Mariann Fischer Boel (V), 2004-01-21:
Jeg vil meget gerne have lov til at sige tak til ordførerne.
Jeg synes, der har været lanceret utrolig mange interessante synspunkter her ved førstebehandlingen, og jeg er også overbevist om, at de mange interessante synspunkter vil kunne danne grundlag for en frugtbar drøftelse, som vi efterfølgende skal have, om muligheden for at nå til en fælles forståelse.
Jeg vil godt understrege, at jeg fortsat finder, at det er utrolig vigtigt, at vi kan opretholde en konkurrencedygtig produktion i landbruget i Danmark.
Jeg mener også, det er nødvendigt at give landmændene muligheder for at tilpasse sig strukturmæssigt til den konkurrence, de skal kunne matche i fremtiden, for uanset hvad vi beslutter her i Folketinget, fortsætter strukturudviklingen.
Vi har jo set, at strukturudviklingen kører videre, uanset hvilke landbrugslove vi måtte vedtage, for der findes altid metoder til at komme
videre.
Vi har endnu ikke set konsekvenserne af CAP-reformen, men der er ikke nogen tvivl om, at den vil skærpe konkurrencen, uanset at den ikke blev så ambitiøs, som et flertal her i Folketinget ønskede og gerne havde set.
Jeg synes også, det er vigtigt, at de bedrifter, vi får i fremtiden, bliver af en sådan størrelse, at det er muligt at ansætte medarbejdere, så det også bliver muligt for landmandsfamilier at have et ganske almindeligt familieliv og holde ferie ligesom alle andre mennesker.
Nutidens unge piger orker ikke at være gift med en landmand, der passer køer 365 dage om året, og det synes jeg vi bør have en vis forståelse for.
Lovforslaget medfører ikke nogen revolution.
Som flere har været inde på, vil der fortsat være en bred vifte af landbrug, for det er jo ikke alle landmænd, der har mulighed for eller ønsker at købe 400 ha.
Jeg vil godt sige om den herremandsmentalitet, som mange af ordførerne har været inde på, at det er en illusion at tro, at man vil kunne sammenlægge fuldstændig, som man har lyst til, efter de regler, der ligger i lovforslaget.
Om end man kan nå længere ud med 10 km i luftlinje end med 10 km ad landevejen,
Jeg forstår, at nogle har lidt problemer med det, fordi de synes, at 200 ha er for meget.
Så begrænsningerne i lovforslaget er talrige, og de giver altså ikke mulighed for de kæmpestore landbrug, som nogle øjensynligt på en eller anden måde har fået ind på nethinden.
Der bliver mulighed for flersidig anvendelse af landbrugsjorden i langt større udstrækning end tidligere, og ejerne kan frit vælge, om de vil dyrke jorden eller ønsker at indfri kravet om at omlægge driftsjord til natur.
Forslaget åbner også mulighed for, at fonde, offentlige myndigheder og i øvrigt også foreninger vil få væsentlig lettere ved at erhverve landbrugsjord.
Så alt i alt synes jeg, der ligger nogle pejlemærker i lovforslaget, som kan være med til at indfri nogle af de forventninger, som også landbruget har til den fremtidige strukturudvikling.
Lovforslaget bygger, som flere også har været inde på, i meget stor udstrækning på udspillet fra det udvalg, der har siddet og arbejdet og kom med oplægget før sommerferien.
Repræsentanterne for landbrugets organisationer var ikke i alle tilfælde enige i udvalgets anbefalinger og foreslog andre grænser for muligheden for at struktursammenlægge, men bortset fra reglerne om fortrinsstilling var der stort set ikke de store divergerende opfattelser, og at regeringen pr. automatik skulle adoptere landbrugets udspil som den eneste sandhed, tror jeg ikke.
Det var ikke nødvendigvis den vej, man ønskede at gå.
For så vidt angår fortrinsstillingen, har jeg jo aldrig lagt skjul på, at jeg personlig synes, den er en vanskabning, og at den i virkeligheden burde fjernes fuldstændig.
Jeg ved ikke, om hr. Martin Lidegaard er i salen, men jeg vil godt svare ham alligevel.
Hele diskussionen om harmoni hører jo ikke til i forbindelse med landbrugsloven, men når vi har afsluttet forhandlingerne om vandmiljøplan III, vil den blive indarbejdet i driftsloven.
Så vil jeg godt knytte nogle ganske få bemærkninger til nogle af de elementer, der er blevet bragt frem i debatten.
Jeg tror, næsten alle ordførerne har været inde på jordbrugskommissionerne, og her har vi valgt en midlertidig løsning for ikke at foruddiskontere Strukturkommissionens udspil og de politiske drøftelser, der på et eller andet tidspunkt formodentlig munder ud i en ændring af den amtskommunale struktur.
Indtil videre bliver jordbrugskommissionerne derfor liggende i det regi, hvor de har ligget hele tiden.
Sammensætningen af jordbrugskommissionerne mener jeg der har været bred enighed om.
Jeg tror, det var hr. Keld Albrechtsen, som mente, at jeg rammer fuldstændig ved siden af skiven.
Nu plejer jeg ellers at være en habil skytte, så det mener jeg faktisk ikke.
Derfor kan jeg ikke forstå det billede, hr. Keld Albrechtsen prøver at tegne af, at de grønne organisationer skulle være utilfredse med udspillet, for det er simpelt hen ikke korrekt.
Som jeg sagde før, har der været divergerende opfattelser med hensyn til fortrinsstillingen, men det er det eneste, man ikke har været enige med de grønne organisationer om.
Landbruget ville jo ikke gå så langt.
Så nævnte Kristendemokraternes ordfører, at vi skal sørge for, at også de, der ikke har landbrug som hovedbeskæftigelse, kan bo ude på landet, og det giver forslaget om, at bygningerne kan sælges fra, netop mulighed for.
Sagen er jo, at hvis vi ønsker at fastholde kravet om en bolig for hver 185 ha, vil man kunne fristes til at lade bygningerne stå og forfalde, fordi der ikke er noget incitament til at holde dem i god stand.
Jeg mener at kunne huske, at hele ideen bag ønsket om at fastholde en ejendom for hver 185 ha stammer tilbage fra loven fra 1998, hvor man arbejdede med byggeklodsprincippet, men alle har jo kunnet se, at det princip ikke fungerer, og derfor synes jeg, det er bedre, at nogle flere får mulighed for at bo på landet med et jordtilliggende på 2 ha, så de kan have lidt hobbydyr ved siden af. Lad os nu se nærmere på de mange forskellige synspunkter, der er kommet frem under debatten.
Til sidst vil jeg godt gentage mit ønske om et bredt forlig om landbrugsloven.
Jeg synes, vi har et godt udgangspunkt i lovforslaget, som det ligger, og så må vi med fælles kræfter se, om vi ikke efterfølgende kan nå frem til en fornuftig løsning under udvalgsarbejdet.