del af indholdet i pinsepakken.
Man omlagde den tidligere lejeværdi af egen bolig til et nyt begreb, der hed ejendomsværdiskat, og jeg vil godt have lov at citere fra den daværende skatteministers udtalelser i forbindelse med førstebehandlingen af pinsepakken.
Skatteministeren sagde: »Vi konverterer lejeværdien over som en ejendomsværdiskat på et lavere niveau
for de nuværende boligejere.«
Man kan jo komme i den situation, at man bliver nødt til at flytte.
Det kan være, fordi man skal skifte arbejde til en anden del af landet, det kan også være, fordi man har nået en alder, hvor man ikke mere kan bo i sin egen bolig og pludselig får tildelt en ældrebolig, og så er det jo om at slå til, fordi det jo ikke er sikkert, at den ældrebolig er til rådighed, når der er gået 5, 6 måneder, som kan være den periode, der kan gå, inden man får solgt sin bolig.
Det her er jo ikke et forslag, der udelukkende tilgodeser de velbjærgede boligejere, som nogle måske ville have tendens til at give udtryk for i deres bemærkninger.
Det her forslag vil hjælpe ganske almindelige boligejere i Danmark og sikre en væsentlig bedre mobilitet, end vi kender i dag.
Så er det da korrekt, som både ministeren og den socialdemokratiske ordfører sagde, at det her forslag er en genfremsættelse.
Men jeg vil godt sige, at det jo ikke er mindre aktuelt, end det var, da det blev fremsat sidste år, for i realiteten har det jo vist sig, at liggetiden for huse er blevet længere end for 1 år siden.
Det er tal, som vi har fra Dansk Ejendomsmæglerforening.
Det er jo også korrekt, at den daværende skatteminister var imødekommende over for at finde en løsning på problemet.
Men jeg kan så ikke forstå, at den socialdemokratiske ordfører siger, at der ikke var flertal.
Jeg har ikke set et forslag fra regeringspartierne, og det ville vel være meget naturligt, hvis det her problem skulle løses, at regeringspartierne fremsatte et lovforslag, der efter de partiers mening ville løse problemerne.
Det forslag har jeg stadig væk til gode.
Men jeg er da glad for, at det fra en meget stor del af Folketingssalen bliver givet til kende, at det er et problem, at folk bliver sat i en vanskelig økonomisk situation, når de bliver nødt til at flytte, hvis de pludselig står med en regning fra to huse, som de jo ikke har mulighed for at bo i. Det skal selvfølgelig i fremtiden være sådan, at de kun har pligt til at betale ejendomsværdiskat for det hus, de rent faktisk bor i, når de har givet til kende, at den anden bolig er sat til salg.
Jeg håber, at vi under udvalgsforhandlingerne vil kunne nå til enighed om, at man vender tilbage til den situation, man havde, inden man konverterede lejeværdi af egen bolig til en ejendomsværdiskat, sådan at vi sikrer, at folk kun betaler ejendomsværdiskat for den bolig, de bor i.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-25:
Jeg synes, man må stille det enkle spørgsmål, om det er rimeligt.
I det øjeblik man skifter fra én bolig til en anden, har opgivet boligretten endeligt til den bolig, man har solgt og er flyttet fra og er flyttet ind i en ny bolig, er det så rimeligt, at man kan komme til at betale ejendomsværdiskat af to boliger?
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Derfor er det forslag her fornuftigt og rigtigt, og vi kan støtte det.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-25:
Beslutningsforslaget er en genfremsættelse af nr. B 6 fra folketingsåret 2000-2001 med enkelte justeringer af bemærkningerne.
Det har vist sig på trods af regeringens forsikringer om det modsatte, at ikke alle rabatordninger i de gamle lejeværdiregler er videreført med den ny ejendomsværdibeskatning.
Efter den tidligere praksis for beregning af lejeværdi blev der ikke beregnet lejeværdi, hvis skatteyderen endeligt havde opgivet sin boligret og ved sine dispositioner havde tilkendegivet dette.
Således som ejendomsværdiskattelovens regler er i dag, skal der betales ejendomsværdiskat, hvis man ejer en bolig, over hvilken man har rådighed, og det gælder, uanset om man udnytter råderetten eller ej.
Det medfører, som loven har udmøntet sig i praksis, at personers køb og salg af bolig og hjem medfører en ganske urimelig skærpet beskatning for disse personer, der i en periode ejer to boliger i forbindelse med køb og salg af bolig.
Forslaget er derfor et forslag om at tilbageføre praksis svarende til den tidligere lejeværdiberegningsregel.
Som medforslagsstiller for Dansk Folkeparti kan jeg naturligvis anbefale forslaget til vedtagelse.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-10-25:
Det var jo et meget rørende indlæg om dette firma, Giga, og hvad der var sket, og hvor godt det var at holde på medarbejderne.
Det var endelig blevet en succes, og det var netop, fordi man havde haft mulighed for at, ja, hvad?
Man havde haft mulighed for at etablere dette firma her i Danmark.
Det er jo gået udmærket åbenbart uden hr. Kristian Jensens forslag.
Dér, hvor det bare går galt for hr. Kristian Jensen, er, når han siger: Jamen folk vil ikke bruge det her i stedet for løn.
Det er noget helt andet, det drejer sig om.
Ja, det bliver selvfølgelig én lang march hen over stedet i forhold til at sige: Vi vil ikke betale topskat.
Derved begynder man jo at sætte en trafik i gang, som er ikkeønskelig, medmindre man åbenbart har fundet nogle penge nogle steder, som vi ikke har fået øje på endnu, og det kniber det jo altid med hos Venstre.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-25:
Er det godt, at medarbejderne har øget medindflydelse på den virksomhed, hvor de arbejder?
Det mener jeg er godt.
Det er godt, at de får øget medansvar, at de får øget interesse for virksomhedens drift.
Det mener jeg også er positivt.
Hvad vil forslaget så?
Det vil faktisk netop fremme disse positive muligheder.
Der er en del teknik i det.
Men når vi skærer teknikken væk og ser, hvad det politiske indhold er, så synes jeg, at det er svært at finde argumenter imod forslaget.
Der er en klar fordel ved den øgede medindflydelse, det øgede medansvar, den øgede interesse for, hvordan virksomheden bliver drevet.
Derfor kan vi helt støtte forslaget og står lidt uforstående over for, at regeringen ikke rigtig vil spille med.
Regeringen taler jo ellers om, at man gerne vil stå for en erhvervsvenlig politik.
Det synes jeg man vil have en god mulighed for at vise ved at bakke op om dette forslag, som vi gerne bakker op om.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-25:
Også dette beslutningsforslag er en genfremsættelse af et beslutningsforslag fra folketingsåret 2000-2001, nemlig beslutningsforslag nr. B 156.
Formålet med beslutningsforslaget er at styrke driften af de eksisterende virksomheder og at øge incitamentet til at etablere nye virksomheder.
Således som reglerne er i dag, beskattes aktieoptioner med op til 63,3 pct., og hvis aktierne efterfølgende stiger i kurs, vil kursgevinsten på aktieoptioner og warrants også blive beskattet som aktieindkomst.
Det bevirker, at medarbejderne, som har valgt at få udbetalt en del af deres løn i form af aktieoptioner og warrants, kommer i en økonomisk klemme i tilfælde af, at medarbejderen køber virksomhedens aktier for at beholde dem. På det tidspunkt er der nemlig ikke nogen realiseret kursgevinst, som kan bruges til at betale skatten med, hvilket medfører, at medarbejderen må ud og finansiere skattebetalingen med andre midler.
På den måde vil det være mere attraktivt for medarbejderen at få aktieoptioner og warrants udbetalt som en del af lønnen og samtidig spare op i virksomheden.
En gennemførelse af beslutningsforslaget vil også give store fordele for de virksomheder, som ønsker at tiltrække og fastholde dygtige medarbejdere.
Denne foreslåede aktieavancebeskatning på salgstidspunktet hos medarbejderen modsvares selvfølgelig af, at virksomheden ikke har fradragsret for aktieoptions- og warrantsværdierne.
Under hensyntagen til de bekymringer, som skatteministeren fremsatte i forbindelse med behandlingen af B 64 og B 22, som var forløbere for det tidligere fremsatte beslutningsforslag B 156, opfordres regeringen samtidig til at indsætte værnsregler mod skatteunddragelse.
Der foreslås endvidere fastsat en øvre grænse for virksomhedens adgang til at udstede aktieoptioner.
Det er for Dansk Folkeparti vigtigt, at virksomhedens tildeling af aktieoptioner og warrants, som bliver omfattet af beskatningsreglerne, skal stå åbne for alle ansatte i en virksomhed.
Som medforslagsstiller kan Dansk Folkeparti naturligvis anbefale beslutningsforslaget til vedtagelse.
Flemming Hansen (KF), 2001-10-25:
Det skal forstås sådan, at det ikke er forslagsstillernes intention, at det overhovedet skal kunne omgå nogen som helst form for skattelovgivning.
Men vi kan jo ikke vide, hvordan reaktionen er på en eller anden måde, og derfor tager vi det forbehold.
Men det er ikke på nogen måde intentionen.
Jeg kan ikke sige det klarere.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-10-25:
Med hensyn til det med at det ikke skulle give anledning til misbrug eller unddragelse, så står der altså i bemærkningerne
til forslaget, som man vel selv har formuleret - efter at man har gennemgået skatteministerens argumenter imod de her ting - at det er vanskeligt at forestille sig, at det skulle give anledning til forsøg på skatteunddragelse i noget større omfang
Det må vel rent logisk betyde, at det godt kan foregå i sådan lidt mindre omfang.
Eller hvordan skal det her forstås?
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-25:
Jamen så kan jeg ikke forstå, at det forslag ikke er kommet i forbindelse med statsministerens lovprogram, men vi venter spændt.
Jeg bliver nødt til at have den én gang til, vil jeg gerne sige til skatteministeren, altså den der med det administrative bøvl.
Skulle det være nemmere at have 2 måneders karenstid end slet ikke at have nogen?
Den forklaring, jeg fik, forstod jeg ikke.
Jeg vil bede skatteministeren om måske at være lidt mere pædagogisk.
Flemming Hansen (KF), 2001-10-25:
Da der er kommet ny formand i stolen, skal jeg gentage, at jeg også taler på vegne af CD's fru Sonja Albrink, som ikke kunne være til stede.
Så vil jeg sige, at det jo er en kendt sag på Christiansborg, at når man har en dårlig sag, så holder man en meget lang tale.
Jeg håber, alle noterede sig, hvor lang
ministerens tale var
Den var meget lang.
Jeg skal til gengæld holde en meget kort tale, fordi jeg synes, jeg har en god sag, da argumentationen i bemærkningerne til beslutningsforslaget er meget klar.
Jeg har svært ved at se, at der med de forbehold vi helt fornuftigt har taget, er et eneste argument for at sige nej.
Det siger vi endda meget tydeligt.
I modsætning til regeringen - og det er sådan set mærkeligt i sådan et lille land, som vi befinder os i - hører vi gang på gang fra virksomhederne, at dette her er meget væsentligt for dem, og vi hører også gang på gang fra medarbejderne, hvor vigtigt det ville være, at man fik disse ordninger.
Ikke for at betale mindre i skat, ikke for at snyde i skat, men fordi det er et godt argument, at man arbejder i en virksomhed, hvor medarbejdere er medejere.