runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Regeringen har jo hævdet, at Nicetraktaten er en udvidelsestraktat, og regeringen har nærmest lagt op til, at hvis man tillader sig at kritisere Nicetraktaten eller rejse spørgsmålet om forholdet mellem Nicetraktaten og grundloven, er man imod optagelse af nye lande i EU, og så har man nærmest ikke ret til at deltage.
Derfor skal den her Nicetraktat behandles som en ren ekspeditionssag, og det er ikke noget, befolkningen skal inddrages i en debat om.
Det er bare noget, som skal sendes i udvalg og så skovles igennem.
Det er Enhedslisten meget stærk modstander af.
Det er derfor, vi har stillet denne forespørgsel.
Vi ønsker en reel debat om selve fremgangsmåden ved behandlingen af forslaget om Danmarks eventuelle tiltrædelse af Nicetraktaten.
Vi mener, og det har vi beskrevet i et notat, som vi har sendt til regeringen og Folketingets Europaudvalg, at der er mange grundlovsproblemer i Nicetraktaten, at der er meget alvorlige argumenter for, at vi skal kigge hele grundlovsproblemet meget omhyggeligt igennem, at der er mange punkter, hvor der kan være tale om suverænitetsafgivelse, og at der er tale om bristede forudsætninger i forhold til, hvad befolkningen har taget stilling til ved tidligere folkeafstemninger.
Derfor håber jeg, at denne forespørgselsdebat i dag kan blive en debat om, hvorvidt vi skal have en demokratisk fremgangsmåde, således som vi har haft i Danmark siden 1986, hvor alle væsentlige ændringer af EU-traktater er blevet forelagt befolkningen ved folkeafstemninger, enten vejledende eller efter grundlovens § 20. Vi står nu i den situation, at efter den 28. september sidste år tør regeringen og Folketingets flertal ikke længere se befolkningen i øjnene.
De ved, at hvis de spørger befolkningen, kan de bestemt ikke være sikre på at få et ja, og derfor ønsker de ikke længere at spørge befolkningen.
De ønsker ikke at indrette sig efter, hvad befolkningen mener.
Næh, de ønsker at gøre, som det passer dem, uanset hvad befolkningen mener, men jeg håber, vi kan få en god debat om disse grundlæggende spørgsmål i vores demokrati, et demokrati, som desværre skrumper ind dag for dag, hvis det skal fortsætte på den måde, som regeringen har planlagt det.
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Det er fuldstændig utroligt, at et menneske, der er blevet valgt til det danske Folketing, er i stand til at læse en artikel fra 1990 som en karakteristik eller et oplæg til debatter i nutiden.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-21:
Jamen det er bestemt ikke at slå vand på en gås.
Jeg synes, ministeren meget klart siger, hvad ministeren mener, og der vil jeg så bare sige, at med den politik, som udenrigsministeren lægger op til, nemlig stadig væk at stå ved det over for USA, så har vi at gøre med en meget venstreorienteret udenrigspolitik. Jeg kan godt forstå, at hr. Holger K. Nielsen griner af det og er glad for det.
Det har vi også set ved andre lejligheder at man er glad for i SF og Enhedslisten.
Men det ændrer ikke ved, at det er en ny politik, nogle nye holdninger, som regeringen møder op med her, åbenbart både i forhold til Cuba, i forhold til Nicaragua og også i forhold til andre emner.
Vi har på det seneste set, at regeringen i høj grad er med til at bakke op bag Kina over for Taiwansituationen med hensyn til at få præsidenten hertil.
Jeg vil godt afslutningsvis spørge endnu en gang for at være fuldstændig sikker: Er det regeringens holdning fortsat at kritisere USA's rolle i Nicaragua i Sydamerika?
Sådan læser jeg den artikel fra Berlingske Tidende fra dengang, og jeg vil godt høre ministerens klare svar på, om man kritiserer og er utilfreds med USA's rolle i Sydamerika.
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Jeg har overhovedet ikke forholdt mig til dagens politik.
Det kan vi få lejlighed til i mange andre debatter her i
Folketinget
Jeg har prøvet at fortælle hr. Skaarup - selv om jeg ved, det er fuldstændig ligegyldigt, om man anvender argumenter, det er som at slå vand på en gås i ordets egentlige forstand - hvorfor jeg mente og mener det, jeg dengang skrev, og det er så, hvad jeg har at sige i sagen.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-21:
Grunden til, at jeg spørger om det her - og jeg takker for svaret - er jo, at når man bliver udenrigsminister og dermed varetager regeringens politik på det udenrigspolitiske område, er det jo vigtigt at se på, hvad er det for nogle holdninger, man så møder op med i ministeriet, når man går i gang med det politiske arbejde. Her må jeg sige, at det er nogle holdninger, som, når udenrigsministeren i dag fastholder dem, har karakter af en venstreorienteret udenrigspolitik, som måske er holdningen hos regeringen.
Jeg er så bare overrasket over, at regeringen fastholder, at det er regeringens politik.
Vi må jo huske på, at i den tid, der tales om her, var der tale om, at det var Sovjetunionen, der understøttede meget af den kommunisme, socialisme, der fandt sted på det tidspunkt i Sydamerika.
Og derfor mener jeg, at det var rigtigt, at amerikanerne til en vis grad hjalp med til, at man kunne få demokrati de steder, bl.a. demokrati i Nicaragua.
Mogens Lykketoft (S), 2001-03-21:
Nu synes jeg, vi skulle holde diskussionen på det, artiklen handlede om, og den tid, den handlede om.
Og der må jeg sige, at alt, hvad jeg skrev i den artikel, står jeg helt bag også i dette øjeblik.
Der eksisterede i Nicaragua i 1980'erne en regering med et bredt politisk spektrum af kræfter, som ved valg, som var rimelig frie, i 1983 fik 62 pct. af stemmerne.
Det styre prøvede USA at vælte ved at støtte oprørere, finansiere oprørere og iværksætte en borgerkrig.
Det styres sandinistbevægelse indeholdt mange forskellige politiske kræfter, deriblandt folk, som jeg er helt overbevist om var socialdemokrater i dansk forstand, bl.a. den daværende vicepræsident Sergio Ramírez, som jeg har haft lejlighed til at tale med. Og jeg synes ikke om, at den daværende amerikanske administrations politik gik ud på med vold at bekæmpe politiske kræfter, som jeg var i familie med, fordi de udspandt sig i Mellemamerika og ikke i Danmark.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Jeg vil gerne spørge, om hr. Søren Søndergaard kan bekræfte, at for at blive optaget som medlem af Europarådet skal det pågældende land erklære, at de ikke vil gennemføre dødsstraf, hvis de har det i deres lovgivning.
Og hvis de ikke har det i deres lovgivning, må de ikke indføre det. En af betingelserne for at blive medlem af Europarådet er, at man ikke har dødsstraf, eller hvis man har det, så ikke eksekverer den.
Kan hr. Søren Søndergaard bekræfte det?
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Hr. Peter Skaarup kan altid tale om noget andet.
Altså der er ikke fremsat et forslag her fra Dansk Folkeparti, der handler om: Hvad skal vi gøre med lande i Europarådet, der ikke lever op til deres forpligtelser?
Den diskussion synes jeg er en spændende diskussion, som jeg selv bestemt synes vi skal tage.
Det er bare ikke den, hr. Peter Skaarup har sat på dagsordenen. Hr. Peter Skaarup har sat en hel anden diskussion på dagsordenen, nemlig den, der hedder, at vi automatisk skal afvise asylansøgere fra lande, der er medlem af Europarådet.
Og der har vi givet et konkret eksempel på, hvorfor det vil være åbenlyst urimeligt, og hvorfor 99 pct. af den danske befolkning vil opfatte det som åbenlyst urimeligt, undtagen hr. Skaarup selvfølgelig.
Og så vil jeg sige: Når nu hr. Skaarup får fat i Dansk Folkepartis medlem af Europarådet, så prøv at få det medlem til at forklare hr. Peter Skaarup, hvad den øvrige delegation har gjort f.eks. i forhold til Rusland, f.eks. i monitoreringskomiteen, for at få Rusland og andre lande til at overholde deres forpligtelser.
Jeg tror, at så vil hr. Skaarup vide, at det ikke er noget, man bare ser let på.
Det er noget, man gør en indsats for.
Men som sagt, og som sagt af flere: Det kræver, at man er til stede.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Men det er da fuldstændig rigtigt, at der kan findes skrækindjagende eksempler på borgere, som flygter fra deres land og kommer hertil.
Og så er det, jeg spørger: Er det lande, vi ønsker skal være medlem af Europarådet, lande, der på den måde terroriserer deres egne borgere?
Nej, det er det da vel ikke.
Og der efterlyser jeg, hvad Enhedslisten så vil gøre for at sikre, at de lande rent faktisk overholder de grundlæggende principper, der ligger, da de jo har skrevet under på dem, dengang de blev medlem af Europarådet.
Det efterlyser jeg et svar på.
Vi får aldrig at vide, hvor Enhedslisten står omkring det her.
Så vil jeg også godt spørge hr. Søren Søndergaard
: Det er rigtigt, der findes et eksempel som det her, men der findes jo også eksempler på borgere, som måske risikerer dødsstraf - berettiget - hvor det i Danmark ville give en meget lang fængselsstraf, men som kommer til Danmark og får friasyl, kan man sige, altså får mulighed for at opholde sig i Danmark, selv om de er forfulgt på grund af virkelig kriminalitet.
Det er jo også en del af den danske asyllovgivning.
Vi giver f.eks. husly til terrorister på den konto.
Så derfor vil jeg godt have, at Enhedslisten svarer på, hvor Enhedslisten står omkring de her ting.
Per Kaalund (S), 2001-03-22:
Jeg har et spørgsmål til fru Elisabeth Arnold, som jo særdeles grundigt kender Europarådets arbejde gennem flere år.
Jeg vil spørge fru Elisabeth Arnold, om det kan bekræftes, at Dansk Folkepartis medlem af Europaudvalget, hr. Klaus Kjær, har været med til at underskrive, at en bestemt mand fra Ukraine ved navn Melnitjenko skulle sikres og garanteres asyl, såfremt han formåede at komme ud af Ukraine.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Nu har hr. Peter Skaarup gentagne gange i løbet af denne her debat brugt et udtryk, som jeg bliver nødt til at anfægte, og det er udtrykket »landene sender flygtninge til andre lande«. Landene sender ikke flygtninge af sted, flygtningene tager selv af sted.
De flygter nemlig fra noget, de flygter fra det land, hvor de ikke kan være i fred.
Og hvis de er forfulgt, kan de også få asyl i et af de lande, som har underskrevet flygtningekonventionen. Landene sender ikke folk af sted med et frimærke på ryggen, må jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Det er simpelt hen så primitivt, at det råber til himlen.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Jamen jeg tror, det vil føre for vidt at begynde at diskutere meget, hvad folketingsmedlemmer, der ikke er til stede her i salen, gør.
Men det, der er afgørende for os, er, at vi beder regeringen om at overveje, om man ikke burde se på nogle af de lande, der er medlem af Europarådet, som sender flygtninge til Danmark, og som vi accepterer.
for den tanke.
Hr. Lars Kramer Mikkelsen kunne heller ikke forstå, at det var sådan, at man skulle modtage personer fra europarådslande, der søger asyl i Danmark. Og det er sund logik.
Det virker mærkværdigt, at det skal være sådan.
Så vil jeg lige sige, at når jeg sagde Slovenien, mente jeg faktisk Slovakiet, som hr. Søren Søndergaard ganske rigtigt sagde.
Slovakiet sendte i 1999 9 personer - eller de sendte mange flere personer - til Danmark, men der var ni, der fik opholdstilladelse.
Og det er for mig at se endnu et eksempel på et land, som altså forsøger at sikre personer opholdstilladelse i Danmark, selv om de har masser af ambitioner om at blive medlem af EU og andre ting.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Til hr. Per Kaalund: Jeg kan selvfølgelig bekræfte, at det er rigtigt, at hr. Klaus Kjær har skrevet under på en anmodning om asyl til en ukrainer.
Ukraine er medlemsland i Europarådet, men Dansk Folkeparti har altså allerede gennem sit medlem af den parlamentariske forsamling dér klart erkendt, at der også kan være brug for, at man giver asyl til folk fra europarådslande.
Og over for hr. Søren Søndergaard kan jeg bekræfte, at ethvert medlem kan agere, hvis man mener, at der er ting i et land, som man skal tage under behandling, og man kan fremsætte forslag til resolution og til andre beslutninger, som de øvrige medlemmer af den parlamentariske forsamling så kan diskutere.
Der er ingen begrænsninger på de ting, man kan foretage sig i denne demokratiske forsamling, men det forudsætter naturligvis, som hr. Søren Søndergaard sagde, at man er til stede.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Til fru Elisabeth Arnolds oplysning sidder jeg i folketingsgruppe med Dansk Folkepartis medlem af Europarådet, så vi snakker faktisk meget sammen, og vi er enige om, at det her er et alvorligt problem.
Jeg opfatter egentlig også lidt, at fru Elisabeth Arnold godt kan se, at der er noget om snakken, at der altså er nogle ting, der ikke bliver overholdt blandt de her Europarådslande.
Men så forstår jeg bare ikke, når fru Elisabeth Arnold mener, at man måske skal suspendere stemmeretten for nogle af de lande, at man så ikke gør mere ved det.
At man ikke sætter dem stolen for døren, siger til dem: Nu accepterer vi ikke længere at modtage folk, der søger asyl her i Danmark, fra de lande.
Det burde være det, man sagde.
Og så kunne det så få de konsekvenser efterfølgende, at de pågældende lande fik en diskussion i gang, en alvorlig diskussion i gang, i stedet for den sødsuppementalitet, som man har i dag, hvor det hvert eneste år ser ud til, at man modtager folk fra lande, som er medlem af Europarådet.
Det er jo her, vi lige præcis har et af de helt afgørende problemer, det, som fru Elisabeth Arnold spørger hr. Søren Søndergaard om.
Tyrkiet, der har været medlem af Europarådet siden 1950, har undertegnet tillægsprotokollen både af 1951 og 1968, selv om hr. Søren Søndergaard sagde 1958; det var 1967, men det var i 1968, at Tyrkiet underskrev protokollen.
Jeg må vist også have lov til at rette hr. Søren Søndergaard, når han nogle gange vil rette mig.
Skal vi acceptere, at Tyrkiet, der netop opererer med dødsstraf, skal være medlem af Europarådet, der netop f.eks. i forbindelse med Öcalan har meddelt, at de gerne vil eksekvere en dødsstraf over for Öcalan?
Altså der er nogle principielle ting her, som vi gerne vil have en diskussion af, og der kan jeg bare høre, både på
hr. Søren Søndergaard og på fru Elisabeth Arnold,
at man er utrolig interesseret i at kritisere, men man kommer ikke med noget andet i stedet, altså nogle løsninger, hvor Enhedslisten og Det Radikale Venstre vil noget.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Jeg vil bare bede fru Elisabeth Arnold bekræfte, at ifølge reglerne i Europarådet er det sådan, at ethvert medlem af den parlamentariske forsamling kan anfægte et lands mulighed for at være medlem af Europarådet.
Og det gælder således også Dansk Folkepartis medlem af den parlamentariske forsamling.
Det kræver selvfølgelig, at man er til stede på møderne, det vedkender jeg.
Men hvis man ellers er til stede ved møderne, så har man den mulighed.
Kan den radikale ordfører bekræfte det?
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-22:
Jeg har en opfordring til hr. Peter Skaarup, for jeg er faktisk lidt overrasket over debatten.
Jeg har egentlig ikke hørt, at der faktisk er nogen, der har bakket forslaget op.
Heller ikke Dansk Folkeparti.
For når vi kommer til kernen af diskussionen, kernen i forslaget, at man kan sende folk ud, der er forfulgt, så har Dansk Folkeparti jo ikke sagt, at det skal man gøre.
Det er jo konsekvensen af forslaget.
I stedet har vi fået en relevant debat om, hvad vi skal gøre med de lande, der ikke overholder menneskerettighedskonventionen, og sikre, at den bliver overholdt.
Så vil jeg egentlig spørge hr. Peter Skaarup, om han ikke godt kunne tænke sig at gå hjem og skrive forslaget om og så komme med et forslag, der går ud på, hvad man kan gøre for at sikre, at de lande, der ikke overholder menneskerettighedskonventionen, overholder den, og så skippe det her forslag, for det indebærer jo, at man skal afvise folk, der er forfulgte, og det har jeg jo ikke hørt at hr. Peter Skaarup har afvist.
Så mit spørgsmål er til hr. Peter Skaarup: Vil han trække forslaget, da han ikke reelt har argumenteret for forslagets indhold?
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Jamen jeg tror ikke, vi når meget længere med hensyn til denne her diskussion, men det, vi i hvert fald nåede frem til, var, at Enhedslisten er enig i, at der er nogle grundlæggende principper, som bliver brudt af nogle af de her europarådslande, eksempelvis i forhold til Tyrkiet, hvorfra Danmark modtog fem, der fik opholdstilladelse i 1999.
Derfor er mit spørgsmål til slut til hr. Søren Søndergaard: Vil det så ikke være rimeligt, at man siger til Tyrkiet: Nu må I altså overholde eksempelvis princippet om, at I tager jeres egne borgere retur, eksempelvis princippet om, at I ikke har dødsstraf, før I kan fortsætte som medlem af Europarådet?
Var det så ikke det rigtige at gøre
, hvis det er det, hr. Søren Søndergaard mener om det her.
Så vil jeg godt til slut spørge: Er det ikke også rigtigt, at vi er meget karrige med at sige til nye medlemslande, at de kan komme ind, hvis der er sådanne principielle ting, som de ikke overholder?
Altså tænk på Armenien, der så sent som januar 2001 har fået lov til at blive medlem af Europarådet, men alligevel bliver ved med at sende personer til Danmark, som skal have opholdstilladelse.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-22:
Jo, jeg kan bekræfte, at den diskussion, som hr. Skaarup nu blander sig i, og som Dansk Folkeparti nu blander sig i, er en diskussion, der har været ført i årevis, ja, næsten i årtier.
Det var en diskussion, der blev ført i 1991, da en række nye lande kom ind.
Den blev ført i 1992, 1993, da for eksempel Albanien kom ind.
Den bliver ført i forbindelse med den monitorering, der foregår.
Der foregår løbende en diskussion, hvor alle har mulighed for at deltage, og hvor alle har mulighed for at forholde sig til den.
Vi mener, at ingen andre lande var sluppet af sted med det, Tyrkiet er sluppet af sted med, når det gælder fortsat tortur osv. Det, der bare undrer mig, er, at jeg nu får hr. Peter Skaarup som allieret i den kamp.
Hver eneste gang vi i Folketinget har forsøgt at rejse spørgsmålet om Tyrkiets undertrykkelse og undertrykkelse andre steder, hvem har så den principielle modstander i forhold til det været? Ja, det har været Dansk Folkeparti.
Jo, vi går bestemt ind for at lægge pres på alle lande, som overtræder menneskerettighederne, og det inkluderer, at hvis de forsætter og der ikke er nogen fremgang, kan de blive ekskluderet af Europarådet.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-22:
Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte Dansk Folkepartis forslag til folketingsbeslutning om at betragte 38 af Europarådets 42 medlemslande som sikre lande.
Det kan selvfølgelig virke besnærende og i og for sig også meget logisk, at medlemslandene af Europarådet, som har undertegnet flygtningekonventionen af 1951 og tillægsprotokollen fra 1967, også bør betragtes som sikre lande.
Det er umiddelbart besnærende at nå til den konklusion, men virkeligheden er altså en anden, bl.a. fordi der er de historiske forudsætninger for Europarådet, som der er, Tyrkiets særlige stilling, som hr. Søren Søndergaard især var optaget af lige før, men også det, at Europarådet de seneste år i forbindelse med optagelse af nye lande også, må man nok sige, har truffet nogle afgørelser, som også havde politiske elementer i sig, så man fandt, at det var nødvendigt at optage nogle af de nye demokratier i Central- og Østeuropa som medlem af Europarådet og på den baggrund sikre, at disse lande også kommer til at overholde menneskerettighederne.
Det er jo sådan, at disse nye medlemslande, som er blevet optaget, f.eks. Aserbajdsjan og Armenien, for at nævne et par eksempler, jo netop blev optaget på vilkår om overvågning og monitorering, fordi man er klar over, at her er det nødvendigt at være opmærksom på, om nu også landene til fulde lever op til de grundlæggende menneskerettigheder.
Jeg vil også nævne, at Rusland af forskellige grunde har været kritiseret i Europarådet, og at dets medlemskab delvis har været suspenderet på et tidspunkt.
Så alt i alt må jeg sige, at det kan lyde meget logisk og besnærende, det, som Dansk Folkeparti lægger op til i beslutningsforslaget, men i virkelighedens verden vil det være en katastrofe for et antal asylansøgere, som rent faktisk ikke kan vide sig sikre, ikke nødvendigvis på grund af det pågældende europarådslands holdning til menneskerettighederne, men også, fordi lokale myndigheder i vid udstrækning ikke kan garantere de mest fundamentale menneskerettigheder, som er så logiske og selvfølgelige for os i Danmark.
Så derfor må vi fra Kristeligt Folkepartis side afvise Dansk Folkepartis forslag.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Jeg vil godt bede hr. Jann Sjursen bekræfte, at den meget - og det er jeg enig i - skrækindjagende situation, som en person i Rusland er udsat for, hvor man bliver forfulgt på grund af, at man er jøde, at selv om vi måtte indføre et princip, som det, som Dansk Folkeparti ønsker os, så findes der i lovgivningen en række dispensationsmuligheder, humanitær opholdstilladelse eksempelvis, som ministeren kan tage i anvendelse i exceptionelle situationer. Den mulighed er der fortsat, hvis vi fik flertal for vores forslag.
Altså, tænk eksempelvis på, at vi har taget imod ægyptiske terrorister, der var med i mordet på Anwar Sadat, men som får asyl i Danmark, fordi vi har den meget liberale lovgivning.
Det er vel lige så skrækindjagende et eksempel, bare med omvendt fortegn.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-22:
Jeg synes, hr. Peter Skaarup gør sig overordentlig store bestræbelser for at inddrage alle mulige spørgsmål i den her debat omkring Dansk Folkepartis beslutningsforslag, herunder også ægyptere og Ægypten; det synes jeg faktisk ikke hører den her debat til, så det vil jeg springe op og falde ned på, vil jeg sige.
Så kan jeg selvfølgelig bekræfte, at ministeren i forhold til udlændingelovgivningen har mulighed for at give humanitær opholdstilladelse til asylansøgere, men vi synes, det er et rigtigt princip, at man tager individuel stilling
til de enkelte asylansøgere.
Og så synes jeg også, hr. Peter Skaarup bør notere sig det, som indenrigsministeren sagde, da hun tog stilling til Dansk Folkepartis beslutningsforslag, at mange af de, der søger asyl fra europarådslandene, jo vil blive betragtet som asylansøgere, der ikke har nogen åbenbar grund til at søge asyl i Danmark, og dermed er der sådan set ikke meget andet at gøre end at gøre kort proces i forhold til disse asylansøgere.
Så jeg synes lige, hr. Peter Skaarup skal adressere problemets omfang på ret vis, og det synes jeg altså ikke han har gjort hidtil.
Per Kaalund (S), 2001-03-22:
Vi begyndte opstarten af demokrati og økonomisk politik på en anden måde og en lang række andre ting.
Der valgte man den vej at optage disse lande i Europarådet, vel vidende at de ikke opfyldte alle disse kriterier for menneskerettighedernes overholdelse osv.
Yderligere valgte man at overvåge dem, monitorere dem, vejlede dem, guide dem, således at de kunne få demokrati og menneskerettigheder indført i løbet af relativ kort tid, og mange af dem har gjort det, og mange andre er på vej.
Derfor er mit spørgsmål: Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke acceptere den form?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-22:
Nu var hr. Peter Skaarup oppe i et spørgsmål til fru Elisabeth Arnold og citere, hvad jeg skulle have sagt i en eller anden tv-udsendelse, som hr. Peter Skaarup i sin vildfarelse har set på et tidspunkt.
Jeg mener, at jeg har sagt, at det er underligt, at disse lande producerer flygtninge, men at jeg på baggrund af den udtalelse skulle være enig i beslutningsforslaget, kan jeg nu ikke forstå; det må være en vildfarelse.
Jeg er i denne her sag helt på linje med flere andre, som har været oppe og sige, at disse lande skal presses, og at de skal presses, netop fordi de er i Europarådet.
Det er også sådan, at jeg har bedt om en vurdering, og det har jeg også sagt på tv, af en række af de sager.
På det tidspunkt, hvor jeg bad om det, mener jeg, at det konkret var 26 sager, som jeg bad om at få analyseret med hensyn til, hvilken baggrund folk havde fået asyl på.
Hvis jeg skal citeres, vil jeg sætte pris på, at hr. Peter Skaarup citerer mig korrekt.
Nu giver vi jo ikke asyl til stater, men til mennesker, og det spørgsmål, jeg godt vil stille hr. Peter Skaarup, er: Mener hr. Peter Skaarup virkelig, at vi ikke skal give asyl til mennesker, der har behov for asyl?