runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-31:
Tak for svaret, men spørgsmålet er, om forudsætningerne i »den holdbare fremtid« er ja, holdbare.
Det er jo det, spørgsmålet drejer sig om.
Regeringen forudsætter selv, at udlandsgælden i løbet af få år er helt væk og bliver til, at udlandet skylder Danmark penge, og at statsgælden samtidig halveres - det kan vi jo ikke vide om fremtiden, men det er det, regeringen har forudsat - og samtidig forudsætter man, at inflationen falder, at prisernes gnaven sig ind på købekraften falder.
Disse tre indikatorer peger da klart i retning af et rentefald.
Jeg må spørge, hvorfor ministeren ikke hverken i redegørelsen eller nu her trækker de to forhold ind, nemlig udlandsgældens udvikling og statsgældens udvikling, som er forudsat at være klart positiv, og erkender, at det er meget vigtige faktorer til at forklare renteudviklingen.
Man har kun inflationen med og så de der underlige forudsætninger om eurokurs og eurorente.
Det hænger jo ikke sammen!
Helge Adam Møller (KF), 2001-02-01:
Men når hr. Peter Skaarup nævner eksemplet med en politimand, der i forbindelse med en anholdelse af en stiknarkoman, der måske har hiv, bliver spyttet i øjet - og det er jo sket i det virkelige liv - og han eller hun naturligt er bange for, om man skal være blevet smittet og må gå i usikkerhed, har jeg svært ved at se, at den usikkerhed bliver hverken større eller mindre, hvis man eksempelvis fik torterstatning, hvad enten det var 5.000, 10.000, 15.000 eller 20.000 kr. Vi skal vel passe på, hvad det er vi giver for.
For jeg tror helt ærligt, at politimandens usikkerhed og angst for at være blevet smittet er lige stor.
Det kan vi ikke godtgøre med et beløb, uanset hvor stort eller hvor lille det er.
Og derfor er det måske rigtigt i den slags tilfælde ikke at give noget.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-01:
Der er vi så ikke enige.
Jeg mener faktisk, at i en situation, hvor en politimand i tjenesten er blevet ramt af den her meget store usikkerhed, som det jo medfører, vil det være godt for vedkommende og for det omkringliggende samfund, at man siger, at der giver vi altså et beløb fra det offentliges side.
Der er jo en konkret sag, som har givet anledning til, at man har kontaktet Justitsministeriet og også lavet en lovændring lige præcis i forhold til nogle sager som det her.
Men problemet med den lovændring, som er blevet vedtaget, er, at det kræves, at det strafbare forhold tangerer et niveau, der betyder 1 års fængsel.
Og da et spyt i forbindelse med en anholdelse jo overhovedet ikke kan betragtes som noget, der giver 1 års fængsel, er den lovændring ingenting værd, for i de fleste af de tilfælde, som man vil komme ud for her, er der ikke tale om 1 års fængsel; der er måske tale om 30 dages eller 60 dages fængsel.
Derfor er det ikke relevant at se på den nuværende bestemmelse
Den bestemmelse skal gøres klarere og bedre, sådan at der ikke er tale om 1 års fængsel, men så der er tale om mindre straffe, så man kan hjælpe de politimænd eller andre, der måtte komme i klemme.
Sonja Albrink (CD), 2001-02-01:
Da tidligere ordførere så fint allerede har tilkendegivet, hvad forslaget drejer sig om, det er jo en revision af erstatningsansvarslovens regler om erstatninger,
skal jeg ikke nærmere gå ind i de enkelte elementer.
Forslaget indeholder jo også en forhøjelse af erstatningsniveauet ved personskader og tab af forsørger.
Vi vil i CD lytte til de deputationer, som vil komme vedrørende foretræde, og vi vil også gerne medvirke til en positiv og grundig udvalgsbehandling.
Og ligesom tidligere ordførere også har tilkendegivet, er vi også indstillet på i CD at medvirke til, at forslaget kan træde i kraft hurtigt.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-02-01:
Forslaget her har været længe ventet, og vi har naturligvis alle sammen gennem dagspressen fulgt med i, at der har været kritik af lave erstatningssummer til voldsofre og ofre for ulykker og forbrydelser. Det er derfor med stor fornøjelse, at jeg kan give Det Radikale Venstres tilslutning til det her lovforslag.
Det indeholder en længe ventet revision af erstatningsansvarslovens regler og af offererstatningsloven.
De vigtigste elementer i lovforslaget er naturligvis gennemgået af andre ordførere, og det er jo meget teknisk stof.
Jeg skal blot sige for Det Radikale Venstres vedkommende, at vi lægger vægt på tre hovedelementer i lovforslaget.
For det første, at erstatningerne vil blive større for alle skadelidte.
Det er et tiltrængt løft, og det er vi glade for kan blive muligt nu. For det andet er der skabt sikkerhed for, at f.eks. en midlertidig erhvervsevnetabserstatning ikke skal kunne kræves tilbagebetalt, selv om det senere viser sig, at der rent faktisk ikke var et varigt erhvervsevnetab.
Det vil sige, at nogle af de ting, der tidligere er blevet opfattet som urimelige, hvor man senere har skullet betale noget tilbage, som man egentlig havde opfattet som en erstatning, jo nu bliver ophævet.
Det vil sige, at der bliver nogle rimeligere overgangsordninger og nogle huludfyldninger efter denne her lov.
Endelig synes jeg, det er meget lykkeligt, at sociale ydelser ikke mere skal fratrækkes i erstatningen, selv om den pågældende ydelse helt eller delvist dækker en tabspost, der kræves erstatning for.
Det har også ofte været anset for urimeligt, at man på den måde fik fratrukket ydelser i sin erstatning, selv om man lige troede, at det var den, man havde at gøre godt med efter at have været udsat for en forbrydelse eller en ulykke.
Der er nok ingen tvivl om, at vi, efter at denne lov er blevet vedtaget, stadig væk vil få eksempler på ofre, der efter almindelige begreber og efter deres egen opfattelse også føler, de har fået en utilstrækkelig erstatning.
Alt kan ikke beskrives i tekniske og juridiske termer, men det her forslag er i hvert fald et skridt i den rigtige retning.
Jann Sjursen (KRF), 2001-02-01:
Kristeligt Folkeparti hilser også lovforslaget meget velkomment og kan støtte det som sådan.
Vi er glade for, at offererstatningerne generelt øges betydeligt ved personskade og tab af forsørger.
Selvfølgelig kan penge ikke betale de menneskelige omkostninger, man lider i forbindelse med ulykker eller i forbindelse med forbrydelser.
Men hvorom alting er, er offererstatninger jo et udtryk for, at samfundet også med dem anerkender den krænkelse, som et offer eller en ulykke, for nu at tage det med også, giver den enkelte.
Det kan være med til at gøre livet lidt mere tåleligt, og derfor er det vigtigt ikke bare i forhold til den offentlige debat, men også i forhold til, at hvis man sætter sig ned og kigger på de konkrete erstatninger, som gælder nu, så må man sige, at de ikke synes at stå i forhold til det, som ofret har lidt, eller det, som man efterfølgende kommer ud for af konsekvenser i forbindelse med ulykker, ikke bare menneskeligt, men altså også økonomisk.
Lad mig bare nævne dette, at man får mulighed for at genoptage en sag.
Det synes jeg er en lille, men vigtig forbedring, der fremgår af lovforslaget.
Vi vil fra Kristeligt Folkepartis side også gerne medvirke til et hurtigt udvalgsarbejde, og vi vil også godt tilslutte os de ordførere, som her i dag har sagt, at det forekommer lidt underligt, at lovforslaget først kan ikrafttræde 1. juli næste år.
Her vil vi også gerne melde os blandt de partier, som godt vil diskutere - i givet fald der ikke er vægtig grund for, at det ikke kan ske - så at fremsætte ændringsforslag, sådan at loven kan træde i kraft tidligere.
Det kan jeg i hvert fald ikke i dag se at der skulle være noget som helst til hinder for.
Med disse ord kan jeg tilsige ministeren en positiv udvalgsbehandling fra Kristeligt Folkepartis side.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-01:
Jeg vil sige tak til ministeren for, at vi nu får belyst tortbegrebet bedre, så vi forhåbentlig kommer på linje med en række andre lande, som har indført det her begreb.
Vi så dommen fra Frankrig vedrørende politienken, og vi ved så også, at man i Skandinavien generelt ser på det her, og da vi mange gange på det her område sammenligner os med de øvrige skandinaviske lande, burde det også kunne blive indført her.
Da vi ikke har set kommissoriet endnu, vil jeg godt spørge justitsministeren, hvad det er, der får justitsministeren til at tro, at vi vil kunne se en ændring, en reel ændring i forhold til tortbegrebet, for det udvalg, der har siddet, og som har lavet den anbefaling, der ligger til grund for det her lovforslag, har jo også beskæftiget sig med det område, og der var den samme formand for udvalget, nemlig Jens Møller. Hvad er det, der får ministeren til at tro, at der nu kommer en ændret opfattelse?
Hidtil har man afvist at give torterstatning til f.eks. politienken fra Århus.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-01:
Nu har jeg ikke haft lejlighed til at se kommissoriet.
Jeg vil godt høre justitsministeren, om han i det kommissorium har lagt op til, at det nye udvalg ikke blot skal diskutere spørgsmål om tort og ændring af borgeres erstatningsbegreber her, men at man i stedet for kunne kigge på overgangsbeløbet, således at det er overgangsbeløbet i den afgrænsning, der ligger såvel i arbejdsskadeforsikringsloven som nu også i erstatningsansarsloven, man kigger på i stedet for tort.
Jeg kunne godt være bange for, at det måske pludselig skred, således at det i højere grad blev nogle andre elementer, der kom til at være bærende for, om man fik torterstatning eller ej som efterladt, hvorimod det mere kontante, at har man lidt et tab, der på en eller anden måde kan kompenseres for økonomisk, der tror jeg, at også følelsesmæssigt bliver den afgrænsning, som en domstol på et eller andet tidspunkt skal foretage, sværere, hvis det kun er tort, end hvis det bliver et overgangsbeløb.
Jeg vil godt høre, hvad ministeren siger.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-01:
Jamen jeg synes, det vil være glimrende, hvis vi kan nå frem til, at man anerkender tortbegrebet, og hvis det er inspireret af andre skandinaviske lande, så er det for mig fint.
Det er i og for sig
ligegyldigt, hvem der inspirerer os til det, jeg mener, det er meget nødvendigt, at vi få set på det, også i lyset af den aktuelle sag.
Men jeg vil godt spørge justitsministeren om en anden ting.
Vi har haft en sag for nogle år siden, hvor der er en person, en betjent er det, der spyttes i øjet af en stiknarkoman, der truer med aidssmitte.
Betjenten går i en usikkerhed, der i en lang periode selvfølgelig gør det svært for ham at klare arbejdet.
Der vil jeg godt spørge: Vil ministeren i forbindelse med det her forslag om tort være med til, at man dér kan give en erstatning, også selv om den forbrydelse, den pågældende har begået, ikke er så voldsomt alvorlig, for der er tale om et opgør, som måske giver 30 dages hæfte?
Frank Jensen (S), 2001-02-01:
Nej, jeg vil meget nødigt gå ind i den meget konkrete sag, der knytter sig til et helt specielt hændelsesforløb, som jeg ikke til fulde kender, og jeg kender heller ikke de afgørelser, der måtte være truffet i konsekvens af den konkrete sag.
, og som jeg kender forholdene i det politi, jeg har ansvaret for, har vi også mulighed for i sådan nogle specielle situationer, hvor folk i forbindelse med deres arbejde oplever noget, der kan være dybt krænkende, men hvor de ikke har lidt et egentligt økonomisk tab, at give folk en anerkendelse på grund af den helt specielle begivenhed, de har været udsat for.
Det finder sted hos dansk politi, og jeg understøtter også, at man gør det, og det skal måske ikke altid afspejle sig i egentligt fastlagte lovregler fra Folketinget, men det er et smidigt arbejdsgiveransvar, man påtager sig, når man anerkender sine folk.
Jeg tror i øvrigt også, det finder sted på en række andre, private arbejdspladser, at arbejdsgiveren lever op til en form for både et socialt ansvar og et menneskeligt ansvar, og der skal også være plads til i en personalepolitik at lade det afspejle sig, uden at det er fastlagt i alt for stramme regler her fra Folketingets side.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-01:
Grunden til, at det optager mig meget, er, at vi altså har en situation, hvor der er blevet lavet en lovændring, der betyder, at i et tilfælde, som jeg nævner her, kan man efter en dom, hvor der gives 1 års fængsel, give torterstatning, men det er ikke sådan, hvis der f.eks. bare er tale om 30 dages fængsel eller lignende, som sådan en forbrydelse ville medføre, fordi der er tale om slagsmål i forbindelse med en anholdelse.
Så er det, jeg spørger: Vil det ikke være rimeligt, at man overvejede at nedsatte den grænse, der hedder 1 års fængsel, til et lavere niveau i forbindelse med det udvalgsarbejde, der nu skal gennemføres?
Jeg synes, det ville være rimeligt, at man tog med i betragtningerne, om der skal drosles ned, for reelt vil de her sager ikke rigtig kunne blive afhjulpet af den lovændring, der blev vedtaget for nogle år siden.
Det er det, jeg godt vil høre ministerens holdning til.
Helge Adam Møller (KF), 2001-02-01:
Det er jo ikke altid, at Socialistisk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti er enige i retspolitikken, men jeg lagde mærke til, at fru Anne Baastrup i starten var lidt inde på ikrafttrædelsesdatoen, og der vil jeg godt sige: Vi er enige.
Jeg fik det ikke med i min ordførertale, men det vil vi godt tilslutte os.
Ikrafttrædelsen er jo sat til den 1. juli 2002, og der står også i bemærkningerne, at grunden til, at man vælger så lang tid, er, at de berørte parter skal have tilstrækkelig tid til at forberede anvendelsen af de nye regler.
Det synes jeg også lyder fornuftigt.
Men hvis det her, som jeg forventer og håber, kan vedtages engang i maj måned, synes jeg, vi skal bore i under udvalgsbehandlingen, om man ikke kan fremskynde ikrafttrædelsen med i hvert fald et halvt år, hvis vi er enige om loven.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-02-01:
Selv om fru Lissa Mathiasen til sidst sagde, at hun kun havde taget nogle få punkter ud, var det jo alligevel en detaljeret beskrivelse af de punkter, der blev nævnt.
Jeg vil ikke være detaljeret i dag, for det er jo, som den forrige ordfører også sagde, et juridisk og teknisk kompliceret forslag, som man, om jeg så må sige, også skal se lidt på tværs, før man egentlig kan danne sig et helt præcist indtryk af, hvilke konsekvenser det vil få.
Jeg vil selvfølgelig på Venstres vegne tilslutte mig fru Lissa Mathiasens bemærkninger om, at det er en god ting, at vi nu forsøger at give ofre for forbrydelser og ofre for ulykker en mere tålelig tilværelse.
Ikke mindst er vi meget optaget af, når det drejer sig om voldsforbrydelser, voldtægtsforbrydelser osv., at vi som samfund anerkender den krænkelse, der ligger i at være offer for disse forbrydelser. Jeg vil sige til justitsministeren, at jeg glæder mig til at vende tilbage til sagen, når vi skal tale om den strafferetlige vurdering; men jeg kan forstå, at når det drejer sig om erstatningsretten, har vi samme vurdering, nemlig at krænkelsen er meget betydelig.
Situationen kan ikke genoprettes med penge; men vi kan jo ikke undgå at mærke, når vi taler med ofre, at på en eller anden måde er det mere end et økonomisk plaster på såret, når samfundet tildeler en større erstatning.
Det handler altså om mere end økonomi, det er også en eller anden form for følelse af genopretning hos ofrene, og derfor er det klart, at vi er tilhængere af, at man nu giver disse ofre en større erstatning. Med hensyn til de øvrige ulykker på arbejdsmarkedet er vi selvfølgelig også optaget af, at de skadelidte får en rimelig erstatning.
Der kommer formentlig deputationer, og vi kan jo se af høringssvarene, at der er forskellige modsatrettede tendenser i dem.
Men at det er samfundets pligt inden for rimelighedens grænser at sørge for, at man også på det private arbejdsmarked genopretter skaderne, skal der ikke være nogen tvivl om.
Vi ser frem til et grundigt udvalgsarbejde, og vi håber også, at det kan gå rimelig hurtigt.
Tom Behnke (FRI), 2001-02-01:
Forslaget indeholder to elementer, som det er blevet nævnt.
Det ene element, nemlig at de beslutninger, der bliver truffet i FN og FN's Sikkerhedsråd, og som er blevet tiltrådt af Danmark, også gælder i Grønland, således at de gælder i hele det danske rige.
Det kan vi naturligvis ikke have nogen indvendinger imod.
Det andet element er så et spørgsmål om regulering af færdslen i visse dele af Grønland, og det er jo så specielt, som der står, af hensyn til at forebygge, at der skal opstå situationer, hvor man er nødt til at gennemføre redningsaktioner, og i det omfang man så alligevel bliver nødt til det, at man da kan gøre det på den mest hensigtsmæssige måde, således at vi i størst muligt omfang får reddet eventuelle liv, der skulle være i fare.
Det kan vi naturligvis heller ikke have noget imod.
Vi kan slet ikke have noget imod forslaget, når det viser sig, at forslaget her, begge bestemmelserne, er tiltrådt af et enigt Landsting.
Vi har i Frihed 2000 den opfattelse, at når man i Grønland selv ønsker tingene gennemført, så skal vi i hvert fald ikke stille os hindrende i vejen for det.
Men det er også relevant at lytte til de grønlandske repræsentanter her i Folketinget, og når de grønlandske repræsentanter har bekymringer i forhold til forslaget her, så er det væsentligt, at vi får lyttet til dem, at vi får bekymringerne af vejen, inden vi når frem til anden og tredje behandling af lovforslaget.
Vi har i Frihed 2000 ikke noget ønske om at forcere processen her og haste forslaget igennem udvalget, men mener, at forslaget skal tage den tid, det skal tage, og vil så i sidste ende stemme for lovforslaget.
Per Kaalund (S), 2001-02-01:
På den socialdemokratiske folketingsgruppes vegne kan jeg anbefale dette lovforslag til vedtagelse.
Der er jo tale om noget, der minder om et bunkebryllup, der er syv lovændringer, og der er afgivelse af samtykke til to konventioner.
Den første drejer sig om falskmøntneri, der har vi en konvention fra 1929 til bekæmpelse af falskmøntneri.
Så er der efterfølgende lavet en rammeafgørelse for euroen; nu bliver euroen jo indført, om ikke i Danmark, så i hvert fald i et stort antal europæiske lande, og det er klart, der også skal være beskyttelse omkring den.
Det går på, at det i visse tilfælde kan ske uden samtykke fra den dømte.
Og med hensyn til fuldbyrdelse af straf: I de regler, der er mellem de nordiske lande, er der tale om, at man i visse tilfælde skal kunne varetægtsfængsle, selv om strafferammen ikke umiddelbart giver mulighed for det, og det kan vi også støtte.
Med hensyn til terrorbombninger og terrorisme kan vi også støtte bestemmelserne der, således at en stat ikke kan nægte udlevering udelukkende med den begrundelse, at der er tale om en politisk forbrydelse.
Som bekendt er loven om hæftestraf ophævet, og da det her er en række konsekvensændringer, kan vi også støtte det.
Med hensyn til loven om uberettiget brug af uniformer m.v., er der jo tale om en lov, som er meget, meget tæt på at være 200 år gammel - den er fra 1801 - og den foreslås ophævet.
Så vidt jeg har kunnet læse mig til, kan den ikke have været håndhævet, for det går ud på, at klædedragter som af kongen er autoriseret til uniformer for civile og militære embedsmænd, ikke må bæres af uberettigede, og der må være mangen en karnevalsdeltager gennem de 200 år, der egentlig burde ifalde straf for at have været udsmykket med epauletter og lignende.
Men den bliver nu afskaffet, og det er vi selvfølgelig enige i. Med hensyn til de samtykker, der skal gives til den 1. tillægsprotokol til den europæiske konvention om overførelse af domfældte, anbefaler vi, at vi giver dette samtykke, og det gælder også FN-konventionen til bekæmpelse af terrorbombninger, så alt i alt kan vi støtte lovforslaget.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-02-01:
I Venstre er vi positivt indstillet over for det her lovforslag, og da den socialdemokratiske ordfører nu nøje har redegjort for indholdet i lovforslaget, skal jeg springe det element over og blot nøjes med at understrege, at vi synes, det er vigtigt med internationalt samarbejde på de her områder, og vi støtter i den grad, når vi kan få lavet nogle aftaler og kan sikre, at de aftaler også bliver overholdt.
Der er måske nogle tekniske detaljer på nogle områder, som vi skal beskæftige os med under udvalgsarbejdet, men samlet set synes vi, at det ser rigtigt ud, og Venstre kan som nævnt støtte forslaget. Jeg skal dog lige gøre den bemærkning, at jeg måske synes, det er en uskik, at der bliver samlet så mange forskellige ting i et enkelt lovforslag.
Det kan nogle gange være lidt problematisk i forhold til udvalgsbehandlingen og diskussionen af lovforslagene.
Men de enkelte elementer er vi positive over for.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-02-01:
Jeg er i den situation, at jeg er fuldstændig enig med de to foregående ordførere, og da de to foregående ordførere repræsenterer henholdsvis det største regeringsbærende parti, og den anden ordfører repræsenterer det største oppositionsparti, er det jo faktisk ganske godt.
Det er jo ikke så tit, det sker, at man kan være enig med både regering og opposition. Så jeg vil indskrænke mig til at sige, at Det Konservative Folkeparti er positive over for lovforslaget, og vi er enige med Venstres ordfører i, at det fremover vil være en god idé, om man tog lidt hensyn til at undgå at blande for mange ting sammen i det samme lovforslag. Vi vil tilsige en positiv udvalgsbehandling.
Særligt hæfter vi os ved, at det med det her lovforslag bliver muligt at strafforfølge udenlandske statsborgere, som har begået en forbrydelse her i landet, men som kan have held til at flygte til deres oprindelige hjemland, inden straffen er gennemført her i landet.
Hvis det oprindelige hjemland så ikke har samme lovbestemmelser, som vi har, ville vedkommende på den måde gå fri af straf.
Det bliver der ændret på her, og det synes vi, er yderst tilfredsstillende.
Med de bemærkninger tilsiger jeg altså en positiv og konstruktiv udvalgsindsats fra Det Konservative Folkeparti.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-01:
Sidste år kom justitsministeren med 29 lovforslag.
Jeg tror, han har haft en ambition om at komme med færre nu.
Derfor dette bunkebryllup.
SF støtter principielt de forskellige elementer i lovforslaget.
Vi har naturligvis overvejet det nye, der ligger i det, nemlig at man nu kan straffe for forsøg på forbrydelser, der kun er bødebelagt.
Det drejer sig om ændring af straffelovens § 306, og dertil kommer jo så, at der er forskellige modeller, hvor de høringsberettigede parter har overvejet, om det er den rigtige model, man nu rent faktisk har valgt.
Vi vil i udvalgsarbejdet kigge lidt mere grundigt på det, men grundlæggende har vi en positiv indstilling til det.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-02-01:
Også Det Radikale Venstre støtter dette forslag.
Ligesom flere andre ordførere vil jeg sige, at det ofte kan være et problem, hvis man samler mange bestemmelser i ét lovforslag, fordi man så er nødt til at være enten for det hele eller imod det hele.
I det her tilfælde mener vi dog faktisk, der er meget få argumenter for at splitte det op i flere enkeltforslag, fordi forslagene er ret ukontroversielle.
Vedrørende forslaget om falskmøntneri er der nogle, der har spurgt, hvordan det kan være, at vi skal til at lave regler om falskmøntneri for euroen, når vi ikke selv har euroen indført i landet.
Det hænger jo sammen med, at når euroen bliver indført som gangbar mønt i vores nabolande, vil den også kunne findes som en valuta, der er i omløb i Danmark.
Derfor skal der naturligvis også være en beskyttelse
af de værdier, der ligger i det
, så derfor tilslutter vi os forslaget.