runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Jeg ved ikke, hvor naiv man kan være for at blive valgt til Folketinget, men der er tilsyneladende ikke de store grænser.
Jeg vil godt svare på det sidste spørgsmål, som også har forbindelse med det, som hr. Arne Melchior spurgte om: Skal det virkelig gå ud over resten af Indien, hvis vi siger, at nu drosler vi ned på den bistand, I får i øjeblikket, fordi I nægter at tage de seks indiske statsborgere hjem?
Ja, det skal vi sige til dem.
Og skal jeg sige, hvad resultatet vil blive?
Dagen efter, at vi har sagt det, modtager de deres seks statsborgere.
Indien har et indbyggertal på 500 millioner mennesker, og seks af dem har søgt til Danmark, hvor de er blevet behandlet efter alle lovens regler.
Men de har altså ikke fået opholdstilladelse i Danmark, og derfor er de blevet udvist af de danske myndigheder, men Indien nægter at modtage dem, selv om det årligt får 232 mio. kr. i ulandshjælp.
Men da jeg er sikker på, at Indien gerne vil bevare de 232 mio. kr., som der er god brug for i Indien, vil det da ende med at modtage de seks, som det drejer sig om.
For vi er da til grin, hvis et land, som vi støtter og gerne vil hjælpe, fordi vi mener, at det har behov for støtte, samtidig bryder alle normale moralske spilleregler.
Det er da at være til grin for sine egne penge.
Så spørger hr. Søren Søndergaard, om vi har aftaler med nogen af landene ude i verden.
Og så spørger hr. Søren Søndergaard, om jeg har siddet og sovet ovre hos indenrigsministeren - altså den tidligere indenrigsminister, selvfølgelig.
Det er vores grundlæggende holdning, og derfor kunne vi heller ikke være med til at give kosovo-albanerne livsvarigt ophold efter 2 år, sådan som flertallet ønskede at de fik, for det skulle de ikke have haft, men de skulle selvfølgelig have været behandlet ordentligt, indtil den dag, hvor de kunne sendes hjem.
Men livsvarigt ophold, når man er udvist af Danmark - nej!
Og så endelig til hr. Tom Behnke, der spørger om det nationale kompromis, som den tidligere statsminister har sagt kunne være en idé - nu kan jeg ikke se, hvor hr. Tom Behnke er, nå, helt dernede: Vi vil godt være med til et nationalt kompromis, hvis man stort set følger det, som De Konservative og Venstre i fællesskab har lagt frem.
Og lad os så sige, at man kun vil være med til 99 pct. af det; så er vi måske også med, men ellers vil vi ikke indgå en aftale, som binder os i de næste 3, 4 eller 5 år.
For vi regner med at være i regering om et halvt år, og så vil vi gennemføre den politik, som vi har fremlagt her i Folketinget, til punkt og prikke.
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-30:
Det var jo tankevækkende at høre hr. Helge Adam Møllers og Det Konservative Folkepartis forståelse af, hvad et kompromis er.
Det er nemlig, at de får gennemført 99 pct. af deres politik.
Det er tankevækkende!
Men jeg forstår godt, at hr. Helge Adam Møller ikke gik dybere ind i eksemplet med Eksjugoslavien - flygtningene fra Serbien-Montenegro og først og fremmest fra Kosovaregionen - for det er jo et meget sort kapitel, at folk, der var flygtet, fordi de ikke ville deltage i en krig, som var internationalt fordømt, med den begrundelse, at de kun ville få nogle ganske få måneders fængsel og så i øvrigt blive sendt tilbage til fronten, ikke kunne få lov til at blive i Danmark, og at man med hr. Helge Adam Møllers støtte gjorde, hvad man kunne for at smide dem ud.
Og da hr. Helge Adam Møller før talte om en moralsk forpligtigelse, må vi bare konstatere, at der altså er forskel på De Konservatives moral og Enhedslistens moral.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-30:
Jeg har taget ordet for at sige hr. Helge Adam Møller tak for det klare tilsagn, der kom her for et øjeblik siden, og som gik ud på, at Det Konservative Folkeparti ikke på denne side af et valg vil indgå et forlig med den nuværende regering om udlændingepolitikken, hvis ikke V og K får stort set alle de indrømmelser, som de kræver.
Det synes jeg virkelig er rart at få fastslået, for jeg kan love for, at vi, hvis der efter et valg er et andet flertal herinde, vil medvirke til en helt anden og meget strammere udlændingepolitik, ikke en politik, som på nogen måde er inhuman - jeg tror, det var hr. Bjørn Elmquist, der sagde dét - men som anskuer, hvad det vil sige at være human, fra en lidt anden vinkel, end hr. Elmquist gør.
Så jeg takker for det klare tilsagn, hr. Helge Adam Møller kom med.
Lotte Henriksen (S), 1997-10-30:
Jeg kan i hvert fald konstatere, at De Konservative gerne vil foretage en sammenkædning mellem kroner og øre og hjemsendelsesaftaler.
Og det kan man jo gøre på en pæn måde, men man kan også gøre det på en absolut meget mindre pæn måde ved at skære i ulandsbistanden.
Og så vil jeg jo spørge: Når nu man fra konservativ side gerne vil hjælpe i nærområderne, betyder det så, at vi skal til at give flere penge til UNHCR? For jeg har rent faktisk forstået af Venstres og De Konservatives ændringsforslag til finanslovforslaget, at man vil beskære ulandsbistanden og primært den multilaterale hjælp med adskillige milliarder, og derfor vil jeg gerne vide, hvad det betyder for hjælpen til UNHCR, hvis vi skal til at yde så meget mere i nærområderne? Hvad giver dét i kroner og øre?
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Det er med meget stort ubehag, jeg bliver nødt til at svare hr. Bjørn Elmquist, for vi kan være uenige, og vi kan diskutere, men at søge at bilde befolkningen - eller dem der lytter til det her - noget ind, som han godt selv ved ikke passer, er uanstændigt.
Det var, da hr. Bjørn Elmquist talte om moralske forpligtelser og humanistiske principper.
Da sagde hr. Bjørn Elmquist nemlig, at jeg ofte sætter ordet »pladder« foran begrebet humanistiske principper, men jeg har aldrig nogen sinde i de 54 år, jeg har levet, omtalt humanistiske principper i forbindelse med ordet pladder, og det kunne jeg aldrig drømme om.
Det kan godt være, at jeg på enkelte områder opfatter de humanistiske principper anderledes end hr. Bjørn Elmquist, men at sige, at humanistiske principper eller en humanistisk livsform er pladder, ligger mig uendelig fjernt, og derfor beder jeg hr. Bjørn Elmquist om at gå herop og enten dokumentere, at jeg nogen sinde skulle have brugt det udtryk, eller beklage, at han har skudt mig det i skoene. Så vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, der ikke kunne forstå, at et kompromis kan betyde, at man skal have 99 pct. af sin politik igennem, at det er rigtigt, at så er det ikke et kompromis.
Men det, jeg godt ville understrege, og det er også et svar til hr. Thulesen Dahl, er, at hvis man indgår et kompromis i forbindelse med et forlig på et stort område, betyder det jo normalt, at der er en bindingsperiode på 3, 4 eller 5 år, inden for hvilken man ikke kan komme med nye forslag, medmindre alle parter er enige.
Det er det normale, og dér er det, jeg siger: Det vil vi ikke være med til, for vi vil ikke være bundet i 3, 4 eller 5 år.
Men hvis vi kan indgå et forlig eller en aftale, hvor alle parter står frit umiddelbart efter det kommende valg, så er det en anden sag, for så vil det jo ikke forhindre os i, hvis vi får flertallet - hvilket vi både tror og håber - at gennemføre det, som vi synes er rigtigt.
Det er
forklaringen.
Men jeg erkender, at et kompromis med 99 pct. til den ene side ikke er særlig fair.
Så til fru Lotte Henriksen: Fru Lotte Henriksen siger, at De Konservative og Venstre ønsker at hjælpe i nærområderne, og spørger i den forbindelse, om det ikke er rigtigt, at vi har foreslået at beskære ulandsbistanden med 2-3 mia. kr., så Danmark ganske vist ikke mere er det land i hele verden, der betaler mest, men stadig væk lever op til FN's målsætning og bliver mellem de tre-fire bedste lande i hele verden. Jo, det er rigtigt, men det, jeg har advokeret for, og som jeg godt vil foreslå igen og igen, er at se på, hvad vi har brugt til flygtninge i Danmark i de sidste 5 år, og så tage gennemsnittet af det - og det er sådan set lige meget, om det er 5, 6 eller 7 mia. kr., og så sige: Nøjagtig det samme antal milliarder, som vi gennemsnitligt bruger til at hjælpe nogle få flygtninge, der er så rige og stærke, at de kan rejse til Danmark, koncentrerer vi nu derude, hvor problemerne er langt større, og hvor vi kan hjælpe ti gange så mange mennesker. Og dér er det, jeg siger: Det er efter min mening en humanistisk politik. Undskyld, hr. formand.
Arne Melchior (CD), 1997-10-30:
Tak, hr. formand!
Hr. Helge Adam Møller har selvfølgelig ikke pligt til at have paratviden om Indiens befolkning, men han oplyste, at der er ca. 500 millioner mennesker i Indien, og ved folketællingen i 1991 var der altså 846 millioner, så højst sandsynligt er der nu omkring de 900 millioner.
Men 400 millioner mere eller mindre spiller jo ikke nogen rolle, når hr. Helge Adam Møller koncentrerer sig om seks menesker, som vi nu altså har en mulig - jeg ved det ikke - forsørgerbyrde for.
Men i forbindelse med, at flere tusinde mennesker - forhåbentlig mange tusinde - som kunne have gavn af danske ulandsbistandsprojekter med hensyn til at få mad, vand, varme og andre fornødenheder, vil hr. Helge Adam Møller altså drive den form for menneskehandel at hævne sig på dem!
Så siger hr. Helge Adam Møller: Jamen det er, fordi de har så dum en regering!
Men det siger han jo også om den danske regering, og det er da muligt, at den indiske regering ikke er klog nok, men det vil hr. Helge Adam Møller altså have at Danmark så skal hævne på uskyldige, fattige og sultne indere.
Hvor er det ringe!
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Jeg forstår ikke hr. Arne Melchior; det må jeg indrømme.
For jeg går ikke ind for nogle sanktioner, som går ud over uskyldige, fattige mennesker, og jeg synes generelt, den indiske regering - ifølge det, jeg kender til den - er en rimelig fornuftig og ræsonnabel regering, der sikkert gør det så godt, som den kan, for sine 500 millioner mennesker.
Men uanset hvad det er for en indisk regering, er jeg helt overbevist om, at hvis vi sagde til den: Nu har vi altså hidtil ydet jer 232 mio. kr. om året, fordi vi faktisk mener, at der er problemer i jeres land, og vi vil godt blive ved med at at hjælpe jer, men det må også kræve en lille bitte smule samarbejdsvilje fra jeres side, eksempelvis på den måde, at I modtager de seks - det er ikke 6 millioner, jeg taler om, men blot seks enkeltpersoner, som er udvist af Danmark - som I har en moralsk forpligtelse til at modtage.
Og hvis I ikke vil gøre det, vil vi altså tage støtten til jer op til overvejelse.
Så er jeg sikker på, at den indiske regering ville gøre det dagen efter, at vi havde sagt det til den, og så var problemet løst, og så kunne vi stadig væk hjælpe de fattige og sulte horder, og hvad det ellers var, hr. Arne Melchior omtalte inderne som.
For der er altså noget, der hedder almindelig fairness, og det er blot det, jeg beder om.
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Det er nærmest et opklarende spørgsmål, for nu har vi jo fået
det forslag til vedtagelse, som bl.a. er stillet af fru Anne Baastrup, og det ser jo sådan set rimelig fornuftigt ud, men jeg har bare svært ved at se, hvad det har med forespørgslen og debatten at gøre, og det er det, jeg godt vil have at vide.
Regeringen opfordres nemlig til at give en redegørelse for, »hvorledes Miljø- og katastroferammen kan gøre det muligt at styrke indsatsen over for de globale miljøproblemer og sikre bistanden i internationale katastrofesituationer«, og det er umiddelbart fint nok alt sammen, men hvad har det med hjemsendelse af asylansøgere, som er blevet udvist af Danmark, at gøre?
Jeg kan simpelt hen ikke se sammenhængen.
Er det den næste forespørgsel, man er kommet til at uddele et forslag til vedtagelse om, eller hvordan?
Det vil jeg godt have at vide, inden vi senere skal til
at stemme for eller imod, eller hvad det nu bliver til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-30:
Jeg vil godt rette det spørgsmål til fru Anne Baastrup, som jeg endnu ikke har fået svar på fra fru Lotte Henriksen, men det kan jo være, at det kommer.
Og mit spørgsmål er: Når man nu fremsætter det her forslag til vedtagelse som en slags afværgedagsorden - kan vi vel godt kalde det - hvordan stiller fru Anne Baastrup sig så til det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat, og som går ud på, at vi vil have, at regeringen for alvor tager fat på hjemsendelsesproblematikken og udarbejder en handlingsplan om, hvordan det i højere grad kan lade sig gøre, at den altså iværksætter et stykke arbejde i lighed med det enorme arbejde, den har lagt i integrationspolitikken
, og i lige så høj grad tager sig af hjemsendelsesproblematikken, så vi får fokusen på integreringssituationen rettet over mod, at udlændinge, der opholder sig i Danmark som asylansøgere og asylanter, selvfølgelig skal retur, når der bliver mulighed for det.
Anne Baastrup (SF), 1997-10-30:
Til hr. Helge Adam Møller: Med vedtagelsen af det forslag til vedtagelse, som SF har været medforslagsstiller til, lægger vi rent faktisk op til, at man skal anvende katastrofedelen af MIKA-fonden på en helt anden måde, end man hidtil har gjort, og derfor kan jeg ikke se, at der skulle være nogen som helst problemer med at komme med et sådant forslag under den debat, som vi har haft i dag.
For det, vi fra SF's side ønsker, er at se lidt længere frem og ikke blot at komme med en lang række synspunkter på flygtningepolitikken generelt.
Vi vil sikre, at fremtidige katastrofer forhindres, og vi vil sikre en generel opbygning af landene, og det, der også er vigtigt for SF, er altså at katastrofemidlerne rent faktisk også anvendes på en sådan måde, at man ikke forhindrer en fredsproces, der er i gang.
Og så til hr. Kristian Thulesen Dahl
: Jeg ved ikke, om hr. Kristian Thulesen Dahl reelt har fået nærlæst sit eget forslag til vedtagelse, men det, der står, er faktisk, at hvis der er fred i et land, skal en asylansøger sendes hjem med det samme.
Og for mig at se
er det tema, som debatten i øvrigt har gået på i dag, afviste asylansøgere, der skal sendes hjem.
Men jeg ved ikke, om hr. Kristian Thulesen Dahl simpelt hen vil stille sig op i Sandholmlejren og, hver gang der kommer en asylansøger, sørge for, at den pågældende sendes hjem. Jeg forstår simpelt hen ikke forslaget, og jeg synes
, det er helt ude i skoven
Men det grundlæggende problem for Dansk Folkeparti er jo også, at Dansk Folkeparti kun har en politik i overskrifterne, for hver gang man stiller bare et enkelt diskret spørgsmål til indholdet, så har
Dansk Folkeparti ikke nogen som helst politik, men det kan jo være, at det har noget at gøre med den manglende computer.
Men jeg har altså stadig væk ikke helt forstået, hvor problemet reelt er.
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Så fik jeg altså en forklaring på, hvad forslaget til vedtagelse fra fru Anne Baastrup og de øvrige medforslagsstillere betyder, men dér må jeg indrømme, at selv om jeg ganske vist sætter stor pris på de bestræbelser, Folketingets Præsidium gør for, at forslagene til vedtagelse skal være så korte og så klare som muligt, og dette forslag selvfølgelig er kort, er det i hvert fald ikke klart, for man skal have en kolossalt stor forhåndsviden og altså være klar over, hvad det er, der menes med det, for bare på en rimelig måde at kunne sætte det i forbindelse med det emne, vi diskuterer.
Og det er så baggrunden for, at De Konservative og Venstre stemmer imod forslaget - ikke fordi vi principielt har noget imod at få en redegørelse på de områder, men fordi vi synes, det har utrolig lidt med det, vi diskuterer, at gøre, og derfor håber vi selvfølgelig, at vores eget forslag til vedtagelse, som er konstruktivt og fremadrettet og pålægger regeringen at foretage noget, der direkte kan medføre, at et antal af dem, der altså er udvist af de lovlige danske myndigheder efter de regler, vi har fastsat i Folketinget, også kan vende tilbage til deres eget land.
Så er vores stemmeforklaring givet, men det er altså ikke - vil jeg understrege - fordi vi har noget imod indholdet; vi synes bare ikke, det har noget særligt at gøre med det, som vi diskuterer i øjeblikket.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-30:
Hr. Helge Adam Møller er et omvandrende bevis for, at man meget let kan komme i Folketinget og være her i adskillige år og alligevel være hamrende naiv.
Så tak for det!
Men jeg lagde mærke til, at i en af sine korte bemærkninger til hr. Thulesen Dahl var hr. Helge Adam Møller inde på en moralsk forpligtelse; men det var altså kun en moralsk forpligtelse den ene vej, for udlandet, for de lande, der skal modtage deres egne statsborgere, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om hr. Helge Adam Møller også vil forholde sig til begebet moralsk forpligtelse for et land som Danmark, når det kommer til bevarelse af de humanistiske principper.
Jeg ved godt, at hr. Helge Adam Møller ofte omtaler de humanistiske principper med ordet »pladder« foran, men kan vi ikke få et seriøst ment bud på, hvad der ligger i begrebet moralsk forpligtelse for et land som Danmark ikke blot til at behandle sine egne statsborgere ordentligt og sørge for en ordentlig social velfærd for dem - og naturligvis modtage danske statsborgere, der kommer tilbage hertil efter at have været i det land, de kommer fra - men altså også til at behandle de mennesker ordentligt, der søger tilflugt i Danmark på grund af forfølgelse og undertrykkelse andre steder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-30:
Jeg må sige til fru Anne Baastrup, at det simpelt hen er for billige argumenter, fru Anne Baastrup kommer med, og de hænger ikke sammen.
Og det er altså fru Anne Baastrup, der ikke har gidet læse det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat, for der står ikke lande, der står områder.
Det er jeg egentlig også klar over, så det kommer ikke som nogen overraskelse, men jeg synes, det kunne være rart at få en debat, der handler om det, som vi rent faktisk har skrevet, frem for at forsøge at afvise en diskussion om et forslag til vedtagelse på grundlag af et forkert citat.
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-30:
Problemet er jo, at der er grænser for, hvor mange konkrete problemer man kan løse ved »at ville arbejde for«, og det forholder fru Birthe Rønn Hornbech sig ikke til.
Jeg fik ikke noget svar på, hvilke aftaler Venstre har med lande i nærområder, der vil modtage de flygtninge, som
Venstre ikke synes skal være i Danmark.
Det er jo ikke nok, at man bliver enige i Danmark.
Det er heller ikke nok, at man bliver enige om det i EU.
Det er heller ikke nok, at man bliver enige i FN.
Det er slet ikke nok.
Man skal faktisk tvinge nogle lande til det.
Hvis vi tager den kritik i betragtning, som Venstre normalt har af FN's funktionsmåde og langsommelighed, forstår jeg, at den plan, som Venstre arbejder med, er en meget langsigtet plan.
Det er overhovedet ikke noget, der er konkret i forhold til de flygtninge, der er her nu, eller som vil komme de næste 10 år.
Det er en meget langsigtet plan.
Det andet spørgsmål, som jeg desværre heller ikke fik svar på, håber jeg på at få besvaret nu, for det kan sådan set besvares med et ja eller nej: Vil Venstre garantere, at Venstre i regering aldrig vil være med til at betale et land penge som et led i en aftale om at modtage egne statsborgere?
Anne Baastrup (SF), 1997-10-30:
Det bliver lidt kedeligt, men jeg har længe undret mig over, hvad det er for en politik, Venstre rent faktisk vil have gennemført på dette område.
Tingene hænger ikke sammen, og jeg vil meget gerne have en uddybning fra fru Birthe Rønn Hornbech af, hvad nærområdet er, hvordan det kan være, at man pludselig i Danmark skal begynde at behandle disse her sager, og hvordan fru Birthe Rønn Hornbech i øvrigt vil vurdere dem.
Skal det være den til enhver tid siddende indenrigsminister, der skal gå ind og behandle dem, eller skal der være en eller anden form for uafhængig instans som f.eks. Flygtningenævnet i dag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-30:
Når Dansk Folkeparti har rejst denne forespørgselsdebat, er det, fordi vi ønsker at diskutere to ting.
Dels ønsker vi her i Folketinget at få diskuteret retningen for dansk flygtningepolitik.
Er det, at asylsøgere skal integreres i det danske samfund, eller er det, at asylsøgere skal retur til deres egne nærområder?
Det andet spørgsmål, vi ønsker at få diskuteret, er, på hvilke betingelser hjemsendelsen skal foregå, hvis det altså er det, vi forhåbentlig når frem til at Folketinget er enig i er udgangspunktet for dansk flygtningepolitik.
Skal regeringen lave hjemsendelsesaftaler ud fra, at lande har en forpligtelse til at tage sine egne statsborgere hjem, eller skal udgangspunktet være, at der skal følge penge med, hver gang en hjemsendelse skal finde sted?
Vi ønsker som sagt at få diskuteret begge disse områder, og det er selvfølgelig bl.a. på baggrund af den seneste diskussion, vi havde om betingelserne for hjemsendelse omkring Somalia-aftalen.
Den såkaldte klokkeklare aftale, regeringen bl.a. lavede med en klanleder i Somaliland i juli måned, og som senere viste sig ikke at være så klokkeklar,
er for os at se ikke et godt udgangspunkt for en fremtidig hjemsendelsespolitik.
Vi er glade for, at sagen også efterfølgende blev standset i Finansudvalget. Men vi mangler nogle konkrete svar på mange spørgsmål omkring hjemsendelsesspørgsmålene.
Nogle af de spørgsmål må være nemme for ministrene at svare på her i dag, for det er jo ting, der har været oppe i debatten.
F.eks. ønsker vi ministrenes svar på, om eksempelvis de 20 narkokriminelle, som det fra regeringspartiers side er nævnt skulle være udsendt af landet, er hjemsendt, om vi kan regne med det
overhovedet.
Eller om ikke de øvrige, som er dømt for f.eks. voldskriminalitet, og som ikke udvises, bør udvises?
Og vi ønsker svar på, hvordan vi overhovedet sikrer os, at folk, der får en dom med en udvisning, reelt også kommer hjem.
Kan vi overhovedet regne med, at en udvisningsdom er lig med, at udvisningen effektueres? Vi synes, det må være muligt her i dag at få en diskussion af alle disse områder, og vi håber, at Folketinget kan slutte debatten af med at vedtage nogle klare retningslinjer og vedtage, at der nu skal laves en alvorlig repatrieringspolitik fra dansk side.
Så jeg håber - og vi håber fra Dansk Folkepartis side -
at vi får en god debat, der berører de her områder, og hvor ministrene svarer på de konkrete spørgsmål, der bliver rejst i debatten.
Besvarelse
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-30:
Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde mange ting, jeg ikke var enig i, og så sagde hr. Kristian Thulesen Dahl også to ting, som var decideret forkerte.
For det første sagde hr. Kristian Thulesen Dahl, at der eksisterer en forpligtelse for lande til at modtage deres egne statsborgere, som var flygtet.
Det er ikke korrekt.
En sådan forpligtelse eksisterer ikke.
Såfremt hr. Kristian Thulesen Dahl mener noget andet, så synes jeg, hr. Thulesen Dahl skal komme herop og forklare, hvor den forpligtelse er skitseret andre steder end i hr. Thulesen Dahls hoved. For det andet sagde Dansk Folkepartis ordfører, at der eksisterer en 3-års-regel, som betyder, at asylsøgere automatisk får permanent opholdstilladelse efter tre år.
En sådan regel eksisterer ikke.
Det er simpelt hen forkert.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-30:
Jeg synes, det var en ynk at høre hr. Kristian Thulesen Dahl heroppefra.
Vi hørte kritik af, at en lov var udløbet - fra et parti, der så decideret har sovet i timen som Dansk Folkeparti!
Det er en lov, som har været offentliggjort alle de steder, det skal offentliggøres, og det burde jo være Dansk Folkepartis egen opgave at se at få fundet ud af, om man vil fremsætte lovforslag til forlængelse af en sådan lov.
Men realiteten er jo, at Dansk Folkeparti overhovedet ikke var interesseret i den lov, da den blev lavet.
Man stemte ikke for den.
Hvis hr. Thulesen Dahl mente, at man skulle have opereret med længere tid end to års midlertidig opholdstilladelse for de pågældende, hvad så om hans parti havde taget sig sammen og udvist lidt fasthed og ikke været
så slapt og slattent og havde lavet ændringsforslag og var gået ind og havde påvirket loven.
Hvad er det for en ynk?