runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Søndergaards viden om, hvor Djævelen befinder sig
Se, nu er der jo denne forbistrede - det må man vel godt sige - måde at anvende udtrykkene på i Danmark, fordi asyl er blevet det samme som opholdstilladelse.
Hvis hr. Søren Søndergaard læser bemærkningerne, vil han se et meget, meget stort antal asylansøgninger og et meget, meget lille antal, der får opholdstilladelse på ambassaderne. Det bestrider hr. Søren Søndergaard ikke, kan jeg se.
Hvis man nu forestillede sig, at et menneske blev forfulgt helt ind i ambassaden og vitterlig var forfulgt - jeg har lidt svært ved at forestille mig den konstruktion, hvordan det skulle kunne lade sig gøre, men altså lad os så forestille os, at det kunne lade sig gøre - så ville ambassaden jo tage sig af det menneske og give ham asyl i ordets gammeldags forstand, oprindelige betydning: at man ikke smed ham ud til bødlerne igen.
Men det er jo ikke det samme, som at han skal have opholdstilladelse i Danmark.
Så var der spørgsmålet fra hr. Kamal Qureshi om kærester og ægtefæller til danskere.
Var det sådan?
Jamen det er jo præcis problemet.
Men jeg går ud fra, at hr. Kamal Qureshi ikke opfordrer Venstre eller regeringen til at udforme en lov, der diskriminerer.
Det er jo den skinbarlige konsekvens, der er kommet ud af, at man har lagt landet øde i årevis og ikke har villet stramme, så Danmark selv kunne bestemme, at så er vi præcis i den tvangssituation i dag, at vi er nødt til, i hvert fald i en årrække, indtil mønsteret brydes hos indvandrerforældrene, at have den konsekvens også.
Jytte Wittrock (S), 2002-03-21:
Jeg har lyttet med interesse til diskussionen og har ikke villet blande mig i den den på dette tidspunkt, men jeg har i min ordførertale gjort mig nogle overvejelser over, hvordan det kan være, at man i regeringen igen har valgt at slå emner sammen, som i hvert fald efter min bedste overbevisning ikke skal vurderes helt ens.
Her er tale om to for mig at se vitalt forskellige emner.
Angående Jernbanerådet er jeg fuldstændig enig med fru Margrete Auken i, at det var et godt forum, og det har også været til stor gavn for mig personlig i mit virke som trafikpolitiker at have det forum.
Men jeg har tillid til, at den udveksling af synspunkter og den information, jeg har fået derigennem, vil også den nuværende trafikminister sikre, at jeg får, ellers vil jeg i hvert fald bede om det. Der er tale om en lille økonomisk gevinst på ca. 200.000 kr. om året.
Jeg tror, det var erhvervsministeren, der sagde, at mange bække små gør en stor å, og det gælder vel også her, så det er vel på en måde o.k. Men jeg forventer altså, at der ikke går noget tabt, hverken på informationsniveau eller på dialogniveau.
Så langt så godt.
Med hensyn til Transportrådet har jeg den bekymring, og jeg kan heller ikke konkludere andet ud af diskussionen, end at der reelt er tale om, at man reducerer de økonomiske rammer for transportforskning, og det plejer altså også at være sådan, at økonomien skaber rammen for, hvor meget der kan ske inden for området.
Jeg står tilbage med nogle ubesvarede spørgsmål trods diskussionen: Er det virkelig sådan, at det kan lade sig gøre at skaffe lige så megen udvikling og forskning inden for transportområdet, uden at man investerer de 12-15 mio. kr., som ud af Transportrådets budget er gået direkte til forskningen?
Jeg vil også frygtelig gerne have en garanti
for, at det, der er i gang, ikke stoppes. Vi har jo førstebehandlingen, og der vil være mulighed for at få besvaret nogle spørgsmål undervejs.
Men det er i hvert fald de ting, jeg har nævnt, vi i Socialdemokratiet har
den største bekymring for, og stadig væk: Dialogen og informationen, som vi har haft gennem Jernbanerådet, ønsker vi bliver fortsat under en eller anden form.
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Det er en kort bemærkning til fru Inge Dahl-Sørensen, for jeg vil lige spørge eller måske bemærke til fru Inge
Dahl-Sørensen, om hun ikke er enig med mig i, at noget at det fornemme ved hendes svar for så vidt er, at hun har svært ved at svare.
For det forholder sig jo til det helt elementære: Hvad er det at være mig?
Hvad er det at være et menneske?
Hvad er det at høre hjemme i et folk og dermed have en indfødsret?
Det er så elementært, at det ikke er til at svare på, og derfor er hr. Søren Søndergaards efterlysning af argumenter simpelt hen nonsens.
Der er visse ting, man ikke kan argumentere for.
At man trækker vejret, det argumenterer man ikke for.
Det gør man.
Præcis det samme er tilfældet med det nationale, det, der ligger i indfødsret.
Det er simpelt hen et eksistensvilkår, og det er ikke et spørgsmål om argumenter.
Jeg vil blot spørge fru Inge Dahl-Sørensen: Er hun ikke ganske enig med mig?
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Først vil jeg sige, at jeg synes, at hr. Krarups betragtninger havde for meget karakter af besværgelser og meget lidt argument.
Der var ikke rigtig nogle argumenter.
Det var noget med: Man kan ikke, og det er da klart, at man ikke skal, osv. Men hvad er argumentet?
Det, vi kan konstatere, er, at f.eks. partiet Venstre og en række andre partier herinde i en lang periode har kæmpet for dobbelt statsborgerskab. De har nemlig kæmpet for et europæisk statsborgerskab kombineret med et dansk statsborgerskab, hvor man skulle have nogle rettigheder knyttet til det at være europæer, ligesom man skulle have nogle rettigheder knyttet til det at være dansker.
Det, som denne her diskussion vel bare afspejler, er en udvikling, hvor folk i stadig større omfang rejser på tværs af grænserne, bor en periode i et land, bor en periode i et andet land, og hvor statsborgerskabet er en praktisk anledning til - så længe vi ikke har fået et verdensborgerskab - at give folk mulighed for i de f.eks. 10 år, de bor i et land, også at have demokratisk indflydelse i det land, for det er jo knyttet sammen.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2002-03-21:
Jeg er jo fuldstændig enig med hr. Søren Krarup i, at et statsborgerskab er et statsborgerskab i et land, og hvad skal man så bruge flere til?
Og hvis nu hr. Søren Søndergaard vil op og sige, at der er altså nogle lande, som det er helt umuligt at komme ud af statsborgerretsmæssigt, vil jeg oplyse, at vi jo også der giver dispensationer, for vi er godt klar over, at der er visse problemer visse steder i verden. Men jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad man skulle bruge de mange statsborgerskaber til.
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Det er jo det, vi behandler i dag, hvor vi netop i Danmark
Det gør vi, vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, af den helt elementære grund, at man kun har én nationalitet, og derfor kan man naturligvis og skal man naturligvis også kun have ét statsborgerskab
Det er så indlysende.
Det er det, der ligger i selve begrebet statsborgerskab eller indfødsret.
Man kan ikke udparcellere sig selv på flere personer.
Man er én, og derfor kan og skal man kun have et statsborgerskab. Det kommer jeg tilbage til.
Må jeg lige sige til den højtærede formand, at jeg jo er meget ked af reprimanden.
Jeg har set i mit manuskript, og jeg sagde, at eftertiden ville forbande os.
Jeg mener ikke, at jeg udsiger en forbandelse.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Jeg er fuldstændig klar over, at det har været en tradition i Danmark, og jeg er også fuldstændig klar over, at Danmark har underskrevet konventioner, som handler om at begrænse dobbelte statsborgerskaber.
Men jeg kan også konstatere, at en lang række lande, som vi normalt sammenligner os med, har dobbelt statsborgerskabspraksis.
Der er jo lande, hvori det ikke er muligt at komme af med sit statsborgerskab, og hvor der derfor er dobbelt statsborgerskab, hvis man også får det i et andet land.
Vi kan konstatere, at med den udvikling, der er i Skandinavien, som jo er tæt sammenlignelige lande, går
tendensen altså i retning af dobbelt statsborgerskab
Derfor tror jeg, det er nødvendigt, at vi har en diskussion, der går ud over det med: Det plejer vi at gøre.
Men vi må have en diskussion om det indholdsmæssige, og vi må spørge: Hvad mener vi om det?
Og hvis ikke Venstre vil give et bud på det nu, vil jeg opfordre til, at Venstre, næste gang vi diskuterer det her f.eks. i forbindelse med andenbehandlingen, kommer med en melding om, hvad grunden er
til, at man går imod dobbelt statsborgerskab, når man nu i sammenlignelige lande i stadig større omfang går ind for det.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2002-03-21:
Jamen det er en gammel regel, vi vel i og for sig har haft gennem århundreder, at vi synes, at det at være dansk statsborger er at være dansk statsborger og så ikke have pas til samtlige andre lande.
Hvor går grænsen for, hvor man skal være statsborger?
Jeg taler jo på Venstres vegne.
Men vi ønsker, at et statsborgerskab er til ét land og ikke til flere, og der hører vi til, og sådan er det.
Jeg har ikke noget mere grundlæggende, jeg kan sige om den sag.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Kun et enkelt spørgsmål til opklaring.
Fru Inge Dahl-Sørensen sagde, at vi var imod dobbelt statsborgerskab.
Spørgsmålet går simpelt hen bare ud på: Hvorfor er vi imod dobbelt statsborgerskab?
Eller rettere sagt: Hvorfor er Venstre imod dobbelt statsborgerskab?
Hvad er den indholdsmæssige overvejelse?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2002-03-21:
En lille sag, men dog alligevel af stor betydning.
Formålet med lovforslaget er at neutralisere virkningerne i den danske indfødsretslovgivning på grund af en ny svensk statsborgerretslovgivning, som accepterer dobbelt statsborgerskab.
I Danmark er vi, så vidt det er muligt, imod dobbelt statsborgerskab.
Det foreslås, at der i indfødsretsloven indføres et krav om, at personer, som erhverver dansk statsborgerskab ved erklæring efter de særlige regler for nordiske statsborgere, skal kunne godtgøre, at de derved mister deres hidtidige statsborgerskab.
Der er kommet nye nordiske aftaler på statsborgerretsområdet, og ved vedtagelsen af dette lovforslag giver Folketinget sit samtykke til, at Danmark godkender aftalen.
Det er som sagt grotesk og måske nok også stødende, at dansk indfødsret efter den gældende indfødsretslov kan erhverves automatisk på grundlag af en persons flere samtidigt bestående ægteskaber.
Så Venstre støtter lovforslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-03-21:
Da vores ordfører, hr. Poul Fischer, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne holde hans ordførertale; Lovforslag nr. L 114 lægger op til nedlæggelse af Transportrådet og Jernbanerådet. Nedlæggelsen af disse råd sker i forbindelse med regeringens sanering af råd, nævn og udvalg, og disse nedlæggelser er en del af en samlet pakke og en del af finansloven som følge af finanslovforliget med Dansk Folkeparti. Nedlæggelsen af Transportrådet betyder, at de udviklings- og forskningsaktiviteter, rådet hidtil har finansieret, nu koncentreres i Dansk Transportforskning.
Besparelsen ved nedlæggelse af Transportrådet er på 20 mio. kr., heraf ca. 12 mio. kr. til forskningsprojekter.
Man skal ligeledes være opmærksom på, at i finansloven for år 2002 er bevillingen til Danmarks transportforskning beskåret med 9,4 mio. kr., nemlig fra 24,6 mio. kr. i 2001 til 15,2 mio. kr. i 2002. Alt i alt er der tale om et meget stort fald i midler til forskning, når man samtidig skal tænke på bl.a. internationale aftaler om nedsættelse af CO2-udslippet og målsætningen i hvidbogen om den europæiske transportpolitik om, at antallet af trafikdræbte skal halveres frem til år 2010.
Anvendelse af de offentlige midler er imidlertid en prioritering og et politisk valg.
Man har bl.a. valgt at få ventelisterne væk fra sygehusene, skaffe flere penge til ældreplejen og lette byrderne for erhvervslivet
, og man kan som bekendt kun bruge pengene én gang. Med disse bemærkninger kan Dansk Folkeparti som konsekvens af den indgåede finanslovaftale tiltræde nedlæggelsen af de to råd.
Flemming Hansen (KF), 2002-03-21:
Hvor er det dejligt at være trafikminister.
Tak for tilsagnene.
Jeg er meget glad for dem, og jeg takker alle.
Martin Lidegaard (RV), 2002-03-21:
Det Radikale Venstre kan tilslutte sig forslaget, og jeg har lovet på vegne af ordføreren for SF at sige, at SF også kan tilslutte sig forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-03-21:
L 115 handler om at bemyndige trafikministeren til at nedlægge dels havnebanen i Sønderborg, dels nogle sidespor på stationsområdet i Svendborg.
Da anlæggelsen i tidernes morgen er vedtaget ved lov, skal nedlæggelsen også vedtages ved lov.
Sporanlæggene benyttes ikke i dag, og der er ikke kendskab til fremtidig anvendelse af sporanlæggene.
Banestyrelsen har anbefalet nedlæggelsen, ligesom høringssvarene ikke har givet anledning til bemærkninger.
Havnebanen i Sønderborg nedlægges for at give plads til nyt universitetsbyggeri.
Sidesporene i Svendborg nedlægges, for at Svendborg Kommune i samarbejde med DSB og Banestyrelsen kan etablere en trafikterminal for den kollektive trafik. Dansk Folkeparti kan tiltræde lovforslaget.
Jytte Wittrock (S), 2002-03-21:
Jeg skal på vegne af Socialdemokratiet meddele, at vi synes, det er supergode projekter, der er på vej, og vi vil ikke modsætte os lokale ønsker.
Vi tilslutter os forslaget.
Gudrun Laub (V), 2002-03-21:
Forslaget om nedlæggelse af visse sporanlæg m.v. fremsættes på grund af, at det er ved lov, at disse sporanlæg ligger der.
Det er ikke, fordi de bruges i øjeblikket.
Det er så en bemyndigelse til trafikministeren til at forhandle, sådan at arealerne kan overgå til anden anvendelse.
Det har været et lokalt ønske fra Svendborg Kommune og fra Sønderborg Kommune, at man dér har mulighed for byudvikling; i Svendborg med henblik på at få lavet et trafikcenter og i Sønderborg med henblik på universitetsbyggeri.
Der bliver så mulighed for, at trafikministeren kan arbejde videre med de implicerede parter, og det skal jo ske, uden at der bliver tale om udgifter for statskassen i forbindelse med eventuelt oprydningsarbejde.
Det er der
Flemming Hansen (KF), 2002-03-21:
Mange års parlamentarisk arbejde har gjort hr. Keld Albrechtsen meget kvalificeret til at svare på de spørgsmål, ministeren skulle svare på, og derfor kan jeg sige, at jeg kan ikke gøre det bedre end hr. Keld Albrechtsen.
Spørgsmålet er retorisk, og dermed er det også besvaret.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-21:
Jeg vil bare sige, at man bliver jo næsten rørt til tårer, når man hører ministeren stå her og sige, at det gør ondt at skære ned.
Jamen hvorfor gør man det så, hr. minister?
Det må jo være det naturlige spørgsmål.
Når man erkender, at det gør ondt, så er spørgsmålet: Hvorfor gør man det så?
Nu ved jeg godt, at ministeren vil komme herop og sige, at også disse penge skal ligesom den sparede ulandsbistand bruges til at finansiere sygehusene.
Jeg håber selvfølgelig, at ministeren vil bevare en så høj grad af saglighed, at han ikke vil bruge den argumentation, men jeg spørger alligevel helt grundlæggende for ikke at skulle gå i detaljer i udvalgsarbejdet: Hvorfor ønsker regeringen, at det lige netop er her, det skal gøre ondt?
Flemming Hansen (KF), 2002-03-21:
Jeg takker for kommentarerne til dette forslag.
Jeg havde stort set ventet de svar, jeg har fået, for det gør altid ondt at skulle skære ned.
Jeg kan også sige, at der allerede er stillet
mange spørgsmål til ministeren, og der er allerede besvaret mange spørgsmål om denne sag.
Jeg har afgivet det løfte til fru Margrete Auken, som desværre måtte forlade salen, at jeg naturligvis skriftligt besvarer de spørgsmål, som hun har stillet, og jeg kan sige til de øvrige ordførere, at det er også min naturlige pligt og glæde at besvare de spørgsmål, som er stillet her i dag.
Jeg synes, at efter 12 timers debat i Folketinget skal vi ikke begå den fejl, som flere andre efter min mening har begået her i salen i dag, nemlig at gøre folketingsdebat til udvalgsarbejde, men det er naturligvis ikke min afgørelse.
Der er bare en enkelt ting, jeg skal sige om et af de spørgsmål, jeg fik om de projekter, der er sat i gang på RUC, AUC og DTU: de gennemføres.
Det er forpligtende juridiske aftaler, der er indgået, og derfor gennemføres de projekter, så der er altså ikke tale om, som hr. Martin Lidegaard sagde, at det er noget, der er spildt.
Resten af spørgsmålene vil jeg tage mig af og besvare skriftligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-21:
Vi har jo ikke fra de borgerlige ordføreres side kunnet få den garanti, som også hr. Martin Lidegaard efterlyser, og derfor imødeser jeg, hvad ministeren vil svare på spørgsmålet
om den igangværende forskning
Det er jo meget betydelige forskningsmæssige værdier, som står til at gå tabt. Det er sådan, at Dansk TransportForskning, som man nu mener kan overtage disse opgaver, først og fremmest beskæftiger sig med trafiksikkerhed; det vil jeg godt bede ministeren bekræfte.
Det er en udmærket ting at beskæftige sig med sikkerheden i trafikken, og vi har bestemt ikke noget at indvende imod, at det fortsætter i Dansk TransportForskning.
Så er der også transportøkonomi i et vist omfang, altså hele Lomborgsiden, og det er vi knap så meget tilhængere af på den måde, som det foregår.
Så er der Transportrådet, som man nu vil nedlægge, og den dertil knyttede forskning, som også foregår på universiteterne.
Den beskæftiger sig bl.a. med trafikmodellerne og hele beslutningsprocesforholdet inden for trafikken og godstransporten, altså de ting, der har betydning, for bl.a. det, hr. Jørn Dohrmann var inde på.
Nu tror jeg, hr. Jørn Dohrmann har forladt debatten, men han var inde på, at det er vigtigt i forbindelse med spørgsmålet om Danmarks CO2-bidrag til forureningen, som stammer fra trafikken.
Det virker jo mildt sagt overordentlig kortsigtet, og hvis hr. Dohrmann stadig havde været her, ville jeg have spurgt ham, hvordan Dansk Folkeparti - når de netop mener, det er vigtigt at forske i, hvordan man nedbringer CO2-bidraget fra trafikken - kan bruge den begrundelse, når det er lige nøjagtig den forskning, man nu nedlægger.
Så bliver jeg nødt til at sige til ministeren, at de oplysninger, jeg har givet her om forholdet mellem den forskning, der foregår i Transportrådet, og den forskning, der foregår i Dansk TransportForskning, er oplysninger, vi har fået fra regeringen.
Derfor er det selvfølgelig også, for nu at sige det rent ud, gedigent vrøvl, når man fra borgerlig side påstår, at Dansk TransportForskning kan overtage disse opgaver, og det illustreres jo yderligere af de historisk set overordentlig interessante oplysninger, fru Margrete Auken kom med.
Jeg må sige til fru Gudrun Laub, at jeg bestemt ikke er enig i, at en departementschefs gøren og laden i sit embede ikke skulle være et offentligt anliggende, som kan drøftes i Folketingssalen; det er jeg bestemt ikke enig i.
Jeg kan godt se, at regeringspartier kan have en interesse i, at det ikke sker, men det er folketingsmedlemmernes ret og pligt at rejse sådanne spørgsmål, når der er ting i administrationen, som vitterlig trænger til at komme frem og blive luftet, så befolkningen kan se, hvad der foregår. Derfor synes jeg heller ikke, fru Margrete Auken fortjener kritik, fordi hun bringer disse forhold frem, men tværtimod fortjener ros, fordi hun i denne sag har gjort det, som er et folketingsmedlems fornemste opgave, nemlig at være den, der på befolkningens vegne fører kontrol med regeringsmagten.
Det kan jeg godt forstå at regeringsmagten kan føle irritation over, men det er ikke desto mindre opgaven for en folkevalgt.
Margrete Auken (SF), 2002-03-21:
Det synes jeg sandelig også, men hvad skal man ellers gøre?
Ellers er det jo ikke til at forklare, hvad det er, der er foregået.
Andre gange kan man sidde med folk, man er hamrende uenige med, og det er o.k.
Men her kan man ikke forstå, hvad der er foregået, uden at man er nødt til at komme ind på historien, og det er derfor, det næsten er værre end Lomborginstituttet, for der var trods alt en politisk hensigt med at lave det.
Men her er det et personspørgsmål, og ulykken er, at man ikke har fået bremset op.
Hvis Venstres ordfører f.eks. havde undersøgt, at 27,3 pct. af budgettet blev brugt på den måde, tror jeg også, at Venstres økonomiske sans var begyndt at fungere, så man havde sagt: Mon ikke vi skulle kigge på denne sag, når man nu begynder at spørge rundtomkring vedrørende kvaliteterne i ledelsen af det institut, som skal tage sig af store og svære ting, som er blandt de allerallerstørste investeringer i vort land og har langsigtede virkninger?
Men jeg er helt enig med Venstres ordfører.
Jeg synes, det er meget upassende.
Gudrun Laub (V), 2002-03-21:
Fru Margrete Aukens bemærkninger om personforhold synes jeg
ærlig talt falder noget uden for lovgivningsarbejdet og er ret upassende i denne sammenhæng.
Jeg synes, det er særdeles upassende at begynde at kommentere enkeltpersoner i forbindelse med et lovforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-21:
Jeg kan sige, at medmindre der i denne sag skulle fremkomme helt uforudsete oplysninger, kan Enhedslisten støtte forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2002-03-21:
Man begyndte virkelig at øjne håb, da man i regeringsgrundlaget så det klart fastslået, at de facto-begrebet skulle ophæves, og at retskravet på familiesammenføring skulle væk.
Men jeg vil gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech - for jeg synes, at nu lægger røgslørene sig noget over klarheden - om ikke det har undret i Venstres folketingsgruppe, at hvad de facto-begrebet egentlig indebærer, bliver slet ikke drøftet i lovforslagets bemærkninger.
De facto-begrebet er jo knyttet til udlændingelovgivningen i 1983, hvor man lavede den selvmorderiske regel - det går jeg ud fra, at vi er enige om - at de havde et retskrav.
Alle, der sagde asyl, havde et retskrav på at få behandlet deres sag i Danmark.
Det er slet ikke drøftet i bemærkningerne eller i lovforslaget for mig at se, om det retskrav stadig væk eksisterer.
Det er det principielle.
Og det praktiske er, at det kunne se ud, som om der nu bare bliver tale om en beskyttelsesstatus i stedet for. Og jeg vil gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech ...
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg beder om undskyldning, hvis jeg kommer til at overtræde formandens opfordring i en bemærkning til hr. Søren Søndergaard.
Jeg vil lige tilføje, at det jo er lidt interessant, at hr. Søren Krarup netop føler sig som repræsentant for det danske mindretal og tager ned til Tyskland, hvor jeg faktisk er udpeget af partiet til at varetage det tyske mindretals interesser i Danmark, netop fordi de, der bor i det danske samfund, skal nyde godt af de rettigheder, der er i det danske samfund.
Er det ikke rigtigt?
Kan hr. Søren Søndergaard bekræfte, at mange af de krige, der har været i Europa i det foregående århundrede, netop skyldtes de nationale mindretals kamp for at opnå statsborgerrettigheder og ikke var en kamp om nationalstaterne, men var de nationale mindretals kamp?
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Ved højtidelige lejligheder benytter fru Birthe Rønn Hornbech sig ofte af at være den, der forsvarer retssikkerheden herinde i Folketinget.
Derfor kom det noget bag på mig, at fru Birthe Rønn Hornbech som ordfører på området kunne acceptere en bestemmelse i udlændingelovgivningen, hvorefter kommunerne uden samtykke fra den pågældende udlænding kan videregive oplysninger.
Vi har retssikkerhedslovgivning, vi har bestemmelser i den sociale lovgivning, hvor man altid forlanger, at der skal være et samtykke, medmindre det er afgørende vigtigt for sagens udfald, at man videregiver oplysninger.
Hvordan kan det være, at fru Birthe Rønn Hornbech, når det drejer sig om folk, der er omfattet af udlændingelovgivningen, tilsidesætter den helt, helt åbenlyse retssikkerhedsgaranti?
Jann Sjursen (KRF), 2002-03-21:
Hr. Søren Krarup nåede ikke at svare på det spørgsmål, som gentagne gange er blevet stillet fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti: Hvordan forholder man sig til FN's menneskerettighedserklæring i Dansk Folkeparti?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jamen jeg er fuldstændig enig i det, som hr. Søren Krarup da lige nåede at sige inden formandens indgriben.
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Jeg stod op for at stille fru Pia Kjærsgaard et spørgsmål i forbindelse med menneskerettighedserklæringen, der som bekendt er en erklæring, folketingsmedlemmer ikke skriver under på, derimod skriver de under på grundloven.
Men jeg konstaterer, at under denne formands ledelse lader det sig ikke gøre på grund af en stram procedureregel at føre en debat, så jeg frafalder.