Tom Behnke (FP), 1998-11-19:
Børneporno er en ganske alvorlig sag, og det er formentlig også derfor, vi ser, at der i dag foreligger forslag både fra Det Konservative Folkeparti, fra Dansk Folkeparti og fra Kristeligt Folkeparti.
Og hvis jeg ellers havde nået det, havde der såmænd også foreligget et forslag fra Fremskridtspartiet, og jeg kunne høre på CD og har tidligere set pressemeddelelser fra CD om, at CD faktisk har gjort sig de samme tanker. Så det her er jo i virkeligheden noget, der interesserer os alle, og noget, som vi alle har beskæftiget os meget med, fordi alle tager så stærkt afstand fra det, og det gør vi naturligvis også i Fremskridtspartiet. Når jeg kigger på området her, mener jeg, der er tre mål, vi skal nå, når vi ændrer spillereglerne: Vi skal opnå, at det bliver muligt at varetægtsfængsle de personer, som overtræder denne lovgivning.
Det kræver enten, at strafferammen bliver sat op, eller en særlig undtagelse eller dispensation.
Det andet, jeg mener vi skal tage fat på, er, at politiet og anklagemyndigheden skal have mulighed for at foretage indgreb i meddelelseshemmeligheden.
Igen fordrer det enten, at strafferammen sættes op, eller en undtagelse på lige præcis det punkt.
Og det tredje element er muligheden for øvrige retslige skridt, herunder ransagning.
Der er ingen tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet mener, at ikke blot erhvervsmæssig, men sandelig også enhver anden form for udbredelse af børnepornografisk materiale skal straffes langt strengere, end det sker i dag, og for Fremskridtspartiet lyder det fornuftigt at sætte strafferammen ved de 3 år.
Det er Fremskridtspartiets opfattelse, at når man vejer både fordele og ulemper, og når man vejer både de skærpende omstændigheder og de formildende omstændigheder, så er 3 år et fornuftigt og rimeligt sted at lande, men det skal ikke bare være for den erhvervsmæssige udbredelse: det skal gælde enhver form for udbredelse af børnepornografisk materiale.
Jeg kom til at se en artikel i Ekstra Bladet fra den 9. juni i år, altså fra i sommer, som drejede sig om en 51-årig fra Frederiksberg, der var sluppet med en bøde på 2.800 kr. for 24 års handel med sadistisk børneporno.
Og dér må jeg nok sige, at når det er sådanne straffe, der bliver afsagt ved domstolene her i Danmark, er der et alvorligt behov for at få strammet det op.
Men jeg mener også, at vi skal have strammet det op med hensyn til at give strengere straffe for besiddelsen, altså at det ikke kun er distributionen, men også selve besiddelsen, der skal være strafbar.
Og det er den i dag, men i dag kan den kun straffes med bøde, og dér mener vi i Fremskridtspartiet, at den også skal straffes hårdere - ikke så hårdt som distributionen, men alligevel godt deropad, for som man siger: Hæleren er lige så god som stjæleren.
Og det er helt givet, at hvis der ikke var nogen, der var med til at distribuere de her ting, ville der blive lavet langt mindre af den slags materiale.
er en væsentlig årsag til, at det overhovedet finder sted.
Så er der hele internetproblematikken, hvor vi jo ved, at det for så vidt er tilladt at distribuere det på Internettet, så længe man gør det privat, og så længe man ikke får nogen økonomisk fordel af det.
Men dér er det jo sådan, at det ikke er tilladt at besidde det, og det er egentlig lidt et paradoks.
Og dér bør det selvfølgelig være sådan, at begge dele er strafbart, og det bør være sådan, at politiet kan få oplyst, hvem der er udbyderen, hvem der står bag de forskellige internethjemmesider? Så er der grovheden i billederne, hvor jeg synes, Kristeligt Folkeparti har fat i noget af det rigtige, et element, som jeg ikke har kunnet finde i de andre forslag, men som jeg ligesom Kristeligt Folkeparti mener det er utrolig vigtigt at vi får taget fat på.
Grovheden skal jo ikke være afgørende for, om det er strafbart efter den ene eller den anden paragraf eller efter det ene eller det andet stykke.
Det skal også være ulovligt at have billederne liggende derhjemme.
For man kan sige, at i dag er det jo for så vidt strafbart at handle med billederne, men det er ikke strafbart at besidde dem, for dér skelner man meget mellem, om børnene indgår i nogle egentlige seksuelle overgrebssituationer eller det bare er nøgenbilleder af børn.
Og dér må vi nok sige, at den grovhedsvurdering kunne man komme ud over ved simpelt hen at sige: Det er ikke det, det handler om; det handler om, at hvis man har pornografiske billeder af børn, så er det strafbart, hvad enten de er i en misbrugssituation eller ej.
Derfor synes jeg, Kristeligt Folkepartis forslag er et godt forslag.
Det eneste sted, hvor vi i Fremskridtspartiet er nødt til lige at slå bremsen i,
er ved punkt 3 i Kristeligt Folkepartis forslag, nemlig det om logfilerne.
For hvorfor skal enhver udbyder i Danmark, og dem er der jo temmelig mange af - vi hørte lige, at SF er en af dem, og Fremskridtspartiet er en anden, og jeg tror faktisk, alle partier i Folketinget har en hjemmeside - hvorfor skal alle disse tusinder af mennesker i Danmark, som har en hjemmeside, nu besværes med at lave logfiler og gemme dem i 3 måneder, fordi der er nogle få, der ikke kan finde ud af at overholde lovgivningen? Lad os dog i stedet gå efter dem, der er forbryderne, i stedet for at indføre bureaukratiske belastninger for hele befolkningen.
Men lad os diskutere det, for hvis det er den eneste mulighed, vi har, må vi bruge den mulighed, men jeg håber, vi kan finde en anden mulighed.
Men ellers er Kristeligt Folkepartis forslag et godt forslag.
Man kan sige, at det mangler det element, som jeg har omtalt, hvor Fremskridtspartiet har det synspunkt, at der skal være en højere straf for besiddelsen af børnepornografisk materiale.
Og Kristeligt Folkeparti mangler også den vinkel, at distributionen af børnepornografisk materiale på Internettet gøres strafbar.
Men det kan være, at det ligger i Kristeligt Folkepartis punkt to, som nemlig handler om, at det ikke kun er den erhvervsmæssige, men enhver form for udbredelse.
Og hvis det er med dér, så er det fint, og så må vi jo se i øjnene, at Kristeligt Folkepartis forslag formentlig er det bedste af de tre. Men forslaget fra Det Konservative Folkeparti er sådan set også et ganske godt forslag.
Man kan sige, at det er noget mere snævert, for det forholder sig stort set kun til strafferammerne og politiets
muligheder for efterforskning.
Der er ikke noget galt med forslaget fra Det Konservative Folkeparti; det er et udmærket forslag, men det mangler en del elementer, som jeg har været inde på i min ordførertale.
Så er der forslaget fra Dansk Folkeparti, som jo ligesom er trumfen, for det er jo spar es, der bliver smidt på banen:
ikke nok med 6 måneders fængsel og ikke nok med 1½ år eller 3 år, nej, der skal være 6 års fængsel i strafferammen, og så kan man godt sige, at man har overtrumfet alle de andre.
Men spørgsmålet er: Hvad opnår man ved at sige, at strafferammen skal være 6 år?
Ja, det er et faktum, at man på den måde foretager en tolvdobling af den strafferamme, der er i dag, og det er jo nok en noget voldsom udvidelse på en gang.
Den anden indvending er, at i det øjeblik strafferammen bliver 6 år, er det for det første en højere strafferamme end den strafferamme, der gælder for den, der foretager overgrebet, og det er jo et paradoks i sig selv, synes jeg nok.
Men for det andet
er 6 år jo f.eks. den samme strafferamme som for en fuldbyrdet voldtægt, og jeg mener, at distributionen af nogle billeder, som man måske har lånt af en, der har fået dem af en, som kender en eller anden, der har lavet dem, ikke kan sammenlignes med dét, og derfor skal strafferammen heller ikke være den samme.
Ellers ville det betinge, at vi forhøjede strafferammerne for alle de andre forbrydelser ganske betragteligt.
Men det er lidt synd, at Dansk Folkeparti på den måde ligesom får skudt over målet, for meningen med forslaget er jo god nok, og det er jo dér, vi i virkeligheden alle sammen er enige her i Folketinget.
Vi er alle enige om, at vi skal have stoppet det her svineri, men der er forskellige holdninger til, hvordan man stopper det.
Og vi har hørt både SF og Enhedslisten tale meget om, at det er bedre, at vi prøver på at forebygge og behandle osv., og det er jeg helt enig i.
Fremskridtspartiet er enigt i, at vi taler om syge mennesker, der har brug for hjælp, men det udelukker ikke, at vi i Fremskridtspartiet samtidig har det synspunkt, at de, der gør det her, skal have en ordentlig straf.
Og i forbindelse med den straf foretager man så i øvrigt behandlingen af de mennesker, så de lader være med at gøre det igen en anden gang.
De skal have sådan et drag over nakken, at de aldrig nogen sinde glemmer, at det, de har gjort, vil vi ikke finde os i foregår.
Så er der regeringens vinkel på det hele, og den er, at der er nedsat et udvalg, og at man i øvrigt vil afvente, hvad det udvalg når frem til.
Det synes jeg næsten er det dårligste argument, vi har hørt i dag, og jeg er enig med de ordførere, der har sagt, at det kan vi ikke blive ved med at vente på.
For det er et faktum, at i den verden, vi lever i, vil der med teknologiens udvikling komme nye muligheder hver eneste dag, og hvis man, hver gang der kommer en ny mulighed, skal nedsætte et udvalg, der skal sidde og arbejde i et halvt eller et helt år eller måske længere, så er vi håbløst bagefter.
Og dér er jeg enig med andre ordførere, bl.a. hr. Jann Sjursen: Lad os dog tage fat; hvis vi er enige, så lad os lovgive, og hvis det udvalg så kommer med noget helt revolutionerende, så lad os se på det til den tid.
Jeg tvivler på nuværende tidspunkt.