runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2004-03-17:
SF havde ikke tilsluttet sig det her beslutningsforslag og været medforslagsstiller, hvis det var, at vi ikke mente, at det teknisk kunne lade sig gøre.
§ 266 b er en af dem, hvor der virkelig bliver roteret rundt, men det har også vist sig, at § 266 b kan anvendes.
Vi har jo også i de sidste par år kunnet se andre bestemmelser, der er meget konkret formuleret i straffeloven, så jeg føler mig overbevist om, at det kan lade sig gøre.
Men jeg er da også helt sikker på, at der er mange, der deler justitsministerens opfattelse af, at det juridisk er meget vanskeligt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Er det ikke sådan, at straffeloven med jævne mellemrum bliver ændret, og at man hver gang har den her type debatter, altså om hvordan man nu får defineret, hvad det er, vi taler om?
Og så ender det alligevel med, at man kommer frem til så præcise formuleringer, som man overhovedet kan, og derefter er det domstolene, der fastlægger en retspraksis, hvorefter der dømmes.
Jeg står her med § 266 b, den om freds- og æreskrænkelser.
Og der står f.eks.: Den, der offentligt eller med forsæt til udbredelse i en videre kreds fremsætter udtalelser eller anden meddelelse, ved hvilken en gruppe af personer trues, forhånes eller nedværdiges på grund af osv. osv.
Altså, hvad er det, kan man også spørge?
Hvad vil det sige at trues, forhånes og nedværdiges?
Så er det ikke sådan, at hvis vi nu fik skrevet ind i straffelovgivningen, at det var forbudt at propagandere for selvmord, så ville vi alligevel ret hurtigt finde ud af, hvad vi mener med det?
Når jeg f.eks. ser Google igennem og ser, hvad man får frem under selvmord, så synes jeg egentlig, det er meget tydeligt, hvor der er tale om en propagandering, og hvor der ikke er tale om forebyggelse eller forskningsrapporter.
Anne Baastrup (SF), 2004-03-17:
Nu tror jeg ikke rigtig, der var noget spørgsmål, men min kommentar er, som jeg også sagde i min ordførertale: Vi agter at arbejde for, at det simpelt hen rent faktisk teknisk kan lade sig gøre, og det vil vi selvfølgelig bruge udvalgsarbejdet til.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-17:
Jamen jeg er helt enig i, at der skal en bred indsats til, men det, at der skal en bred indsats til, at vi skal se på flere løsningsforslag for at få reduceret antallet af selvmord også i vort eget land ikke mindst blandt børn og unge, skal jo ikke forhindre Folketinget i at træffe bare én afgørelse, der kunne være med til at bidrage til, at vi får reduceret antallet af selvmord. Jeg synes helt ærligt, at det bliver sådan lidt af en, ja, for at sige det lige ud, dårlig undskyldning, når man også vil afvise det her forslag med, at nu skal vi for det første tænke bredere, for det mener jeg ikke udelukker at vi tager et konkret skridt og for det andet tænker os godt om, inden vi eventuelt kriminaliserer det at propagandere for selvmord.
Vi skal tænke os godt om, men det er jo også det, beslutningsforslaget lægger op til, for bliver det vedtaget, skal regeringen jo vende tilbage med et egentligt lovforslag, som så er gennemtygget og sikrer, at anvendelsesområdet bliver meget præcist.
Hvorfor ikke bare tage dette enkle skridt?
Det udelukker jo overhovedet ikke, at man tager fat på en langt bredere indsats end den, som beslutningsforslaget i sig selv rummer.
Irene Simonsen (V), 2004-03-17:
Jeg vil gerne sige til fru Anne Baastrup, at som jeg hører justitsministerens tale her, så vil vi netop kunne komme til at risikere at stå i det her problem, fordi man ikke lige absolut kan skrive sig helt ud af det, og det er dér, jeg bare maner til besindelse. Jeg mener ikke, at vi ikke skal gøre noget. Jeg mener ikke, at vi ikke skal se det her beslutningsforslag som en vej til at komme videre, men at vi måske lige et øjeblik skal mane til besindelse og sige: Vi skal lige sikre os, at det også bliver gjort på den rigtige måde, at vi får det her håndteret rigtigt, så vi ikke kommer til at ramme noget uhensigtsmæssigt. Jeg vil gerne igen gøre fru Anne Baastrup opmærksom på, at det er så vigtigt, at vi tager alle nuancer ind i det her netop med de unge.
Mobning er et stort problem i det her.
Det er vi godt klar over alle sammen.
Det er jo også en debat, vi skal ind og kigge på.
Vi er nødt til at skulle ind og snakke med nogle eksperter om, hvordan det ser ud, og hvordan vi skal sætte ind her.
Det er det jeg synes, der er så vigtigt.
Der er to ting, jeg gerne vil spørge fru Anne Baastrup om.
Hvis fru Anne Baastrup prøver at tænke sig eksemplet, at der er en, der skriver en bog om sit eget selvmordsforsøg og på den måde indirekte giver nogle anvisninger, og et ungt menneske bliver fanget af det og, hvilket da vil være dybt tragisk, begår
selvmord,
så vil man jo sådan set kunne stille den forfatter til ansvar.
Har fru Anne Baastrup tænkt på, at det også er det, forslaget her rækker ind i?
Jeg tror ikke, det er det, der er fru Anne Baastrups hensigt, og det kan jeg så spørge om.
Det andet er, som fru Anne Baastrup siger her, at der stilles for store krav til de unge i dag.
Men Michael Esmann fra »Livslinien« siger faktisk, at det lige præcis er det modsatte, der somme tider gør sig gældende, nemlig at der har været for meget beskyttelse omkring de unge, sådan at når de så løber ind i f.eks. et kæresteproblem, kan de ikke håndtere det.
Vil fru Anne Baastrup give mig ret i, at det er meget nuancerede problemer, vi skal ind og kigge på?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-17:
Det kan kun være nogle meget specielt sammensatte mennesker, der finder på at oprette hjemmesider med opskrift på at begå selvmord, en fuldstændig uansvarlig handling.
Så et forbud mod, at disse sider kan vises i Danmark, falder godt i tråd med Dansk Folkepartis politik.
Men hvorfor egentlig stoppe her?
Der findes andre hjemmesider, hvor budskabet er lige så afskyeligt og skabt af mere eller mindre sindsforvirrede personer, ja, sågar hjemmesider, som opfordrer til mord, f.eks. de hjemmesider, den fanatiske islamiske organisation Hizb-ut-Tahrir lavede.
De er vel egentlig også med i den kategori, der hedder afskyelige hjemmesider.
Jeg mener, at man måske ligefrem burde oprette en kasse til afskyelige hjemmesider, som man kunne udstede forbud mod, f.eks. de omtalte hjemmesider, som giver en opskrift på selvmord, eller en hjemmeside, som opfordrer til mord på forskellige befolkningsgrupper.
Eller hvordan med de hjemmesider, der handler om pædofili?
Hvis vi kunne finde sammen om at blive enige om, at der er en række elementer, en række hjemmesider, som kan bruges på en yderst uheldig måde, synes vi, at det ville være en fortrinlig idé at få oprettet forbud mod sådanne hjemmesider.
Vi har selvfølgelig så det tekniske problem, der består i, at at de pågældende hjemmesider ligger i udlandet, altså på udenlandske servere, og hvad gør man så?
Der må tekniske afklaringer finde ud af, om det er muligt at sætte nogle filtre ind på internetudbydernes servere, således at når man forsøger at accesse en sådan hjemmeside, så bliver den filtreret fra.
Jeg er sikker på, at en sådan teknisk foranstaltning er mulig, uden at det medfører, at man behøver at oprette i tusindvis af softwareprogrammer, som skal ligge på en hel række servere.
De snabler, som internetudbyderne har ud i den store verden, er ikke et stort antal, og jeg mener, at hvis man på de servere lægger filtre ind, der afskærer hjemmesider med et specifikt indhold, så ville vi kunne få løst en stor del af den problematik, som forslagsstillerne har i forbindelse med at forbyde hjemmesider af den pågældende art.
Det tror jeg ikke.
Men det er selvfølgelig noget, der kan blive afklaret i udvalget, hvorvidt vi støder på nogle andre problematikker der.
Så Dansk Folkeparti vil meget gerne støtte det pågældende beslutningsforslag, men vi vil være sikre på, at vi ikke løber ind i nogle problemer, der gør, at de forbud, vi udsteder, den lov, vi vedtager, den lov, som regeringen skal lave, hvis det her beslutningsforslag bliver vedtaget, ikke kan lade sig gøre rent teknisk alligevel.
Vi synes ikke, det er nogen god idé at få lavet love, som det vil være umuligt at overholde i praksis.
Det vil vi være åbne over for at se på i udvalgsarbejdet og anser i øvrigt beslutningsforslaget og initiativet til det for at være ganske udmærket.
Sandy Brinck (S), 2004-03-17:
Se, nu er jeg heller ikke jurist, og jeg ved ikke, hvorfra man har fået den opfattelse, at jeg har god forstand på jura.
Men tak for det.
Jeg synes, at vi skal kigge på, hvad vi har gjort i forbindelse med børnepornografi.
Det kan vi få afklaret.
Men må jeg ikke også sige i den sammenhæng, at nej, jeg går heller ikke rundt med en eller anden naiv tro på, at vi kan forhindre, at nogen unge overhovedet render ind i en hjemmeside.
Det er akkurat samme problematik, som vi har haft med børnepornografi.
Derfor synes jeg faktisk, at vi har noget, vi kan kopiere om ikke direkte så i hvert fald lade os inspirere voldsomt af, hvis det, der står i beslutningsforslaget, ikke duer.
Det vil jeg nu sætte spørgsmålstegn ved om det ikke gør.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Tak for den flotte støtte fra Socialdemokratiets side til forslaget.
Jeg synes, det er en rigtig god idé, at vi får lavet en sådan konference, og jeg er fuldstændig enig i, at det, at der er brug for en bred indsats, ikke bør skygge for, at man også kan lave sådan en meget målrettet indsats. I den forbindelse kunne jeg godt tænke mig at høre fru Sandy Brinck, som jo har god forstand på jura, om fru Sandy Brinck kan se, hvordan vi kan ændre på straffelovgivningen, sådan at vi ikke kommer i karambolage med de grundlæggende principper for vores straffelovgivning.
Er der en mulighed for at gå ind og lave en minimal justering, som alligevel får den virkning, at det bliver forbudt at have de pågældende hjemmesider liggende på sin server?
Sandy Brinck (S), 2004-03-17:
n 20 pct. af de 16-19-årige unge danskere har overvejet selvmord inden for det seneste år; der er sket en stigning på 30 pct. i selvmordsforsøg blandt den samme aldersgruppe alene fra 1999 til 2000.
Tallene er jo skræmmende og bør fortælle os noget om, at vi faktisk også bør gøre noget.
Årsagen er nok næppe alene let adgang til opskrifter på selvmord via internettet, men adgang til metoder og redskaber gør selvmordstanker lettere at omsætte, hvilket vi for alt i verden må undgå. Socialdemokraterne synes, at det ville være rigtigt at udvide straffebestemmelserne, sådan at man ud over at kunne straffe for direkte medvirken til selvmord også kan straffe dem, som opfordrer og vejleder og på den vis medvirker til selvmord.
Så vi kan støtte forslaget.
Det, vi dog gerne vil benytte lejligheden til at få inddraget i debatten, er også den egentlige årsag, som også Venstres ordfører var inde på.
Det har stødt mig, at der i bemærkningerne til beslutningsforslaget står: »Det drejer sig om unge med en smule ondt i livet.«
Det ved jeg ikke om det gør.
Jeg synes faktisk, at det er en noget let påstand, som risikerer at medvirke til, at vi ikke tager unges liv og bekymringer og deres smerte alvorligt.
Socialudvalget har fået tilsendt noget, man kalder et bekymringspapir fra Vejle Amt, hvor flere tendenser påpeger, hvor alvorligt vi bør tage tallene for den der ultimative smerte i livet, som selvmord jo er et udtryk for.
Blot for at nævne nogle få af de tendenser, som man påpeger fra Vejle Amt, så er det bl.a., at mange unge føler sig uønsket alene, altså ensomme, de har ikke nogen at snakke med, hverken voksne eller jævnaldrende, der er en stigende tendens til depressioner blandt børn og unge, stigende tendens til spiseforstyrrelser og dermed den noget langsommere død, voldelig adfærd som udtryk for foragt for andres og eget liv og ikke mindst over for samfundet, brug af rusmidler som den flugtvej, det kan være fra et liv, man ikke kan overskue.
Der er faktisk ret mange grunde til at være bekymret og tage situationen omkring unges livsvilkår alvorligt.
Beslutningsforslaget her er ét sted at handle, og det medvirker vi meget gerne til, men vi har det ikke sådan, at fordi vi synes, vi skal gøre noget på en bred palet, kan vi ikke gøre det konkrete og det specifikke nu.
Ud over dette beslutningsforslag synes vi, at der er brug for en mere dybdegående diskussion med udredning af unges livsvilkår anno 2004, med en samling af de tendenser, vi jævnligt møder og sporadisk diskuterer.
Derfor ville vi faktisk foreslå, at Folketingets Retsudvalg, Socialudvalg og Sundhedsudvalg i fællesskab laver en høring om unges vilkår bredt.
Hvad er det for nogle livsvilkår, som giver de her tendenser, som er så alvorlige.
Vi kunne jo passende gøre det som optakt til den internationale konference, der skal være, så vi er godt klædt på, og så vi ved noget om, hvordan vores unge rent faktisk oplever livet.
Vi støtter altså det her forslag, men vi synes også, vi skal have fat i roden til, hvorfor i alverden unge søger information om selvmord.
Anne Baastrup (SF), 2004-03-17:
Fru Irene Simonsen har fuldstændig ret i, at det er meget vanskeligt at finde ud af præcis, hvad den enkelte unges problem er, som gør, at vedkommende forsøger selvmord.
Det, vi ved fra norske undersøgelser, er, at mobning i skolen - både for mobberen og for den, der mobbes - kan føre til overvejelser om, at livet er så forfærdeligt, at man ikke gider det længere.
Og så synes jeg, at fru Irene Simonsen forsøger at finde hår i suppen.
Der er forskel på at skrive en skønlitterær bog og så at propagandere.
Hvis fru Irene Simonsen gerne vil finde hår i suppen, er det o.k. med mig, men vi har forsøgt at formulere det på en sådan måde, at man ikke kan rammes af det her.
Dertil kommer jo, at det er et helt stilfærdigt beslutningsforslag, og de kloge folk i Justitsministeriet kan sagtens skrive sig ud af det her, således at man stadig væk kan læse en bog om selvmord.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-17:
Lovforslaget ønsker at fjerne hindringer for digital kommunikation bl.a. til og fra domstolene.
Det gælder retsplejeloven, konkursloven, dødsboskifteloven og skifteloven, hvor der indsættes generelle bestemmelser om, at meddelelser til retten kan sendes ved brug af digital kommunikation, altså f.eks. e-mail.
Det er frivilligt for brugeren, om han eller hun vil sende mail, og denne skal være gyldig og forsynet med en digital signatur.
Omkring fremsendelse af mailen til domstolene opstår den interessante problematik, som hedder, hvornår en henvendelse er modtaget i retten.
Af lovforslaget fremgår det, at det er den, når meddelelsen kan gøres tilgængelig for retten.
Dette har betydning for bl.a. fristafbrydelser og forældelser.
Men det giver et andet interessant problem, nemlig hvis
en mailserver er nede i længere tid og en vigtig meddelelse til retten ligger på denne,
vil den så være at betragte som tilgængelig for retten?
Det er et spørgsmål, jeg synes vi bliver nødt til at grave lidt i.
Og hvordan står afsenderen rent retsligt i et sådant tilfælde?
Men generelt mener jeg nu, at hvis man har nogle yderst vigtige dokumenter, der skal frem til retten, så vil det nok være en god ting for det første at sende dem i god tid.
Og hvis man vil være hundrede procent sikker på, at også ens e-mail-fremsendelse kommer frem, så kan man jo også vælge at sende vigtige dokumenter med posten.
Så er man i hvert fald sikret. En række ændringer for behandling af personer i forvaring og overførsel af varetægtsarrestanter til fuldbyrdelsesinstitutioner gennemføres også.
Jeg vil ikke læse op alle de gode tiltag, der er heri,
men Dansk Folkeparti kan generelt tilslutte sig de ændringer, der fremføres her. Og så vil jeg regne med, at vi under udvalgsarbejdet lige får afklaret med hensyn til en e-mail, der hænger i en server, der er nede i flere dage i træk, hvordan man egentlig forholder sig til den.
Jacob Buksti (S), 2004-03-17:
Jeg vil da gerne supplere ministerens sidste betragtninger med, at vi sådan set aldrig har lagt skjul på, heller ikke offentligt, at vi gerne vil rose ikke regeringen, men ministeren, ikke for hurtigheden, men for tilgangen til det her.
Det gjorde vi allerede efter samrådet i Udvalget for Forretningsordenen, fordi vi mener, at ministerens tilgang var langt mere positiv og fremadrettet end statsministerens
på det samme møde
Vi er heller ikke overraskede over, at det tager lang tid.
Det var sådan set det, vi allerede påpegede under det pågældende møde.
Når det var sådan, at det lidt var et problem, var det, fordi statsministeren har sat alt i stå, så vi ikke engang kan spørge fra det øjeblik, hvor statsministeren har sagt, at der bliver nedsat en kommission, og så indtil den bliver nedsat.
Men det, jeg godt ville spørge ministeren om, er, om ministeren overhovedet ikke i processen her har overvejet den anden mulighed, som også hr. Jens Peter Vernersen var inde på.
Når nu koncentrationen i revisorbranchen er sådan, at det kan være svært at finde nogen, der ikke på den ene eller den anden måde kan sættes spørgsmålstegn ved, ville man dog ikke så overveje den mulighed at finde ekspertisen et andet sted, f.eks. på universiteter?
Irene Simonsen (V), 2004-03-17:
Da Venstres ordfører, hr. Freddy Dam, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne oplæse følgende: L 180 indeholder forslag til ændringer i retsplejeloven, konkursloven, dødsboskatteloven og skifteloven.
Lovforslagets væsentlige indhold er at skaffe mulighed for at lette og fremme anvendelsen af moderne informationsteknologi ved domstolene.
Der indsættes generelle forskrifter om formkrav, skriftlighed og underskrift i de fire love.
En arbejdsgruppe under Domstolsstyrelsen har udarbejdet en redegørelse om digital kommunikation, som derefter har været forelagt Retsplejerådet til udtalelse.
Efter lovforslaget er det borgerne selv, der bestemmer, om kommunikationen med domstolene skal ske digitalt eller på normal vis med korrespondance på papir.
De skal give samtykke, hvis kommunikationen skal være digital.
Meddelelser fra retterne skal være krypteret, mens meddelelser fra borgerne kan være krypteret, og der kan anvendes digital signatur for at sikre afsenderens identitet.
Borgerens meddelelser anses for modtaget af domstolen, når de er kommet frem til retten, dvs. når meddelelsen kan gøres tilgængelig for retten.
Høringssvarene viser generelt tilfredshed med forslaget, de hørte fokuserer især på sikkerhed og ressourcer.
Sikkerheden tilgodeses af borgerens frie valg af kommunikationsform og domstolens pligt til kryptering.
Ressourcespørgsmålet er løst, i og med at ikrafttrædelsesbestemmelsen er indrettet således, at justitsministeren bestemmer det relevante tidspunkt.
Det betyder, at ikrafttræden kan ske område for område, når domstolene har fået indrettet deres edb-systemer til at betjene borgerne digitalt.
Forslaget indeholder desuden seks ændringer af mere teknisk karakter, nemlig regler om begrænset sagsfremstilling i såvel i byretskendelser som i byretsdomme, udførlig begrundelse, midlertidig beskikkelse i dommerstillinger i mere end et år, særlig grundet samtykke fra retspræsident, inddrivelse ved udpantning og lønindholdelse af diciplinærbøder pålagt advokater af advokatmyndighederne, regler om behandling af vidner og skyldnere, der er taget i forvaring - regler om behandling af varetægtsarrestanter eller strafafsonere finder efter retspraksis ikke anvendelse - frivillig overførsel af varetægtsarrestanter til fuldbyrdelsesinstitutioner uden rettens godkendelse, når
samtykke fra arrestanten, anklagemyndigheden og institutionens ledelse foreligger, præcisering af § 777, tredje punkt, behandling i institution af frivillige tvangsmæssige arrestanter.
Alt i alt er der tale om et godt lovforslag, der moderniserer lovgivningen og viderefører regeringens bestræbelse på digitalisering af den offentlige sektor, bestræbelser, som Venstre naturligvis støtter.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-03-17:
Det her forslag er det første i rækken af lovforslag til at forbedre jordforureningsloven.
Ifølge dette forslag til lovændring skal kommunalbestyrelser, amtsråd og bestyrelser for kommunale fællesanlæg ikke længere være bundet af en 20-årig forældelsesfrist.
Nu bliver der hjemmel til, at kommuner m.fl. selv kan træffe beslutning om, hvorvidt de vil hjælpe en borger, der er kommet i klemme med en forurenet grund, som borgeren har købt af kommunen.
Der har været sager, hvor kommunalbestyrelser har tilkendegivet, at de meget gerne ville hjælpe økonomisk med oprensning af en forurenet grund, som borgerne havde købt af kommunen, men det har ikke været muligt at hjælpe på grund af den 20-årige forældelsesfrist, som er i den nuværende lov.
Det er så lykkeligt, at det nu bliver muligt for kommunalbestyrelserne at træde hjælpende til.
Den anden ting i lovforslaget er en forlængelse af søgsmålsfristen fra de nuværende 6 måneder til 12 måneder.
Det er sådan, at de her jordforureningssager er nogle komplicerede sager, så det er altså noget svært noget, vi har med at gøre.
Det er derfor rimeligt at forlænge den periode, hvori man skal tage stilling til, om sagen skal prøves ved en domstol.
Så det er vi også meget positive over for.
Sideløbende med de to ændringer, der her er skitseret, er der sendt et aktstykke til Finansudvalget med ønske om, at Finansudvalget tilslutter sig, at der fra 2004 kan anvendes op til 8 mio. kr. om året på en ordning, hvor de boligejere, der står på venteliste til en allerede fastlagt oprydning efter værditabsordningen, kan tilbydes lån, hvor staten yder
Lånet optages af grundejeren hos et pengeinstitut eller et realkreditinstitut efter gældende regler.
Det betyder, at der kan komme hurtigere gang i de nødvendige oprydninger.
I starten sagde jeg, at dette lovforslag var det første i rækken af ændringer af jordforureningsloven.
Der vil nu blive nedsat et par arbejdsgrupper, som skal lægge grundlaget for flere forslag til ændringer, som eventuelt vil blive fremsat til efteråret.
Vi synes, at det er et godt initiativ, der er her, og vi håber også på, at de kommende initiativer vil føre til nogle fornuftige ændringer af jordforureningsloven.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-03-17:
Vi må også sige, at Dansk Folkeparti er særdeles positiv over for lovforslaget her, L 167, idet vi selvfølgelig har presset regeringen, føler vi selv.
I hvert fald har vi gjort et stort stykke arbejde for at få taget hånd om netop de her ting.
Når vi ser tilbage på den gamle lovgivning, som SR-regeringen rigtigt nok var ophavsmand til, må vi sige, at der var mange problemer, eller i hvert fald en del, som skulle rettes op.
Med det her lovforslag synes vi i Dansk Folkeparti, at vi i hvert fald er kommet et lille stykke fremad.
Men vi siger også, at det selvfølgelig ikke er nok.
Det her er kun en start, og vi ønsker yderligere tiltag på det her område, idet vi føler, at der er mange ting, der skal rettes op.
Men som sagt har der været en del konkrete sager, som gør, at netop det her lovforslag nu bliver fremsat, og der har vi set, at der har været nogle grunde, som har været forurenet.
Det er jo ikke andet end rimeligt, at kommunen, som har taget den fulde pris for denne plads, også er med til at rense jorden op, uden at det så koster de ejere noget.
Det er fint, at det ikke kun er i 20 år, man kan få denne tilgodeseelse, kan man kalde det.
Jeg hilser det velkommen, at selv om der går mange flere år, så kan kommunen gå ind og sige: Vi har selvfølgelig et moralsk ansvar, som vi gerne vil stå fuldt og fast ved, og så kan vi betale den her oprensning.
Så er der det med, at man får en forlængelse af søgsmålsfristen.
Der er mange spørgsmål, man skal tage hensyn til, når man bliver udsat for sådan en svær sag.
Så vi synes, det er meget rimeligt, at man forlænger søgsmålet fra 6 måneder til 1 år.
Dansk Folkepartis fulde støtte