runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2003-05-20:
Det her har jo udviklet sig til en meget principiel debat, må
man sige, mellem på den ene side klar dig selv-holdet og på den anden side hjælp i tide-holdet.
Det er jo sådan, at hjælp dig selv-holdet p.t. er i flertal her i Folketinget, og det bærer debatten også præg af.
Jeg synes egentlig, det er kolossalt, at man så højt tør sige, at livet er en begivenhedsrække af selvvalgte begivenheder.
Man kan ryge ud i sygdomsforløb.
Det er jo en kendt sag, at mennesker, der pludselig er blevet udsat for en arbejdsulykke, i mange tilfælde risikerer, at den familieindtægt, de havde før, bliver reduceret med måske 40 pct.
Det er voldsomt for en familie.
Der er i nogle tilfælde en afhængighed, som folk ikke har styr på.
Der er konkurser i private virksomheder, som mennesker ikke havde regnet med, da de startede.
I øjeblikket, hvor arbejdsløsheden stiger med en fart, vi ikke har set i mange, mange år, på grund af regeringens politik, er det klart, at vi oplever flere, der også er kommet i økonomisk uføre.
Skilsmisse har nogle økonomiske konsekvenser; jeg tror ikke, ret mange forudså og regnede med på bryllupsdagen, at det ville ende sådan.
Derfor er det selvfølgelig en principiel debat det her.
Skal vi hjælpe de mennesker?
Man kan diskutere detaljer i forslaget, men skal vi hjælpe dem?
Vil man anerkende, at gældsætning i nogle tilfælde har voldsomme sociale konsekvenser både for den enkelte og også for familien, i øvrigt også for samfundet?
En af hovedårsagerne til, at nogle mennesker i øjeblikket holdes uden for arbejdsmarkedet, er formentlig, at det er meget dyrt for dem at vende tilbage til arbejdsmarkedet, når summen af krav fra skattevæsenet og børnebidrag og boligydelser osv. tørner sammen i et samlet krav om tilbagebetaling.
Vores argumenter var også de samme. Derfor er det selvfølgelig klart, at vi støtter det forslag, som vi også selv er medforslagsstiller til. Jeg synes, det er ærgerligt, at man afviser så bastant.
Jeg er med på det, hvis man vil finde hår i suppen og enkelte ting i et forslag, man synes skulle laves om.
Det kunne vi jo snakke om under udvalgsbehandlingen.
Poul Fischer (DF), 2003-05-20:
Hr. Martin Lidegaard siger, at hr. Kristian Thulesen Dahl har meldt positivt ud om det, og jeg går da også ud fra, at hr. Martin Lidegaard opfattede mit ordførerindlæg som værende positivt.
Der må jeg sige, at jeg jo lagde mærke til trafikministerens ordførertale, og jeg synes, der var så mange positive vink i det om forhold, der skulle tages op under forhandlingerne omkring investeringsplanen.
Det har jeg absolut tiltro til også vil ske fyldest.
Hvis det ikke er tilfældet, så mener jeg, at så er vi på banen med hensyn til en sådan registrering.
Jeg tror, den registrering foreligger, og at vi kan få den i ministeriet.
Kaj Ikast (KF), 2003-05-20:
Jamen der er jo ikke noget nyt i det her, må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Det har altid været sådan, at når man har lavet en investeringsplan, så har man en ramme, og så laver man aftaler med dem, man kan blive enig om at forhandle med, inden for investeringsplanens rammer.
De er med til at pege på, hvad der skal laves.
Sådan spiller klaveret altså.
Ministeren skriver jo udtrykkeligt i planen her: »... i samarbejde med DSB lave en prioriteret liste over stationer, der trænger til renovering.«
Det er sat i gang.
En undersøgelse af, hvor sporsystemerne skal laves, er sat i gang.
Så det hele ligger og er ved at blive gjort klar til forhandlingerne om, hvad der er mest påtrængende, hvor det er mest påtrængende med elevatorer, hvor det er stationerne, og hvor det er støjdæmpning.
Sådan spiller klaveret.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Der, hvor det bliver noget uklart, er jo, når hr. Kaj Ikast så vil koble tingene sammen, som han siger, for det, vi jo i virkeligheden spørger om, er, om vi ikke kunne ligesom koble det lidt fra hinanden, sådan at vi kunne se, hvad vi kan regne med der kan sættes af til at løse adgangsproblemerne i forbindelse med vores stationer og vores tog.
Så bliver det hele tiden blandet ned i hr. Ikasts
store skuffedarium, hvor den her milliard kroner ligger, men den skal jo så bruges til alt muligt andet, som vi nu også fik at vide, og derfor står vi i den situation, at vi så ikke ved, hvor meget der ender med at blive tilbage til at løse spørgsmålet om tilgængelighed på stationerne.
Det er bare det, jeg gør opmærksom på.
Derfor synes jeg, at de tilsagn, hr. Ikast kom med, er luftige.
Vi kommer naturligvis også gerne til ministeren for at drøfte, om vi kan finde en god løsning på det her, det skal ikke mangle på det, men jeg synes da bare, det havde været bedre, hvis man fra regeringspartiernes side havde kunnet komme med et mere klart tilsagn under den her debat.
Kaj Ikast (KF), 2003-05-20:
Jeg kan sige så meget, at med det oplæg, hr. Poul Andersen kom med, så tror jeg godt, vi kan få de penge til at passe, for de 25 mio. kr., som hr. Poul Andersen sagde, er de 23 mio. kr., de fire objekter koster.
De andre, der er beregnet til at tages af milliarden, er dem, der hedder Middelfart, Nykøbing Falster, Nivå, Rungsted, Espergærde, Svendborg, Bramminge, Rødekro, Støvring.
Så kommer der S-togsnettet.
De står også listet op.
Det er dem, man i første omgang går i gang med, og det er dem, der er med i forhandlingerne om 10-års-planen, når man går ind i investeringerne, og det kan tages af den milliard kroner.
Derfor er det, jeg siger: Én ting er, at man kommer i år og siger, at det vil vi gøre, men her gør vi det over en 10-års-periode med dem, der går ind i disse forhandlinger.
Der kan man jo bare se de forskellige stationer, som er oplistet.
Siden er der kommet en station mere, hvor der bliver lavet elevator nu i løbet af næste år, som ikke står i planen.
Det er 5,2 mio. kr. Mere koster en elevator altså ikke.
Når man nu endelig har taget fat i det, så synes jeg, man skulle klappe i hænderne i stedet for.
Jeg er meget ked af, at når man nu endelig har fået en stor investeringsplan og man går i gang med forhandlingerne, at man så ikke kigger på lang sigt på både indkøb af nye tog, forbedring af skinnesystemerne, som er sat i gang, og kobler det sammen, hvad der skal laves, med en opgørelse, som er sat i gang af ministeren, over, hvad der skal laves på stationerne.
Når de ting er der, så er det, man kan gå i gang med selve sin investeringsplan.
Det synes jeg er logik for dværghøns.
Poul Andersen (S), 2003-05-20:
Jeg må jo ligesom hr. Keld Albrechtsen spørge hr. Kaj Ikast, hvordan regnestykket hænger sammen.
Før lyttede jeg mig også til, at der var 1 mia. kr., så var der 0,5 mia. kr., og så var der noget mere.
Hvad er inde, og hvad er ude specifikt i forhold til støjværn, og hvor meget har man tænkt sig, at man vil gå ind med beløbsmæssigt til stationsmoderniseringer?
Så skal jeg spørge hr. Kaj Ikast: Det regnestykke, som hr. Kaj Ikast har stået og forelagt her i Folketingssalen i dag, er det godkendt ovre i Trafikministeriet?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Nu begyndte hr. Kaj Ikast så med 1 mia. kr., så stiller jeg spørgsmålet om, hvor meget af den milliard der skal bruges til det her, og så får jeg som svar, at nu er det blevet 1,5 mia. kr.
Det er rimelig underholdende, men et svar er det jo ikke.
Det spørgsmål, jeg så stillede, var, om man kunne støtte en plan på det niveau, som er foreslået af Det Radikale Venstre.
Det meddeler hr. Kaj Ikast så, endda også på Venstres vegne, at det kan man ikke støtte.
Men hvad kan man så støtte ud over disse 25 mio. kr.?
Det er jo det eneste konkrete, hr. Ikast indtil nu har lagt på bordet.
Jeg synes da, det ville være smukt, hvis det nu er rigtigt, som hr. Kaj Ikast siger, nemlig at der nok skal blive taget hånd om det her fra regeringspartiernes side.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-20:
Jeg vil denne gang forsøge at stille spørgsmålet meget kort og meget klart i håb om at få et svar.
Ligger der i hr. Kaj Ikasts taljonglering, at der vil komme flere penge på bordet i forbindelse med investeringsplanen, og i så fald hvor mange?
Kaj Ikast (KF), 2003-05-20:
Jeg glemte at sige før, at jeg også taler på Venstres vegne, og at vi ikke er indstillet på at støtte det radikale forslag.
Vi vil betydelig hellere støtte investeringsplanen.
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at det ikke bare er 1 mia. kr.
Der er også, hvis man går ind og ser i Vejdirektoratet, 0,5 mia. kr. til støjbekæmpelse m.v. over den 10-års-periode.
Så det er altså slet ikke imponerende.
Det er kun imponerende, fordi det er handicapår, og fordi vi i morgen får besøg af et antal handicappede, og så går man ind og ser helt nøjagtigt på dette specifikke problem.
Det vil jeg sige.
Jeg er meget enig med hr. Poul Andersen, og jeg er sikker på, at når ministeren nu begynder at forhandle om de forskellige tiltag, der skal være over de næste 10 år, så kan man finde nogle betydelig bedre løsninger end dem, man får ved specifikt at lave en plan, der skal ligne den sidste, der var mellem S, SF og De Radikale.
Når jeg står med den i hånden, er jeg ikke imponeret.
Den synes jeg man skulle studere engang, ikke bare de gamle tog, men også de gamle tal.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-20:
Rent bortset fra de gamle tog, som hr. Ikast var ude at købe i 1992, så synes jeg, at han kaster et betydeligt røgslør ud over den her sag, for han indrømmer, at der kun er 2 gange 25 mio. kr., men samtidig har han en pose penge med 1 mia. kr., som trækkes frem ved enhver anledning.
Den bliver også brugt her, så det er en dejlig milliard at have.
Den er sådan én, der hele tiden kan fylde sig selv op.
Men det hjælper altså ikke, og derfor vil jeg godt spørge hr. Ikast: Når man nu bedyrer, at alt det, der ligger i hr. Martin Lidegaards forslag, skam også er i regeringens forslag - det er jo det indtryk, hr. Kaj Ikast forsøger at skabe - skal det så forstås på den måde, at regeringen er villig til at indgå en aftale med os andre om at sikre en indsats på det niveau, som ligger i Det Radikale Venstres forslag? Hvis det er sådan, kan vi jo lave en sådan aftale, og så vil jeg anerkende det, hr. Kaj Ikast siger, men hvis han ikke kan give sådan et tilsagn, må vi jo erkende, at så skjuler der sig jo nok en vis armod bag alle disse mange tal og forklaringer om gamle tog.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-20:
Min korte anciennitet i Folketinget gør det ikke muligt at deltage i diskussionen om, hvad der skete i starten af 1990'erne, da man indkøbte S-tog.
Men i og for sig mener jeg heller ikke, at det er en relevant diskussion, for vi er jo alle sammen enige om, at skal der købes nyt, skal der købes handicapvenligt.
Det ønsker jeg slet ikke at indgå i en diskussion om.
Det, jeg ønsker at indgå i en diskussion om, er, hvad vi vil gøre med de mange gamle stationer, der har et problem, og hvor det ifølge ministeriet selv er omkring 80 stationer.
Det er da rigtig nok, at der er afsat 25 mio. kr. frem til 2004 til at afklare nogle af de problemer, og det er penge, den gamle regering afsatte.
Så behøver vi sådan set ikke at gøre mere ved de gamle stationer, så kan vi koncentrere os om at købe
godt nyt fremover, og så skal vi ikke bruge flere midler på det?
Er det det, der ligger i den argumentation?
Kaj Ikast (KF), 2003-05-20:
Det sjove ved det var, at hvis nu hr. Poul Andersen havde læst videre, så står der i samme plan: Status vedrørende handicaptiltag på stationerne.
Og man kan se dem, der skal laves, og dem, ministeren går i gang med at forhandle med de forskellige ordførere om, og at der skal tages af den milliard kroner.
De 23 mio. kr. er dem, der står i investeringsplanen.
De næste står under handicaptiltag på stationerne.
Den må De Radikale jo have, for jeg har fået den, og der kan man se, hvad hver eneste krone indtil 2004 skulle bruges til.
Den har der været taget hensyn til i fremstillingen af investeringsplanen, så der kan ikke være de store forskelle.
Det, der har været den stor forskel, er, at vi dengang brød med det, som man i dag kalder historie.
Vi brød historien med at lave tog i Danmark og lade dem bygge, selv om de ikke var moderne og miljøvenlige nok.
Siden er vi virkelig gået ind for at tage
miljøvenlige tog, og dem, vi får leveret nu, som blev indkøbt af Socialdemokratiet, er de mest moderne og miljøvenlige tog, der overhovedet kan fås.
Det er nødvendigt, at de passer til kørestolsbrugerne, så de kan placeres rigtigt.
Prøv engang at tage nogle kørestolsbrugere med ind i S-togene og få dem placeret rigtigt, så vil man se, at de er noget af det mest anvendelige.
De nye tog, vi skal se på i Italien, er endnu bedre, men de er også af nyere dato.
Så der er ikke svigtet så meget, og hvis vi nu går investeringsplanen igennem, vil man kunne se, at de samme overskrifter, som står her i Socialdemokratiets og De Radikales plan, bare står med 1 mia. kr. i regeringens.
Margrete Auken (SF), 2003-05-20:
Jeg vil lige sige til de øvrige ordførere herinde, at jeg synes, det er utrolig sympatisk, at hr. Kaj Ikast har så svært ved at snakke uden om, hvad det er for en jammerlig sag.
Nu handler det her jo om handicapforslaget, men så får vi en stor tale om noget andet.
Nu var jeg ikke medlem af Folketinget i 1992, så jeg skal ikke kunne sige, hvad der skete på det tidspunkt, men jeg vil godt sige - jeg ved jo, at hr. Kaj Ikast ved det, og han ved, at jeg ved det - at det er en velvoksen skandale, at de projekter, der var i gang, som var vedtaget, som lå helt klar, nu er væk.
Så kommer der en regering, som synes, at det er vigtigst, at vi sikrer de mest velhavende menneskers skatter, og så sætter man det bare i stå.
Det er stadig væk ikke så konkretiseret, at vi kan være sikre på, at bare de dér skiftestationer får deres elevatorer.
Poul Andersen (S), 2003-05-20:
Det kan måske være, at vi kan få bekræftet i dag, at det var de S-tog, der blev indkøbt i 1992, der nu i de år her rask væk bliver afsporet ude på S-togs-nettet.
Vedrørende det med stationsmoderniseringerne: Der er altså ikke bevilget penge til det de sidste to år, hverken til elevatorer eller til miljøforbedringer, og det, der står om elevatorer i oplægget fra regeringen til 10-års-investeringsplanen, er jo, at der er nævnt projektet i henholdsvis Nykøbing Falster, Nivå og Middelfart, og der er altså ikke nævnt flere.
Der er nævnt, at man vil igangsætte nogle projekter, der i alt vil andrage 23 mio. kr.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-20:
Jeg vil gerne takke hr. Kaj Ikast for den historiske gennemgang.
Jeg vil så gerne lige spørge, om hr. Kaj Ikast kan bekræfte to ting, for det er det, vi diskuterer i dag:
For det første, at det fremgår af bl.a. Ombudsmandens redegørelse og spørgsmål fra 4. december 2002, at på 73 stationer mangler alvorlige tiltag for at sikre adgangen for handicappede.
På en lang række stationer mangler der lifte og flere andre ting, som også den socialdemokratiske ordfører var inde på.
For andet andet, at der i Trafikministeriets egen rapport fra december 2002 står, at der er et påtrængende behov for modernisering af en række stationer, for at disse kan opfylde ønsket om god tilgængelighed for alle rejsende.
Endelig vil jeg gerne sige: Man skar en pulje på 50 mio. kr. specifikt til det her væk.
Så skar man 200 mio. kr. til trafiksikkerhed væk, og man skar ned en masse andre steder.
Så har man lavet én pulje på 100 mio. kr. om året, der skal dække det hele.
Hvis jeg skulle bytte, så ved jeg godt, hvad jeg skulle foretrække, hvis jeg var handicappet.
Jeg ville foretrække en pulje, der var øremærket til at løse de problemer, som handicappede, ældre og gangbesværede og i øvrigt også folk med barnevogne har, når det gælder adgang til de gamle stationer, for vi er jo alle sammen enige om, at når vi køber nyt, skal det være handicapvenligt.
Det er vi alle sammen enige om.
Kaj Ikast (KF), 2003-05-20:
Nu tror jeg ikke, hr. Martin Lidegaard skal stille for store forventninger.
Jeg står nemlig med den investeringsplan for 2000, som var med i finanslovforslaget for 2000 om de 50 mio. kr. om året, og den går frem til 2004.
Der kan jeg tydeligt se, hvad hver eneste krone er sat af til.
Så tager man investeringsplanen, 10-års-planen, og der ser man i store træk de samme forhold: støjbekæmpelse, banefunktionalitet, pakkerejser, Banestyrelsen, perronforbedringer, ny station i Hedensted, ny station i Gejsing, gangbro i Høje-Taastrup, elevatorer, 5 mio. kr. om året, stationsmodernisering.
Det var det, S, SF og De Radikale havde i deres 5-års-plan sidst.
Hvis man så går ind og ser i investeringsplanen, så findes der i det samme område 1 mia. kr. over den tiårige periode, plus at der i Vejdirektoratet til støjbekæmpelse m.v., som hører ind under den samme sektor, findes 0,5 mia. kr. Man kan også se alle de tog, der er købt.
Det startede med S-togene, og hvem var de største modstandere af indkøbet
af S-togene?
Det var ikke den borgerlige regering, det var Socialdemokraterne og SF
, men S-togene er stadigvæk de mest moderne og miljøvenlige tog, der overhovedet findes. I 2006 vil vi have fået leveret alle 112 tog mod Socialdemokraternes og SF's vilje, til trods for at det var det mest moderne og miljøvenlige tog, som giver en besparelse på 40 mio. kr. i fuel om året.
Det er også det mest handicapvenlige tog, der overhovedet er købt.
Det blev købt i 1992.
Dengang fik jeg meget skældud for, at man ikke fik dem bygget hos ABB oppe i Randers.
De, der var medlemmer af i Finansudvalget i de år, ved, at det var den helt store mærkesag.
Da glemte man alt om miljøet.
Fra det tidspunkt har alle toginvesteringer skullet have en miljøgodkendelse for at kunne blive solgt til Danmark
, og på listen over punkter, der skal være opfyldt, indgår handicapvenlighed som et af de vigtigste. Derfor vil man se, at samtlige tog, der er blevet leveret, inkl. de sidste, som bliver leveret i 2006, er meget handicapvenlige.
De tog, vi skal ned at se på i Italien, er noget af det mest handicapvenlige, der er lavet siden år 2000.
Der er vi altså gået et skridt videre. Hvis vi nu ser på de stationer, der i øjeblikket står i investeringsplanen, er det for S-togene Vesterport, Ishøj og Vanløse, der er klar til at blive moderniseret.
Det vil sige, at det i forhold til det, der står i investeringsplanen, er et dårligt bytte, og det er at føre folk bag lyset at lave en pulje magen til den, man havde tidligere med 250 mio. kr.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-20:
Jeg synes bestemt, det bliver mere og mere positivt at lytte til Dansk Folkeparti.
Jeg skal bare være helt sikker på, at vi nu forstår hinanden, så skal jeg ikke forstyrre ordføreren og de andre ordførere mere.
Vi håber altså på, at ministeren vil foretage en sådan analyse og registrering og selv komme med forslag til, hvor stort et beløb der skal afsættes, det håber jeg da også ministeren gerne vil.
Det kunne være spændende at høre bagefter, om han har skiftet mening undervejs i debatten, og hvis han gør det, så er der jo ingen grund til at gøre mere. Men hvis ikke han gør det, så er vi enige om, at vi sætter os sammen, vi fra de partier, der gerne vil, og beder ministeren om at lave en sådan registrering og sætte beløb på i forhold til finanslov 2004, hvis ministeren ikke gør det selv.
Poul Andersen (S), 2003-05-20:
Det er nu bare, fordi hr. Kaj Ikast stod og brystede sig af sit S-togsindkøb i 1992, at jeg ligesom trak frem, at vi i de senere år har haft nogle situationer - jeg mener, det er årgang 92-togene - hvor vi har set, at der rask væk er blevet afsporet ude på banestrækningerne.
Det har nok ikke været så heldigt et indkøb, men sådan noget kan der jo rettes op på.
Det er der andre ting der også kan, kan jeg forstå, for nu fremgår det jo, at der i den der milliard kroner, der ligger, ligger nogle yderligere tiltag til de handicappede.
Det er vi selvfølgelig glade for at høre om, men det er nu ikke kun de handicappede, det handler om.
Jeg tror også gerne, at de ser, at alle faciliteter - både informationer og andet - på banegårdene bliver sådan, at de er tilgængelige og gode for alle.
Det er det, der er vores budskab her i dag og også vores klare budskab til De Radikale
i forhold til, at de her 50 mio. kr. pr. år ikke kun er til elevatorer
Jeg ved ikke, hvor de vil bygge de elevatorer henne for 250 mio. kr. Det tror jeg slet ikke kan lade sig gøre.
Vi skal kigge på at få de stationer moderniseret, så de bliver tilgængelige og brugervenlige for alle grupper i det her samfund.
Det skal være vores signal her i dag.
Og så må jeg sige til hr. Kaj Ikast, at det andet står altså på side 7 og 13.
Flemming Hansen (KF), 2003-05-20:
Jeg beklager, jeg ikke rigtig vidste, hvornår jeg skulle gå ind i debatten, men jeg var bange for, at den pludselig skulle blive lukket, når hr. Martin Lidegaard havde haft sine afsluttende bemærkninger, og så kunne jeg ikke få sagt det, jeg gerne ville. Først til fru Karen Klint, som jeg ser ikke er her, om
Nordisk Råd.
Så er det jo dejligt, at en ung dansker har vundet en arkitektkonkurrence, men jeg kan ikke se, at det har så meget med vores debat at gøre her.
Det kan vi jo ikke være uenige i at hun har ret i.
Det er så også det, regeringen lægger op til.
Der er to ting, jeg gerne vil besvare.
Den ene er direkte til hr. Martin Lidegaard, som taler om en registrering af de ting, der er, og prøver at få hr. Poul Fischer til at være med på den tanke.
Der vil jeg godt sådan for opklaringens skyld sige, at DSB har igangsat et registreringsarbejde sammen med Dansk Center for Tilgængelighed med det formål at beskrive, hvilke stationer der er tilgængelige for de forskellige kundegrupper med nedsat funktionsevne.
Registreringen har til formål at tilvejebringe et overblik og en status over niveauet af tilgængelighed til brug for DSB og Banestyrelsens dialog med handicaporganisationerne i det, der hedder DSB's handicappanel.
Så den registrering er altså ved at blive foretaget.
Jeg skal nok bede DSB om, at vi fremskynder den så meget som muligt.
Så det er altså ikke noget, vi er særlig uenige om.
Jeg kan ikke rigtig se, at vi i det hele taget er så uenige.
Jeg synes, at den siddende regering har sat meget lidt af til det.
Den brugte det til alt muligt andet end lige det, vi taler om her, som hr. Kaj Ikast fuldstændig korrekt har beskrevet det.
Den anden ting er om S-togs-nettet, for at vi også kan få belyst den side af sagen.
Det er jo et enormt stort net.
Der er det således, at alle stationerne på S-togs-nettet vil blive gået igennem i år 2004. Som led i dette arbejde vil adgangsvejene og dermed tilgængeligheden til S-togs-stationerne få et løft.
Samtlige S-togs-stationer er i dag forsynet med elevatorer eller har niveaufri adgang.
På stationerne Lyngby, Rødovre og Grøndal, hvor adgangsramperne ikke lever op til standarden i forbindelse med nyanlæg, er der planlagt en forbedring af tilgængeligheden, Lyngby i år 2003, Rødovre og Grøndal i år
Det er bare for, at så kan vi i hvert fald skære den del af diskussionen ud.
Jeg skal selvfølgelig ikke bestemme, hvad der bliver diskuteret, men jeg håber, det var en rettidig oplysning.
Morten Homann (SF), 2003-05-20:
Men problemet er jo netop, at boligmarkedet lige netop på det her punkt så at sige er for enkelt, at der er en situation, hvor det er for let for en andelshaver bare at kræve penge under bordet og det er for svært for den person, som står og mangler en bolig, at sige nej.
For det er jo ganske rigtigt, som fru Inge-Lene Ebdrup siger, at som det er i dag, så kan en sælger uden videre kræve flere hundrede tusind kroner af en boligsøgende, og hvis man ikke vil gå med til det, er den risiko, man løber, at man ikke får en bolig, og så kan man fortsætte ud på det lovløse boligmarked.
Kan fru Inge-Lene Ebdrup ikke bekræfte, at som det er i dag, gælder det virkelig, at »enten må du betale, eller også må du gå et andet sted hen«?
Det er jo netop ikke strafbart at kræve de her penge under bordet - det kan godt være, det er ulovligt, men det er ikke strafbart - og det er faktisk årsagen til, at der ikke er faldet nogen domme i den her slags sager, at der ikke er nogen, der er blevet dømt, for det er så grotesk, at man i dag kan opkræve 200.000 kr. under bordet for at sælge sin andel uden at blive straffet for det.
Er det ikke grotesk?