runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2004-06-01:
Det var et spørgsmål fra fru Anne Grete Holmsgaard om den aftale, der er indgået mellem partierne.
Jeg vil sige, at det, regeringen har aftalt med partierne, er jo at udarbejde en national handlingsplan for den fremtidige energiinfrastruktur frem til 2010.
I planen skal indgå analyser af den mulige udnyttelse af biomassen frem til 2025, og det gælder også brinten.
Men decideret at sige, at vi kommer med en stor plan for transportsektoren, er at tage munden for fuld.
Det er klart, at i vores analyse af den kommende infrastruktur vil vi også analysere de forsknings- og udviklingsperspektiver, der er for de forskellige teknologier set i sammenhæng med de danske erhvervspotentialer, som nu engang er til stede.
Det følger af aftalen, at handlingsplanen kommer inden marts 2005, og jeg mener, som det også blev fremhævet af hr. Kim Andersen, at de baggrundsanalyser, der ligger, vil være et godt udgangspunkt for at tage stilling til den fremtidige udnyttelse af vores indenlandske biomasse og affaldsressourcer.
Det skal som sagt ske i takt med den udvikling, som sker her i landet. Så vil jeg sige, at det er fremgået af debatten i dag, at nu er vi med der, hvor tingene sker.
Når vi ser på, hvor der forskes i biomasserestprodukter - halm, træ, gylle, affald - sker det jo på en lang række institutioner, bare for at nævne nogle: Danmarks Tekniske Universitet, BIOSCAN, BWE, Elsam, Energi E2, FORCE, Forskningscentret for Skov & Landskab, Fødevareøkonomisk Institut, Novozymes, Risø osv. Også når det gælder brintteknologien, er vi faktisk med.
Der forskes en række steder, og det er i både produktionen, distributionen, lagringen og anvendelse i elsektoren og til transport af brinten.
Hertil kommer forskning i brændelsceller.
Jeg nævner det bare for at sige, at det jo ikke skal lyde, som om der ikke sker ret meget på området.
Det gør der, og vi vil i forbindelse med diskussionen af handlingsplanen få mulighed for at tage en diskussion om den langsigtede planlægning af dansk energipolitik.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-01:
Jamen det er jo også præcis derfor, der står i vores vedtagelse, at den måde, man gør det på, skal understøtte både Danmarks og EU's natur- og miljømålsætninger og understøtte gennemførelsen af vandrammedirektivet.
Med det siger vi jo sådan set meget klart, at vi ikke mener, at man f.eks. skal gå i gang med at dyrke alle mulige energiafgrøder på vores brakmarker.
Vi mener, som jeg også har sagt
heroppefra, at der primært skal satses på, at vi bruger vores restprodukter.
Det kan godt være, der også skal laves nogle forsøg med afgrøder, men så skal vi primært satse på de flerårige afgrøder, som faktisk godt kan bruges til at øge biodiversiteten, også på brakmarker.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Jeg vil gerne takke for svaret og sige, at hjemme i Århus, hvor jeg bor, har vi et kolossalt forbrændingsanlæg, som har kostet kommunen over 1 mia. kr., og derfor skal alt brændes.
Vi prøvede at få lavet en komposteringsordning for det grønne affald, men det er man vist simpelt hen ved at opgive i byrådet, fordi alt skal brændes, og det synes jeg ikke er fantastisk smukt, for dioxin og alt muligt andet vælter ud af skorstenen.
Men o.k., der er noget, der godt kan brændes.
Alle disse såkaldte biobrændsler har jo den svaghed, at de optager god landbrugsjord, og SF og Enhedslisten er jo enige om, at mere af vores jord skal udlægges til natur, og så kan vi altså ikke bruge landbrugsjorden til både fødevareproduktion og energiproduktion.
Hvis fru Anne Grete Holmsgaard vil have en vandmiljøplan med 30 pct. natur, skal vi være meget forsigtige med at love, hvor meget jord der kan bruges til alt muligt andet.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-01:
Jeg vil bare sige, at det råd kommer alt for sent.
Jeg er dybt uenig med hr. Keld Albrechtsen i, at man ikke skal bruge gylle til biogasproduktion.
Altså jeg brugte meget lang tid på at få lavet en aftale på det område, og jeg er overordentlig glad for, at det lykkedes.
Men så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at selv om man mener, at noget af halmen skal tilbage i jorden og formuldes, er der jo mange andre restprodukter. Vi snakker jo ikke kun om halm, vi snakker faktisk også om spildevand og restprodukter fra både industri og husholdninger, og vi snakker også om restprodukter i form af pap og papir.
Blandt andet ud fra den betragtning forstår jeg ikke, at Enhedslisten er så kantet på dette område.
Jeg ved godt, at Enhedslistens politik i mange år har været, at halm skal formuldes i jorden og slet ikke må bruges til energiproduktion, men jeg vil bare sige, at det er jeg inderlig uenig i.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Angående disse biobrændsler vil jeg bare sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at vi betragter ikke halm som et affalds- eller restprodukt.
Vi betragter halm som et ægte landbrugsprodukt, der indgår i landbrugsproduktionen og beriger jorden.
Problemet er, at værdiforøgelsen af jorden er langsigtet, fordi der er tale om en opbygning af humuslaget og livet i jorden.
Det kan ikke måles økonomisk på kort sigt, og derfor prissætter man halmen meget lavt.
Men i virkeligheden er den af afgørende betydning for, at vores jord bliver god og kan genopbygges i fremtiden. Jorden
er meget beskadiget mange steder, så det er et spørgsmål om prioritering af anvendelsen af den ressource.
Tilsvarende med gylle.
Hvis man går over til at udvikle energi af gylle, opbygger man yderligere disse enorme svinefarme og skader hele vores naturmålsætning, så det er ikke nogen vej frem at løse drivmiddelproblemet ved hjælp af gylle.
Derfor tror jeg, jeg vil give fru Anne Grete Holmsgaard det råd at holde fingrene fra landbruget i denne sammenhæng og koncentrere sig om energien, for her er fru Anne Grete Holmsgaard jo dygtig.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-01:
Jeg vil godt sige til hr. Albrechtsen, at jeg synes egentlig, det er lidt trist, at Enhedslisten ikke er lidt mere offensiv i støtten af den del, der handler om restprodukter til energiproduktion.
Det er helt klart, at vores hovedsigte og hovedønske er, at det er brint, der skal blive det drivende brændstof i transportsektoren.
Men vi har også brug for at benytte os af de restprodukter, vi rent faktisk har, og som vi kun bruger en mindre del af i øjeblikket.
Vi har nogle meget perspektivrige teknologier og forskningsresultater, som bl.a. kan kombinere halm i kraft-tvarme med bioethanolproduktion.
Jeg vil godt spørge ministeren om ministerens udlægning
af vores aftale af 29. marts i år.
Er det også en del af aftalen?
Det har ikke været diskuteret under forhandlingerne, men det er bragt op i dag af hr. Kim Andersen, og jeg synes, det er perspektivrigt, hvis det rent faktisk er sådan, at det er regeringens holdning, at når vi snakker langsigtet forsyningssikkerhed, skal vi også snakke transport.
Det kan godt være lidt forvirrende, for når vi drøfter energisektoren, er det ofte sådan, at vi ikke tænker på transportsektoren, selv om den ved gud også bruger energi.
Vi tænker på kraft- og varmeproduktionen og til nød industrien og husholdningerne, men vi plejer ikke at tage transportsektoren med.
For at undgå sprogforbistring eller misforståelser synes jeg, det ville være rart at få at vide: Er det sådan, at regeringen rent faktisk er indstillet på, at transportsektoren skal med i den handlingsplan, og at der i handlingsplanen også skal være et afsnit, der omhandler, hvordan kan vi omstille vores transportsektor, så udslippet af CO2 og andre drivhusgasser ikke længere er så stort?
Helle Sjelle (KF), 2004-06-01:
Først og fremmest tak til regeringen for en fin redegørelse.
Jeg skal ikke her gentage hele redegørelsen, men jeg skal bemærke, at i Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at det er godt, at der bliver sat fokus på problemstillingen vedrørende en øget anvendelse af biomasse og affalds- og restprodukter til energiformål i de kommende år, for som flere af ordførerne allerede har været inde på, er vi nødt til at se på alternativer til de fossile brændsler.
Vi er af den opfattelse, at der allerede på nuværende tidspunkt sker en stor udnyttelse af disse ting til energiformål, og vi forventer også, at der med de aftaler, der på nuværende tidspunkt er indgået på energiområdet, vil ske en øget anvendelse af netop biomasse og affalds- og restprodukter.
Derudover ser vi naturligvis frem til, at der kommer en handlingsplan om den fremtidige energiinfrastruktur inden den 1. marts næste år.
Alt i alt er vi som sagt godt tilfredse med den redegørelse, regeringen er kommet med, og derfor støtter vi også den vedtagelse, som hr. Kim Andersen tidligere har fremsat forslag til.
Kim Andersen (V), 2004-06-01:
Først vil jeg gerne slå fast, at vi støtter det forslag til vedtagelse, som jeg selv på vegne af Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Venstre har fremsat, og deri ligger også, at vi ikke støtter det af fru Anne Grete Holmsgaard fremsatte vedtagelsesforslag.
Det må jeg slå helt klart fast.
Det er bl.a. de elementer, som fru Anne Grete Holmsgaard kender, og som er beskrevet i forligsteksten fra den 29. marts i år.
Når analysen og handlingsplanen foreligger i marts 2005, skal vi have en ny politisk diskussion på området, og den skal vi i øvrigt have løbende.
Vi skal virkelig lave en prioritering med henblik på, hvilke af de anbefalinger og analyser vi præsenteres for, som det kan betale sig at satse massivt på med hensyn til forskning og udvikling, så det, vi satser på, kan blive markedsøkonomisk rentabelt på alle de områder, som en flerstrenget energipolitik har til formål at forsyne og sikre.
Her skal vi være åbne, for det, det skal dreje sig om, er alene at skabe nogle energiformer, som kan spille sammen, som er flerstrengede, og som kan udvikles således, at de er markedsøkonomisk interessante.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-01:
Det er stadig lidt uklart for mig, om det, hr. Kim Andersen siger, er et forsøg på ligesom at komme uden om at forklare, hvorfor han og hans parti eventuelt ikke stemmer for vores vedtagelse, eller om det er sådan, at hr. Kim Andersen siger, at i den plan, der skal laves inden marts 2005, skal transportsektoren også indgå, og der skal ses på, hvordan vi kan sikre forsyningssikkerheden i transportsektoren på lang sigt og undgå, at transportsektoren bliver en møllesten om halsen med hensyn til udslip.
Hvis det er det sidste, synes jeg, det er rigtig godt, men så må hr. Kim Andersen sige det lidt mere klart, så jeg forstår det.
Kim Andersen (V), 2004-06-01:
Jeg opfatter det sådan, at vi har lavet en aftale, som omfatter, at der inden 1. marts 2005 skal afleveres en analyse og en handlingsplan vedrørende en række elementer, som indgår i en flerstrenget energiforsyning.
Her skal der naturligvis tages højde for fossile brændstoffer, for vedvarende energi, for brint, kort sat for alt, hvad der er nævnt i teksten og i øvrigt for alle de elementer, der hidtil har kendetegnet dansk energiforsyning.
Når analysen og handlingsplanen foreligger, skal vi naturligvis foretage en politisk prioritering af, hvad det er for nogle områder vi vil satse på, og hvor vi virkelig målrettet vil sætte forsknings- og udviklingsmidler ind med henblik på at få nogle resultater, som også er markedsøkonomisk rentable med henblik på konventionel anvendelse.
Det bliver så den næste diskussion, det er naturligvis noget, der vil medføre en stor politisk debat, og den skal vi så have til den tid.
Jeg tror, det er nødvendigt, at vi får et ordentligt beslutningsgrundlag at føre den politiske debat på, og jeg tror også, det er nødvendigt, at vi allerede nu erkender, at vi til den tid kommer til at foretage nogle prioriteringer, for jeg tror ikke, at vores forsknings- og udviklingsmidler rækker så langt, at det vil være fornuftigt og relevant at satse lige meget over én kam. Vi skal virkelig lave en prioritering, og det er vel også dybest set det, der er Folketingets og de politiske partiers opgave.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-06-01:
Jeg er glad for, at dette spørgsmål rejses, og det giver mig lejlighed til at sige til hr. Albrechtsen, at jeg synes, det er udmærket, at vi får endevendt problemstillingen i udvalget.
Der skal ikke herske nogen som helst tvivl om, at jeg går ind for kvalitet i lovgivningen med hensyn til den skattemæssige behandling af sildekvoter.
Der har været talt om, at der foreligger en ekstraordinær situation.
Der er alene tale om et ændringslovforslag, som fastholder den skattemæssige behandling af sildekvoter i overensstemmelse med den udmelding, som Skatteministeriet kom med helt tilbage i efteråret 2002, det vil sige, før nyordningen med individuelle, overdragelige sildekvoter startede den 1. januar 2003.
Systemet har altså kørt i 1½ år, alle har været bekendt med det, og alle har været glade for det og tilfredse med det.
Men pludselig under behandlingen af lovforslaget, hvor mere end en side af bemærkningerne beskæftiger sig med de forskellige kvotetyper, sættes der spørgsmålstegn ved, om vi vil fortsætte med den administration, vi har kørt med det sidste halvandet års tid, og for at skabe tryghed og sikkerhed - ikke mindst for fiskerierhvervet, som jo i øvrigt har mange andre problemer - fandt vi det hensigtsmæssigt, at vi i stedet for at skabe uro hele sommeren så at sige cementerer den situation, som altså har været gældende i 1½ år.
Jeg håber og tror og beder til, at vi under udvalgsarbejdet finder en modus vivendi i denne sag.
Jeg forstår helt klart de argumenter, hr. Keld Albrechtsen fremførte, men jeg tror også, der vil være en forståelse i Folketinget for at gennemføre det, der lægges op til her.
Med hensyn til det andet spørgsmål, som blev rejst af fru Aase D. Madsen, er jeg fuldstændig enig i de bemærkninger, som økonomi- og erhvervsministeren kom med under behandlingen af det forrige lovforslag, som jo i høj grad vedrører dette lovforslag.
Det er vigtigt, at vi får en løsning, som de danske erhvervsvirksomheder kan leve med.
Regeringen har nemlig den opfattelse, at det er vigtigt at se nærmere på sammenhængen mellem kvotesystemet og CO2-afgiftssystemet, når der er indhentet erfaringer med kvotesystemet i praksis, og når der er opnået større vished angående den langsigtede prisdannelse.
Jeg skal lige gøre opmærksom på, at hvis vi fjerner afgiften helt, mister vi et årligt provenu på 4,8 mia. kr., og heraf udgør provenuet for CO2-afgiften på el alene 2,8 mia. kr., så det er altså ret store tal, vi taler om.
Jeg siger blot dette for at antyde, at der altså er en sammenhæng mellem tingene, og dansk erhvervslivs konkurrenceevne er i høj grad noget, der ligger regeringen på sinde.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Nu synes jeg, ministeren skal til at være forsigtig, for ministeren har konstrueret lovforslaget sådan, at den dag, udstykningen foregår, og den første lejlighed er solgt, overgår ejendomsretten, som ministeren har eksproprieret væk, til ejerforeningen.
Det vil sige, at de folkepensionister, bistandsmodtagere og andre, som ikke har mulighed for at købe, plus de beboere, der ikke vil købe, er udelukket fra de fælles lokaler, medmindre ejerforeningen allernådigst vil tillade, at de fortsat kan bruge dem, eventuelt mod betaling af leje eller på andre vilkår.
Ministeren skal ikke bare stå og sige, at det nok skal gå alt sammen, for erfaringen viser - og det var også derfor, ejerlejlighedsforeningen kritiserede forslaget - at når man har den form for blandet ejerforhold med ejerlejligheder og almindelige udlejningslejligheder i samme ejendom, går tingene netop ikke godt.
Man har en ideologisk plan, og den vil man gennemføre, men lad være med at give nogen garanti til pensionisterne, for hvis der er én ting, der er helt sikker, er det nemlig, at de ingen garanti har for noget som helst, hvis forslaget bliver gennemført.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-06-01:
Fru Lissa Mathiasen spørger, hvad det egentlig er, som gør, at vi har vendt rundt.
Vi har været meget bekymrede for, at der ikke var nogen anvisninger til løsning af problemerne på det boligsociale område, og jeg fik egentlig aldrig sagt, at det var en af de ting, som Dansk Folkeparti mente kunne gøre sig gældende eller måske være risikabel.
Men nu bliver det jo sådan, at hver gang man sælger boliger, går pengene til en nybyggerifond, og derfor kan der bygges flere boliger.
Der bliver selvfølgelig ikke flere udlejningsboliger, men totalt set bliver der flere boliger.
Hver gang der sælges tre boliger, kan der bygges en ny bolig, og det synes jeg egentlig vi skal tage imod med kyshånd, for så vil der komme nogle nye boliger til erstatning for nogle af de gamle boliger.
Men hvorfor skal vi egetlig blive ved med at diskutere?
Hvorfor kan vi ikke i samarbejde prøve at finde ud af, om det ikke er noget, vi virkelig kan finde en løsning på?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Jeg vil godt bede ministeren forklare, hvad han mente med, at salg af almene boliger skulle kunne løse spørgsmålet om ghettoisering.
Det er ren mystik, og jeg synes, det er en løsagtig påstand, og at vi har krav på at vide, hvad ministeren mener med det.
Så vil jeg bede ministeren berigtige en udtalelse, hr. Freddie H. Madsen kom med.
Hr. Freddie H. Madsen oplyste over for Folketinget, at pensionisterne i tilfælde af salg fortsat ville kunne råde over det lokale, de har i dag, men faktum er, at lokalet overgår til ejerforeningen, og hvis ejerforeningen ikke synes, at pensionisterne skal have det, så har de det ikke mere.
Det vil jeg godt bede ministeren bekræfte.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Jeg vil da sige, at jeg synes, det er rigtig positivt, at der er nogle, der bakker op om det forslag, som Dansk Folkeparti har stillet.
Vi mener, at der allerede i dag er et retskrav, når loven taler om 8 år.
Hr. Bjørn Westh var inde på det, og han kunne ikke rigtig forstå, hvilken gavn det skulle gøre, at man sætter reglen under pres, men jeg vil sige, at det er ren sniksnak, ren udenomssnak fra socialdemokratisk side. Allerede i dag har man retskrav på, at når man har ejet et sommerhus i 8 år, må man bo i det, så der er ikke noget, der bliver ændret.
Grænsen bliver bare flyttet ned til 3 år, men der er stadig et retskrav.
Vi har også sagt, at vi ikke ønsker, at sommerhusprotokollen som sådan skal sættes under pres.
Derfor er det rimeligt nok, at spørgsmålet bliver undersøgt, og hvis der skal bruges noget mere tid til det, er vi indstillet på det, men vi vil ikke tage det skridt tilbage at lade hele forslaget falde.
Vi vil gøre det så godt som muligt for de folk, vi kan hjælpe, og her tænker vi på dem, som i gamle dage havde en pensionsalder på 67 år.
I dag er den rent faktisk 65 år, derfor ønsker vi at få sat grænsen ned, og det er en ren teknisk ændring, sådan som jeg ser det.
Det kan godt være, Socialdemokratiet ikke vil støtte de pensionister, som er kommet op i årene og har slidt hele livet.
Dem er Socialdemokratiet fuldstændig ligeglade med, det er i orden, og det kan man sige rent ud til dem, men man skal ikke gemme sig bag et lovforslag.
Vi mener, forslaget er et skridt i den rigtige retning, og vi er selvfølgelig også glade for, at regeringen, Venstre og De Konservative bakker op om det.
Alle har et retskrav, og grænsen ændres bare fra 8 år ned til 3 år.
Vi synes, det er rigtig godt, og vi så gerne, at man så hurtigt som muligt også tog det sidste skridt og fik årsantallet sat ned. Vi håber, at når kammeradvokaten kommer med sin udtalelse, er der ikke nogen væsentlige indvendinger, for så fremsætter regeringen også det lovforslag. Vi takker i hvert fald for den positive tilbagemelding, der har været fra de fleste partier, men vi står selvfølgelig undrende over for den kritik, der har været fra Socialdemokratiets side, og at man ikke engang vil hjælpe pensionisterne og de svagt stillede her i samfundet.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-06-01:
Jeg er lidt usikker på, om vi er inde i korte bemærkninger, eller vi er inde i ordførerrækken, men jeg går ud fra, at vi er inde i ordførerrækken.
Jeg havde egentlig et spørgsmål til fru Gudrun Laub, men det vil jeg så udtrykke i min ordførertale.
Kristendemokraterne kan ikke stemme for det ændringsforslag, som Dansk Folkeparti har stillet til deres eget forslag og dermed minimeret forslaget til 10 pct. af det, der egentlig var udgangspunktet.
Når vi ikke kan stemme for Dansk Folkepartis ændringsforslag, er det, fordi vi faktisk mener, at det oprindelige forslag om at give pensionister mulighed for at bo helårs i sommerhusområderne, var et ganske udmærket forslag.
Det ville give lidt højere befolkning i sommerhusområderne på de tidspunkter, hvor der ellers er ret dødt, det kunne være med til at modvirke kriminalitet og andre ting, og folk ville kende reglerne, så for os var det egentlig helt fint.
Vi undrer os noget over, at der nu bliver bred opbakning
til at sænke grænsen fra 8 til 6 år, men ikke til at sænke den fra 6 til 3 år, og jeg kan fuldt ud forstå Socialdemokraternes ordførers betænkeligheder, for hvordan hænger det sammen?
Vi er i og for sig ikke bange for at sænke grænsen til de 3 år, som ligger i forslaget, men hvordan kan 2 år være o.k. og 5 år være for meget?
Det er dog en mærkelig afvejning, og den stiller vi os utrolig undrende over for.
Gudrun Laub (V), 2004-06-01:
Ved førstebehandlingen kunne Venstre ikke støtte L 228 om ændring af planloven, fordi det kunne skabe usikkerhed om sommerhusprotokollen, og derfor ville vi afvente det svar fra kammeradvokaten, som vi måtte forvente kom, efter at miljøministeren havde sendt sagen til udtalelse hos kammeradvokaten.
Nu er der imidlertid stillet et ændringsforslag, hvor Dansk Folkeparti trækker den del af lovforslaget, som siger, at den tid, man skal have ejet et sommerhus for at kunne tage varigt ophold, ændres fra 8 til 3 år, tilbage, og det gør situationen anderledes set med vore øjne.
Nu drejer lovforslaget sig alene om pensionsalderen, som ændres fra 67 til 65 år, og det mener vi er i overensstemmelse med ændringen af folkepensionsalderen.
Nu kan man opfatte denne ændring som en hel naturlig opfølgning på den realitetsændring, der i forvejen er om, hvornår en pensionist er pensionist, så sådan som forslaget ligger nu, kan Venstre støtte det.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-06-01:
Jeg skal kun svare ved at sige, at jeg kvitterer altid for, at nogle gør en stor indsats for at hjælpe til med at gøre noget for naturen og miljøet.
Jeg vil ikke gå ind i en debat og give karakterer for, hvem der gør hvad, og hvem der laver noget, men jeg vil bare kvittere for det hver gang, og det synes jeg sådan set er en passende bemærkning ved afslutningen af debatten om dette lovforslag.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Jeg vil godt spørge miljøministeren, om det ikke er et udtryk
for overbudspolitik fra De Radikales side, når man påstår, at der er tale om politisk dovenskab i forbindelse med de forslag, der kommer
Jeg tænker på, at De Radikale ville sælge 40.000 ha skov, og at de siger, at der ikke er ræson i, at man ikke vil sælge nogle af de sommerhusgrunde, som staten ejer.
Jeg mener netop, vi brugte det i forhandlingerne, og det er jo ligegyldigt, hvad det er for nogle forhandlinger.
Uanset om det er om sommerhuse, eller om det er vandmiljøplanen, må man da netop fortælle ministeren, hvad det er for nogle ting, man gerne vil opnå.
Man må da ligesom tage det lange, seje træk og sige til ministeren, hvad det er for nogle ting, man godt kan tænke sig.
Man kan da ikke bare komme med en ønskeliste fra en talerstol og ikke engang selv tage kontakt til ministeren.
Det må man da gøre for at få det på alle måder bedste resultat.