runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2000-09-07:
Hr. Jan Petersen svarede mig før på spørgsmålet om læplantninger: at det var, fordi Venstre var optaget af, at landbruget fik tilskud.
Ja, det har Socialdemokratiet jo været i 100 år, hvis det skulle være det.
Næ, vi er meget mere optagede af regeringens tillid eller mangelen på samme
Det giver arbejdspladser.
Det giver sådan set alle de ting, som regeringen normalt står og roser sig selv for, at den har gjort på miljøområdet.
Men tilbage til om det er troværdighed, regeringen udøver her.
Jeg vil bare spørge, om det så var en fejltagelse, at regeringen ved vedtagelsen af landdistriktsstøtteloven her i år 2000 også dér tilkendegav, at det offentliges medvirken i indsatsen også var noget, man kunne støtte fra regeringens side.
Var det en fejltagelse, så er det jo i orden.
Men det er jo underligt, når det skete i år 2000, at nu, hvor vi kommer hen til august, så holder det ikke længere, så er det væk.
Jens Vibjerg (V), 2000-09-07:
Hr. Jan Petersen svarede overhovedet ikke på mit spørgsmål om bevillingen på de 300 mio. kr. på arbejdsmiljøområdet.
Nu ved jeg godt, at det er, fordi hr. Jan Petersen ved, at det selvfølgelig vil være endnu en hindring for at få de svage ud på arbejdsmarkedet, men kan hr. Jan Petersen ikke bare løfte lidt af sløret for, hvilke barrierer man med det her initiativ har tænkt sig at lægge ind i den aktive arbejdsmarkedspolitik?
Jan Petersen (S), 2000-09-07:
Jeg har lidt svært ved at svare hr. Jens Vibjerg, for jeg forstod ikke rigtig spørgsmålet.
Altså de 300 mio. kr., jeg har talt om, handler om en arbejdsmiljøafgift, og den kan man så være uenig eller enig i giver en barriere.
Jeg tror ikke, den giver nogen barrierer.
Jeg tror, den giver en forebyggende effekt, når den er indført, og når vi også begynder at arbejde med det økonomiske incitament til at lave et ordentligt arbejdsmiljø.
Når jeg talte om, hvad der skal ske i arbejdsmarkedspolitikken, ja, så var det lidt inspireret af, hvad der foregår i det amt, jeg selv er valgt i.
Det kunne da godt være, der kom nogle gode erfaringer med at have nogle nye og måske mindre rigide regler, og at man på den måde kunne gå mere målrettet til værks.
Men jeg ved ikke, om det var det, spørgsmålet omhandlede.
Hr. Hans Christian Schmidt bebrejder mig stadig væk læbeplantningen.
Jeg ved godt, jeg ikke får noget svar nu, men så kan det jo komme i forbindelse med Venstres indlæg.
Mon ikke jordbrugerne efterhånden er i stand til selv at betale læbeplantningen?
Når vi går ud og prøver at sanere i de erhvervstilskud, vi har, også selv om de hver for sig kan have fornuftige formål - jeg tror endda Venstre ligefrem selv indimellem har sympati for, at vi sanerer i erhvervssubsidier - og når vi så kommer til det konkrete, hvor det skal ske, så er det, man bliver bange for sin egen skygge, eller er det sit eget bagland?
Nej, jeg ved ikke om det med folkehøringen: om kritikken kun skyldes den manglende deltagelse, men det lød bare, som om man ikke rigtig havde været med og derfor også fuldstændig overså, at folkehøringer handler om andet end penge og det slagsmål, som er klassisk herinde.
De handlede også om mange små, men vigtige hverdagsting, som kan rettes uden ændringer i regler, uden nye bevillinger, men bare ved at sætte mennesker på dagsordenen, arbejde med holdningerne og begynde at efteruddanne folk til nye opgaver i ældreomsorgen.
Det var også en del af folkehøringerne, og derfor er det ikke nogen stor skuffelse for os. Jeg kan godt forstå den politiske interesse i at få
det gjort til en stor skuffelse, fordi der blev sat en positiv dagsorden, og der blev appelleret til mange partnere i den sag.
Og der bliver ikke tale om, at det her ikke bliver til noget.
Om hr. Thulesen Dahl vil være med eller ej, kan jeg jo ikke vide, men jeg tror det ikke.
Og sluttelig til hr. Frank Dahlgaard: Jeg kan ikke nøjes med en garanti om, at der ikke skete en dyt med obligationsrenterne efter den sidste afstemning.
Jeg tør ikke satse på, at hr. Frank Dahlgaards garanti holder efter et nej den her gang. Den risiko løber jeg ikke.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-09-07:
Det er altså lidt beskæmmende.
Når man forsøger at interessere sig lidt for de ældres forhold, så får man at vide af hr. Jan Petersen: Hvor meget deltog Dansk Folkeparti i regeringens folkehøringer?
Jamen helt ærligt, mange af vores folk deltog jo selvfølgelig som tilhørere, som man kunne få lov til, mens alle ministrene osv., der skulle i TV-Avisen om aftenen, kunne sidde der foran.
Vi havde da nok allerede dengang på fornemmelsen, at det, der var tale om, var sådan nogle indstuderede mediedækkede folkehøringer, og at det var det, det drejede sig om.
Desværre får vi jo så også her under debatten i dag afklaret, at der stort set heller ikke var mere i det.
Man har afsat en pulje på 1 mia. kr., som skal deles mellem en masse forskellige initiativer.
Det er jo varm luft.
Og hvad er svaret så?
Ja, svaret er, at oppositionen må anvise, hvordan regeringens bebudede initiativer over for de ældre kan løftes!
Det står jo mere og mere klart, at det ville være en katastrofe for hr. Jan Petersen, hvis hans egen finanslov bliver vedtaget uændret.
Det er jo det, der er sagens kerne her.
Og hr. Jan Petersen appellerer til oppositionen om at finde bl.a. de midler til de ældre, som regeringen nu har lovet, bl.a. ved de her folkehøringer.
Frank Jensen (S), 2000-10-04:
Jeg har allerede i første runde tilkendegivet - hvis hr. Kristian Jensen lytter til besvarelsen og ikke er mere optaget af, hvilke polemiske kommentarer der skal fyres af i næste runde - at der allerede er taget initiativ til et møde med repræsentanter for Ringkøbing Amt.
Mødet er berammet til begyndelsen af den kommende måned.
Som jeg har tilkendegivet, er jeg åben over for at se på, hvordan vi kan styrke det, der har været fundamentet for regeringen, nemlig det akutte beredskab, og forbedre det i forhold til borgerne.
Der ligger altså en indstilling - jeg er glad for, at hr. Kristian Jensen har læst den; det har spørgsmålet ikke båret præg af, men lad nu det ligge - og det er den, vi arbejder med i udgangspunktet.
Det var en enig indstilling fra alle aktører, inklusive den forening, som Ringkøbing Amt er medlem af, nemlig Amtsrådsforeningen.
Lad os nu se, når denne her plan kommer, om den også tilfredsstiller Ringkøbing Amt.
Jeg er lydhør.
Jeg har allerede planlagt et møde.
Og målet er - sagt igen - at lave en alarmeringscentral, som kan tilfredsstille alle de servicebehov, som borgerne har.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldet spørgsmål Spm. nr. S 3758
Kristian Jensen (V), 2000-10-04:
Kære justitsminister,
jeg har læst den rapport.
Lad nu være med at blande andre ting ind i sagen.
Det kan godt være, at det ikke passer med den rapport, der blev skrevet for et år siden, men som minister har man vel det ansvar, at man tager sagerne op, når de kommer, ser på, om den kan være med til at forbedre borgernes situation, og prøver at hjælpe dem.
Derfor er det, at jeg gentager det spørgsmål, som ministeren gik uden om lige før: Hvis ministeren får dokumentation for, at forsøgsordningen kan forbedre situationen, være med til at redde menneskeliv, vil ministeren så være klar til at give Ringkøbing Amt den forsøgsordning, de har bedt om i månedsvis?
Frank Jensen (S), 2000-10-04:
Jamen jeg kan opfordre hr. Kristian Jensen til at læse den betænkning, der ligger fra det udvalg, der blev nedsat i 1998.
Den drejer sig om akut medicinsk indsats og alarmering.
Jeg vil bare sige: Det, jeg bygger min gengivelse på både her i dag og i de skriftlige svar, jeg afgav den 12. september til spørgeren, er de faglige indlæg, der bl.a. ligger i betænkningen og også i det arbejde, som foregår hos Rigspolitichefen.
Målet for regeringen har været at styrke det akutte beredskab og indsatsen over for tilskadekomne, og det er det, vi arbejder på.
Vi er klar til snart at udmønte det.
Jeg forstår, hr. Kristian Jensen har nogle andre formål.
Det skal jeg ikke blande mig i.
Jeg arbejder med sagen ud fra den målsætning, som jeg har tilkendegivet både skriftligt og mundtligt her i dag.
Gyda Kongsted (V), 2000-10-04:
»Vil ministeren oplyse, hvorvidt situationen omkring en patient, der af et hospital bliver visiteret til ophold på et plejehjem uden at give sit skriftlige samtykke, er at sammenligne med en tvangsmæssig foranstaltning overfor patienten?«
Skriftlig begrundelse
Af »Rapporten« på Kanal 2 den 27. juli 2000 fremgik det, at en ældre kvindelig patient, indlagt på Bispebjerg Hospital, blev tvangsvisiteret til en plejehjemsplads på Amager, selv om kvinden ikke var færdigbehandlet.
Kvinden havde under sin hofteoperation pådraget sig en hjerneblødning og havde derfor et akut behov for genoptræning.
Kvinden fik valget mellem enten at blive sendt hjem til egen pleje eller at blive visiteret til en plejehjemsplads på Amager, hvor der ikke var genoptræningsmuligheder, og hvor hun i øvrigt selv skulle betale 55 kroner i døgnet for sit ophold.
Direktøren for Bispebjerg Hospital erkender, at hospitalet på grund af ferie har benyttet sig af ovenstående praksis.
Kristian Jensen (V), 2000-10-04:
Det kan godt være, at justitsministeren mener, at det er polemisk at forsøge at lave et bedre alarmsystem, der kan redde menneskeliv i Vestjylland.
Sådan opfatter vi det ikke derude, hvor jeg kommer fra, og det må så stå for ministerens
egen regning at komme med den slags kommentarer.
Jeg kan konkludere, at det ikke er et økonomisk argument.
Jeg konkluderer, at det ikke er, fordi man har et ensartet koncept.
Det har ministeren bekræftet man ikke har.
Der er forskelle fra amt til amt.
Og dermed må det være, fordi ministeren ikke har fundet ud af, at det her kan være med til at redde menneskeliv.
Derfor er mit konkrete spørgsmål til ministeren: Hvis ministeren på det møde, der skal være med Ringkøbing Amt, får forelagt dokumentation for, at medhørsordning og hurtigere reaktionstid kan være med til at redde menneskeliv, er ministeren så klar til at tillade amtet at indføre den forsøgsordning, de nu har bedt om i månedsvis?
Jeg vil gerne anholde, at ministeren ikke har svaret på det, der blev spurgt om tidligere, og jeg føler faktisk heller ikke, at ministeren svarer helt på det, der bliver spurgt om nu.
Der er et ønske fra Ringkøbing Amt om at prøve det her system af, og jeg kan ikke forstå hvorfor ikke, for jeg har ikke mødt noget argument om, at det vil give et dårligere system, at det vil være til skade for lokalbefolkningen.
Så hvis amtet har et ønske om at prøve det af, hvorfor bliver der så ikke udvist lidt fleksibilitet fra ministeriets side, sådan at det forsøg kan prøves?
Så blev der argumenteret med, at der jo er ensartede koncepter for alle alarmcentraler over hele landet.
Jens Kirk (V), 2000-10-04:
Og hvis det er mere end halve år, der går, burde man så ikke lytte lidt mere til amtet derude? Vi ønsker altså en forsøgsordning, hvor vi også kan få medhør, og hvor vi måske også kan give en tryghed til dem længst ude, f.eks. i Thyborøn, Torsminde og Nymindegab.
Kristian Jensen (V), 2000-10-04:
Jeg er glad for, at ministeren nu begynder at svare på spørgsmålet og bekræfter, at der er forsøgsordninger andre steder, og at man dermed ikke har et ensartet, landsdækkende koncept, som man skal hæge om.
Ministeren har ikke svaret på, om det var det økonomiske argument.
Det håber jeg så at ministeren vil få lejlighed til.
Men jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke kender til de argumenter, der har været fra Ringkøbing Amt, om at man kan forbedre muligheden for at redde menneskeliv.
Ideen er jo, at det ikke bare er medhør, men også mulighed for tovejskommunikation fra Falck-stationen, der kan give den nødvendige førstehjælp.
Det er mere end blot en hurtig udrykning.
Det er også en hurtig førstehjælp.
Jeg kan ikke forstå, når jeg stillede det første spørgsmål den 1. september 2000 - vi har nu passeret den 1. oktober 2000 - og når jeg ved, at det her har været rejst langt tidligere over for ministeriet, hvorfor ministeren ikke har sat sig ind i sagerne noget før.
Frank Jensen (S), 2000-10-04:
Jeg tror, vi taler forbi hinanden.
Jeg kan forstå på spørgerne, at de til fulde deler ønsket om, at vi giver borgeren den bedste service.
Derfor blev der på regeringens initiativ i 1998 nedsat et meget bredt sammensat udvalg, der skulle se på, hvordan vi kunne styrke beredskabet, når det drejer sig om ambulancetjenesten.
Det var et bredt sammensat udvalg, hvor der også var repræsentanter for Amtsrådsforeningen og Kommunernes Landsforening, og de nåede sidste år frem til en fælles indstilling.
Nu er der så under Rigspolitichefen nedsat en arbejdsgruppe, der skal se på, hvordan vi implementerer den indstilling, der er kommet fra det sagkyndige udvalg.
Jeg mener: Lad os nu afvente det, så vi kan sprede det ud over hele landet.
Det, som spørgeren, hr. Kristian Jensen, stillede spørgsmål om, er rigtigt.
Det kan jeg bekræfte der har på teknologiområdet.
Det er faktisk noget, som vi i politiet gør på alle områder: sørger for, at vi anvender den nye teknologi, herunder også en elektronisk overførselsteknologi fra politiets alarmeringscentral bl.a. over til Falck i de her forsøgsområder.
Jeg har ikke noget kendskab til, og der er ikke argumenteret over for mig for, at det er noget, der kunne redde menneskeliv, eller er noget, der kunne effektivisere beredskabet på ambulancetjenesteområdet.
Det får jeg lejlighed til at drøfte med repræsentanter fra Ringkøbing Amt her på det berammede møde.
Er der her gode argumenter, så lad os da drage dem ind i det arbejde, der nu skal konkluderes på inden årets udgang.
Men målet er for mig, at vi meget hurtigt får styrket alarmcentralerne, får dem effektiviseret og får styrket det, der har været hele regeringens målsætning, nemlig en hurtigere betjening af borgeren, når der er hjælp behov.
Kristen Touborg (SF), 2000-10-04:
Af ministerens svar til spørgeren fremgår det, at ministeren ikke finder det hensigtsmæssigt at indføre en forsøgsordning, da der er et udvalg, som er undervejs med nogle konklusioner på deres arbejde, og de vil komme relativt hurtigt.
Jeg kunne godt tænke mig, om ministeren nok så meget kunne begrunde, hvorfor det ikke er hensigtsmæssigt.
Det hjælper ikke så meget for den, der ligger dér ude i Torsminde og ikke kan komme på hospitalet i tide.
Jens Kirk (V), 2000-10-04:
Jeg forstår på ministerens svar til hr. Kristian Jensen, at det er et spørgsmål om, at man vil have et ensartet system.
Tror ministeren ikke, at det ofte kunne være en fordel, at vi havde et forskelligt system, måske et, der passede i tæt bebyggede områder, og så et for tyndt bebyggede områder?
Her er der tale om meget store afstande og om, at man måske kunne spare 10 minutter til et kvarter, hvis der er tale om udrykning eller lignende.
Og endelig er vi ude for, at ministeren på andre områder vil reducere den mulighed, vi har for at komme i forbindelse med det offentlige; bl.a. skal der være færre retskredse, og i det hele taget skal det hele centraliseres.
Kunne ministeren ikke i stedet her prøve at sige: Her har vi et område, hvor vi i grunden gerne vil prøve og ønsker at prøve et system.
Så kunne ministeren jo bagefter have stor erfaring med hensyn til, om det i grunden virker eller ikke, uden at han er blandet ind i det.
Frank Jensen (S), 2000-10-04:
Jeg kan bekræfte, at jeg har genkendelsens glæde over det
Jeg har så sent som den 12. september i år svaret på to spørgsmål, der er fuldstændig i overensstemmelse med det spørgsmål, der i dag er stillet mundtligt, og dem har jeg svaret på skriftligt.
Så der er ikke så meget ekstra, jeg kan tilføje i dag, men jeg kan sammenfattende oplyse følgende: Bortset fra i Storkøbenhavn er det som bekendt politiet, som har ansvaret
for alarmeringscentralerne her i landet
Politiets 40 alarmcentraler er i teknisk henseende opbygget ud fra et fælles koncept: Telefoniske alarmopkald indgår til politiet, som videreformidler et konkret alarmopkald til den myndighed, f.eks. brandvæsen eller ambulancetjeneste, som har ansvaret for at gå ind i den konkrete situation.
Rigspolitichefen har oplyst, at man ikke har medvirket til at etablere særlige ordninger om medhør på alarmopkald hos f.eks. Falck.
Alarmopkald videreføres fra politiet til den ansvarlige myndighed via særlige telefonordninger.
I den forbindelse benyttes en teknik, der i dag må betragtes som forældet.
Regeringen er derfor enig i, at der er behov for at få gjort noget ved politiets alarmcentraler.
Regeringen har derfor afsat 38 mio. kr. til at få løst denne opgave, og der er udsigt til, at vi inden årets udgang får et sagkyndigt oplæg til løsningen.
Jeg mener derfor ikke, at vi nu skal iværksætte lokale forsøg i Ringkøbing Amt, men at vi skal arbejde videre for at få etableret den ordning, som et bredt sammensat og sagkyndigt udvalg har anbefalet som den rigtige løsning.
Dette møde finder sted i starten af næste måned.
Kristian Jensen (V), 2000-10-04:
Hvis justitsministeren føler, at det er et spørgsmål, han kender, og måske har set formuleringen eller tilsvarende formuleringer før, så er det meget rigtigt, for det er nemlig en opfølgning af et spørgsmål, jeg har stillet tidligere, for sagt direkte: Jeg føler ikke, at justitsministerens svar er hverken fyldestgørende eller retvisende. Spørgsmålet er nemlig: Hvad er begrundelsen for, at justitsministeren ikke vil tillade Ringkøbing Amt at indføre en forsøgsordning for alarm 112-numrene, sådan at der kan blive medhør, så vi kan få en hurtigere reaktionstid og en bedre første behandling af de tilskadekomne i de tyndtbefolkede områder, f.eks. Ringkøbing Amt?
»Vil ministeren redegøre for, hvorfor ministeren ikke vil give tilladelse til, at Ringkøbing Amt opretter forsøgsordning for alarm 112-opkald, således at det muliggør medhør for Falck, og vil ministeren bekræfte, at der allerede i dag eksisterer forsøgsordninger, hvor der er etableret medhør på opkald til alarmcentralerne?« Skriftlig begrundelse
Det skriftlige svar på spørgsmål nr. S 3617 fra folketingssamlingen 1999-2000 er efter spørgerens mening absolut utilfredsstillende og ikke fyldestgørende.
Derfor ønskes en direkte og mundtlig uddybning samt besvarelse af hele spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2000-10-04:
Ja, der lå vist ikke noget spørgsmål fra hr. Kristian Jensens side.
Det var mere en polemisk kommentar, som jeg ikke rigtig finder anledning til at gå videre med.
Der er indhentet svar fra Rigspolitichefen til skriftlig besvarelse, og hr. Kristian Jensen har åbenbart et andet ærinde her i salen end det at få sagen fuldt ud belyst, hvilket jeg har bestræbt mig på at gøre her i dag.
Der er altså ikke økonomiske argumenter.
Tværtimod har regeringen i det politiforlig, vi har indgået bl.a. med Venstre og en række andre partier her i Folketinget, afsat 38 mio. kr. til at modernisere alarmcentralerne over en 4-årig periode.
Vi er i gang med at udmønte den flerårsaftale for politiet, som vi har indgået med Venstre.
Jeg vil gå ud fra, at hr. Kristian Jensen er bekendt med den; at den har været forelagt Venstres folketingsgruppe.
Men jeg kan jo selvfølgelig ikke redegøre for her i dag, hvordan beslutningsgangen er i andre partier, når man indgår brede forlig. Nu venter vi så på, at Rigspolitchefens arbejdsgruppe bliver færdig. Til hr. Jens Kirk kan jeg en gang mere oplyse - jeg har allerede svaret en gang, men jeg gentager det gerne - at inden årets udgang kommer indstillingen fra den arbejdsgruppe, der nu sidder med hele udmøntningen - vi har i dag 40 alarmcentraler, hvorfra der ligger en fælles indstilling om, at de skal reduceres til 13 - af, hvordan vi teknologisk skal gøre det, hvordan vi kan sikre, at det også bliver et spring frem i forhold til en hurtigere betjening af borgerne på de andre serviceområder end dem, politiet har.
Som jo enhver ved fra konklusionerne, så anbefales det, at alarmcentralerne fortsat skal være hos dansk politi.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-05:
Det er ikke bedre, må jeg sige til hr. Holger K. Nielsen.
Det er bedre, at vi kun kommer halvvejs, men at alle er med, end at en lille klub inklusive Danmark, i det her tilfælde med miljøet går åh, så langt og derefter overhovedet ikke kan klare sig hverken erhvervsmæssigt eller på andre områder.
Hvad har Europa så vundet ved det?
Hvad har Europa vundet ved, at man kan få lov til at svine videre i Sydeuropa, for de skal være B-medlemmer, men heroppe skal vi være åh, så rene?
Så er det da bedre, at man også binder dem.
Jeg troede det var det, der var det nye i EU, at der endelig var bindende beslutninger, som man, hvad enten man kunne lide dem eller ej, skulle følge, fordi man havde indgået en aftale, i stedet for det gammeldags Europa, hvor man bare kunne vælge at gøre det, man havde lyst til uden binding over for nogen som helst.
Det er jo det dér gammeldags Europa, som hr. Holger K. Nielsen nu står og taler for, nemlig at hvis landene ikke synes, det er til gavn for dem at indgå i sådan en klub,
så lader de bare være, så er det da udmærket, nogle andre gør det.
Men de gøgler bare rundt og tjener pengene og gør alt muligt ved ikke at være med, og dermed undergraver de både hr. Holger K. Nielsens linje og min linje, der gerne skulle skabe et mere stabilt Europa.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Men det dér er da det rene nonsens.
Det koster da også noget, hvis vi skal have en CO2-afgift.
Det er da rent ud sagt noget sludder.
Det koster da også noget, hvis vi skal have en CO2-afgift.
Det er da ikke noget med, vi bare gerne vil have det.
Vi synes, det er vigtigt for miljøet at have det.
Det koster da noget.
Og jeg er da enig med hr. Duetoft i, at det er en fordel, hvis man kan få hele EU med på en CO2-afgift.
Det er en kæmpefordel.
Hvis alternativet er, at man ikke kommer nogen vegne, hvis det er alternativet, er det så ikke bedre, at de lande, der faktisk godt vil gå længere i den retning, så også får mulighed for det?
Er det ikke bedre?
Og tilsvarende kan man nævne andre eksempler, hvor hele udvidelsespolitikken vil komme ind, for jeg tror, det bliver ufattelig vanskeligt at få det på plads, medmindre man er villig til at acceptere forskellige varianter af fleksibilitet.
Og det, vi skal have formuleret og diskuteret, er, hvilke varianter man kan skitsere omkring fleksibiliteten, så man får en mere nuanceret debat end den, man har i det danske Folketing i øjeblikket.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-05:
Mange taler om forsoning og om at bygge bro.
Jeg vil da nok sige, at med de meldinger, der er kommet fra hr. Holger K. Nielsen, tror jeg, det bliver svært at få det sidste brofag på plads.
For i virkeligheden er der jo afgrundsdyb forskel på de mennesker, der mener, at EU skal være en retsgaranti og et forsøg på at skabe en lighed i Europa, og så Holger K. Nielsens meget store fleksibilitet.
Jeg er meget glad for eksemplet omkring miljøet, Men jeg lagde meget mærke til, at hr. Holger K. Nielsen i sit første indlæg sagde A- og B-medlemmer. Vi skulle så være A, og f.eks. Spanien skulle være B.
Men ideen er jo netop, at man ikke ved at have dårligere miljø eller at have social dumping skal kunne underminere andre.
Det er da vigtigt at have den generelle linje hævet lidt, end at nogle lande praler af at være gået længere og så bliver underbudt af andre lande, der kun vil være B-medlemmer.
Jeg vil godt spørge hr. Holger K. Nielsen: Er hr. Holger K. Nielsen slet ikke bange for, at den skævhed, som EU netop skulle fjerne ved de planer, der nu bliver skitseret her, simpelt hen bliver det normale, at alle vælger det, de gerne vil være med i, fordi det vel ingenting koster?
Og alt det, der vil være besværligt for dem, det vælger de så fra, og så har vi jo ikke noget samlet Europa mere.
Men det er måske heller ikke meningen med det?