runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Når man nu går så aktivt ind for, at bøder skal kunne pålægges allerede ved førstegangsovertrædelse, vil jeg gerne spørge, om vi ikke kan få nogle eksempler fra de sidste par år, hvor den nuværende konkurrencelov har været i kraft, hvor man mener, at man gerne ville have pålagt bøder ved førstegangsmisbrug.
Lad os få nogle eksempler.
Hvor er det, den nuværende lov ikke er tilstrækkelig?
Hvor ville man have grebet ind allerede ved førstegangsmisbrug?
Det må være relevant at vide, når man vil stramme loven på sådan et sted. Så vil jeg gerne sige til hr. Frank Aaen, som lige før spurgte mig endnu en gang om, hvorfor vi synes, det er så vigtigt, at vi i Danmark ikke får en fusionskontrol, ligesom de har i andre EU-lande.
Jeg vil gerne svare på det endnu en gang og sige, at i Danmark har vi indrettet os med, at vi har forbud mod misbrug af dominerende stilling på markedet, og det finder vi er den rigtige og den danske og den korrekte måde at gøre det på for en lille nation.
Vi finder det rigtigt, at man holder det aktivt og fastholder det princip.
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Jeg er ikke glad for EU-ret.
Jeg er imod den form for fusionskontrol, der er i EU, for jeg synes, den er for ringe.
Jeg er heller ikke glad for det lovforslag, der er fremsat, for jeg synes, det er for ringe.
Jeg skal nok lade være med at kræve et svar, for jeg kan ikke få det. Jeg synes bare, det er sørgeligt, at vi ikke kan få bare ét argument for, hvorfor Danmark som en lille stat i EU adskiller sig fra samtlige andre små nationer i EU ved som det eneste ikke at skulle have en national fusionskontrol. Jeg synes, at vi burde kunne have fået et klart svar på det.
Jeg må notere, at det kan vi ikke.
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Derfor synes jeg da også, at det er vigtigt at få at vide, hvorfor hr. Frank Aaen i virkeligheden synes, det er så vigtigt, at vi også får sådan noget, som de andre altså har, og det fik jeg ikke noget svar på.
Men jeg fik heller ikke noget svar på - og jeg synes
også, det er lidt tankevækkende - at når hr. Frank Aaen lige pludselig er så glad for EU og for EU-regler, hvorfor kan vi så ikke afvente, at EU bliver færdig med reglerne på hele dette område, som man sidder og arbejder på i netop disse måneder
Hvorfor skal vi lave særskilt dansk lovgivning nu, som vi ved at vi kommer til at ændre, når EU er færdig med sine overvejelser?
Det er sjældent, at hr. Frank Aaen er så glad for EU-ret, som det åbenbart er tilfældet lige her, men jeg synes da, at vi skylder hinanden at få at vide, hvorfor det her skal hastes igennem på den måde, der her er tilfældet, når EU for øjeblikket sidder og netop forbereder noget her?
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Jamen det er jo indlysende, at der på et lille marked kan være nogle konkurrencehensyn - for bare at tale det sprog, som fru Pernille Sams kender bedst - som gør, at man er nødt til at gribe ind dér, selv om man ikke ud fra en EU-betragtning ville synes, det var nødvendigt at gribe ind. Og det er jo den logik, man har fulgt i Norge, i Finland, i Belgien, i Luxembourg, og derfor synes jeg altså, at der er masser af udmærkede grunde til at lave fusionskontrol.
Jeg synes, det er fru Pernille Sams, der skylder os en forklaring på, hvad der gør, at Danmark er forskelligt fra de andre små EU-lande, når vi alene skal afholde os fra at have en national fusionskontrol.
Så vil jeg i øvrigt lige gøre opmærksom på, at ministeren jo udmærket har beskrevet i sit lovforslag, at vi også skal have mulighed for, at fusionskontrollen bliver udøvet i Danmark i stedet for at skulle sendes til Bruxelles.
Det må da også være noget, som Det Konservative Folkeparti synes er en god idé, det, at vi behandler sagerne her, så vidt det overhovedet er muligt, i stedet for at sende alt til Bruxelles.
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Ja, både hr. Frank Aaen og ministeren har det som deres grundlæggende indfaldsvinkel til denne her problematik, at når de andre har sådan noget, så må vi nok også hellere have sådan noget.
Der er ikke én, der har fortalt, hvorfor i alverden vi skal have det.
Vi har EU's fusionskontrol, og der er ikke én, der har fortalt, hvorfor vi også har brug for en dansk fusionskontrol.
Og vi kan ikke se det, tværtimod.
Vi synes, at det er en unødig provinsiel tankegang, at en dansk virksomhed skal straffes særskilt, fordi den ligger i et lille geografisk område som Danmark.
Vi synes, at det i langt de fleste tilfælde er positivt, hvis virksomheder i den konkurrence, de er i, finder samarbejdspartnere og eventuelt fusionerer med nogle af dem.
Så overvejende er det jo absolut ønskværdigt.
Og at stille hindringer op for det ud over EU's forstår vi ikke argumentationen for.
Så jeg vil vende det om og spørge hr. Frank Aaen, hvorfor hr. Frank Aaen mener, at de andre har fundet de vises sten ved at lave særskilte nationale fusionskontroller.
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
I Enhedslisten har vi meget stor sympati for partier, der mener, at man godt kan gå en anden vej end resten af EU.
Det er dér, hvor det er muligt, vi mener, at det skal man prøve at gøre.
Det, der bare undrer mig en anelse, og som jeg godt kunne tænke mig et argument fra fru Pernille Sams om, er, hvorfor Danmark på det her område adskiller sig fra samtlige andre EU-lande her under EU-Traktaten, men også fra den nationale lovgivning i alle andre EU-lande, inklusive Luxembourg?
Hvorfor skal lige præcis Danmark ikke have en national fusionskontrol?
Hvad er det, der gør, at vi er forskellige fra de andre lande på det punkt?
Jeg ser frem til et svar, der kan bestyrke mig i, at vi har et grundlag i Danmark for på nogle områder at føre en politik, der er forskellig fra de andre EU-landes.
Jytte Wittrock (S), 2000-04-12:
Da vores ordfører på området, hr. Bjarne Laustsen, ikke kan være til stede her i salen i dag, skal jeg på hans vegne fremlægge Socialdemokratiets synspunkter.
Socialdemokratiet finder, at der er god mening i de ændringer af konkurrenceloven, som her er foreslået, frem for alt fordi der er tale om en velbegrundet tilpasning af danske regler til EU-reglerne på området.
Det gælder f.eks. indførelsen af en dansk fusionskontrol svarende til den, man har i alle andre EU-lande.
Den vil tjene danske virksomheders og det danske samfunds interesser, fordi en dansk myndighed har et bedre kendskab til markedet, og fordi kontrollen vil kunne foregå hurtigere og smidigere end EU's fusionskontrol. Blandt de øvrige væsentlige ændringer, der foreslås, er fornuftige ændringer dels i Konkurrencerådets sammensætning, dels i dets hjemmel.
Endvidere foreslås indførelse af bøder ved førstegangsmisbrug af dominerende stilling.
Baggrunden for denne ændring er nu 2 års erfaringer med, hvornår der henholdsvis foreligger en dominerende stilling og misbrug.
Med de klare betingelser, som der i lovforslaget lægges op til,
er virksomhedernes retssikkerhed samtidig beskyttet, og Socialdemokratiet støtter disse ændringer i konkurrenceloven.
Henning Grove (KF), 2000-04-12:
Jeg tror ikke, at den diskussion, vi har haft her i dag, kommer bag på nogen af forslagsstillerne.
Det, der kommer lidt bag på mig i hvert fald, var det, at ministeren luftede, at man kunne forvente, at nu skulle landbruget ikke bare betale 8 promille, men nu skulle fast ejendom til at betale en større del af skatterne.
Jeg må nok sige, at det er en oplysning til gavn for landmændene, for så ved de da, hvor de har denne her regering, og at de nu skal straffes yderligere.
De skal ikke blot have miljøplanen og finanslovafstraffelsen
, nej, nu skal man gå videre.
Nu er det jo fast jord, der skal til at betale skatten, for at man kan lette andre steder, for den kan man ikke flytte andre steder hen.
Det er en uretfærdig skat på produktionsjord.
Det er en skat, som man ikke har andre steder i EU.
Det er en dårlig konkurrencefordel, man her giver ved, at man nu uden tvivl vil give kommunerne lov til at hæve den igen.
Jeg håber stadig væk, at regeringen i de kommunale forhandlinger, der kommer, vil tænke alvorligt over, at et bredt mindretal her i Folketinget har tilkendegivet, at her er et område, man skal tage meget seriøst i kommuneforhandlingerne og gerne fortsætte den ordning, der nu i et par år har været til gavn for landbruget, specielt i den her tid, hvor dets indtjening er meget, meget lav.
Jeg tror, at når vi kommer nærmere, så vil vi igen tage den sag op her i salen, hvis der ikke er kommet en fornuftig løsning i kommuneforhandlingerne, men det håber jeg der kommer.
Jeg skal til sidst sige, at CD selvfølgelig støtter det her forslag.
Deres ordfører kunne desværre ikke være til stede i salen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-12:
For mit vedkommende er den ideologiske debat overstået nu.
Jeg forholder mig til det mere praktiske.
Kristeligt Folkepartis indgang til at være medforslagsstiller her er måske lidt anderledes end de andres, idet vi jo nok var stærkt medvirkende til, at landbruget fik det loft over promillerne for de 2 år her, fordi vi ligesom havde en særlig måsætning om at give landbruget en kompensation for Vandmiljøplan II og havde held til at få det med i finanslovforhandlingerne for 1999.
Så vi støtter selvfølgelig meget stærkt det beslutningsforslag her, bl.a. af den grund, at landbruget ikke kommet af med vandmiljøplanens belastninger endnu.
Til debatten om, hvorvidt størrelsen af skat på jord har indflydelse på jordens pris, vil jeg sige: Jamen selvfølgelig har den da det.
Når man skal hen at købe jord, så regner man da på alle de indtægter og udgifter, der findes ved at have sådan noget jord, og de betingelser, der i øvrigt findes i det her land her, som vi lever under, og hvad det er for nogle fremtidsudsigter, der er.
Det er da det, der ligger til grund for den pris, man vil betale.
En af de ting, som spiller rigtig stærkt ind, er jo det, som hr. Grove også var inde på, nemlig at man har et produktionsapparat, man skal beskytte, man har en svineproduktion, som man, selv om den ikke er alt for god i øjeblikket, bliver nødt til at opretholde, for den har man altså investeret i, og man har gæld på det anlæg dér.
Og for at have den produktion, skal man altså også følge de regler, som ifølge vandmiljøplanen skal til for at få gylle fordelt.
Det er klart, at det også har betydning for jorden, for jordprisen, og har meget mere betydning, men det er da helt oplagt, at jordskatternes højde og EU-tilskuddene da har indflydelse på jordpriserne.
Jeg tror da i øvrigt heller ikke, der er ret mange, der mener, at vi ikke skal have EU's tilskud aftrappet.
Hvis bare vi kan få det gjort i en takt, så det er i tråd med resten af EU osv., så tror jeg da, at landbruget ønsker det.
Men selv om det nu kapitaliseres, og det her er jo så småpenge, det handler om, så hjælper det jo den landmand, der sidder der lige her og nu, og det er trods alt det, det handler om, for han har et problem: Han har ingen indkomst i øjeblikket.
Og det er jo småting.
Kan vi fastholde det her loft på de 8 promille, så betyder det, at jordskatten alligevel stiger med 100 mio. kr., hvorimod, hvis loftet fjernes, så stiger jordskatten til næste år med 53 mio. kr.
Vi skal ned på et loft på 6 promille for at fastholde provenuet af jordskatterne, som det er her og nu.
Vi kan stærkt anbefale det her, for vi er generelt imod skat på produktionsapparatet og altså skat på jorden, og derfor vil vi arbejde og gøre, hvad vi kan for at få det her løst, og senest var det selvfølgelig i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Nu nærmer vi os trods alt en vis enighed om noget, vi i virkeligheden ikke burde have skullet bruge så lang tid på at nå frem til, nemlig at der er nøje sammenhæng mellem de samlede omkostninger og den pris, jorden har.
Den regnes jo selvfølgelig igennem.
Det gør man også i landbruget.
Det er jo ikke kun i landbruget, det går lidt op og ned, det gør det jo også på ejendomsmarkedet, og derfor regner man selvfølgelig ud fra en eller anden forventning om, hvordan det bliver.
Selv om man i dag har et loft, så er forventningen, at det loft er midlertidigt, og derfor er det indregnet i priserne.
Hvis det er sådan, at man gør det permanent, at der er et loft, så vil det selvfølgelig medføre en prisstigning alt andet lige.
Henning Grove (KF), 2000-04-12:
Men det her er jo ikke det samme som at købe et hus.
Det her er en produktion.
Og hvis hr. Frank Aaen har lidt kendskab til landbruget, så vil han jo vide, at det ikke er en produktion, hvor man lige kan regne bundlinjen ud og se, at så meget kan man betale.
Det svinger meget op og ned.
Derfor er det jo ikke sådan, at man siger, at man har råd til at betale så meget og så meget.
Næ, man tilrettelægger en produktion, og man håber, at priserne kan holde.
Jeg skal da gerne være med til at sige, at det ikke er en god landbrugspolitik, vi har i EU.
Det er også derfor, vi vil lave den om i »Agenda 2000«, hvor vi tager tilskuddene væk et efter et.
Det her er jo ikke et tilskud.
Det her er bare at fortsætte en ordning, vi har nu.
Den bliver hverken kapitaliseret eller noget som helst.
Det er blot, at vi siger til landmændene: Her er et skulderklap til jer, vi tror på jer.
Og så er den skat også en uretfærdighed, for den har man
ikke andre steder i EU.
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Det, der sket i 1972 og i årene efter, var, at støttereglerne - det, at man gav tilskud til landmændene, dels ved, at man fik opskruet priserne, og dels med direkte støtteordninger - gav en ekstra indkomst til landmændene, og denne blev straks kapitaliseret i form af stigende jordpriser.
Sådan er det jo.
Alle og enhver, der har handlet hus, ved, at man kigger på, hvad bundlinjen er, når alle indtægter og udgifter er indregnet, og så er prisen bare at regne baglæns.
Sådan er det også, når vi køber ejendom, når vi køber et hus, når vi køber et sommerhus.
Vi kigger på nettoydelsen, og så regner vi baglæns.
Derfor er det også sådan, at når en skat fjernes, så forbliver nettoydelsen uændret, og så kører man bare baglæns og ser, hvad prisen så er.
Så er den selvfølgelig højere.
Sådan er det, og anderledes er det ikke.
Og så er det selvfølgelig ikke sådan, at vi mener, at man ikke skal have noget landbrug.
Men ulykken for landbruget og specielt ulykken for den unge landmand, der skal i gang med at drive landbrug, er jo, at jordpriserne er blevet skruet sådan op, og det kunne vi undgå, hvis det var sådan, at vi indførte jordrentebrug, så man faktisk kun betalte skat ud fra, hvad afkastet rent faktisk er på jorden, i stedet for at betale skat af f.eks. jordværdistigninger.
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-12:
Dér, hvor man skal give bøderne ved førstegangsmisbrug, er dér, hvor man under den nugældende lov kun giver en påtale.
Dertil kommer jo, at man så kan diskutere, hvor mange tilfælde der har været, og det er derfor, jeg siger, at det her har meget at gøre med markedsafgrænsningen, og det har meget at gøre med, hvordan bevisbyrden skal løftes.
Så alle tre ting skal være i orden: Der skal være en rimelig klar markedsafgrænsning.
Det er også relevant for virksomhederne, for at de kan have mulighed for at vurdere, om de er dominerende.
Der skal være tale om en bevisbyrde, som gør, at myndighederne kan løfte sagen.
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Ja, vi fik ikke de eksempler, som jeg efterlyste.
Kan vi ikke bare få et, to eller tre eksempler på, hvor der efter den nuværende lov burde have været givet bøder ved førstegangsmisbrug.
Så kunne det være meget rart, at hr. Jørn Jespersen også ville fortælle, om han mener, at de øvrige kriterier, han stillede op, er opfyldt i det her lovforslag.
Er markedsafgrænsningen så klar, som den bør være, hvis man skal kunne give bøder ved førstegangsmisbrug?
Vi mener nej, den er alt for embedsmandsfastsat, og det er alt for umuligt for virksomhederne at overskue, hvordan den er.
Men mener SF virkelig, at det er overskueligt for en virksomhed, hvilket marked det eventuelt vil blive bedømt på?
Er bevisbyrden efter hr. Jørn Jespersens opfattelse i orden, som det ligger i det nuværende forslag?
Lad os få en konkret stillingtagen til det her.
Men først og fremmest: Hvilke eksempler fra de sidste 2 år, hvor den nuværende lov har virket, ville hr. Jørn Jespersen have ment skulle have været idømt en bøde ved en førstegangsovertrædelse?
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-12:
Det er fuldstændig vanvittigt at spørge mig om, hvordan jeg ville have sagsbehandlet en sag, hvis jeg var sagsbehandler på den i Konkurrencestyrelsen.
Det har jeg da ikke sagligt belæg for.
Men jeg vil godt sige som et eksempel på, hvad jeg mener ud fra almindelig følgen med i samfundsforhold, at MD Foods' opførsel på markedet for mejeriprodukter efter min opfattelse klokkeklart er misbrug af dominerende stilling.
Men jeg har ikke sagsbehandlet det.
Jeg har ingen mulighed for at vide, hvorfor man ikke i Konkurrencestyrelsen
har været i stand til at gøre noget ved den sag.
Jeg synes, den er ret indlysende.
Man får masser af oplysninger i branchen om, at det er sådan, det forholder sig.
Men det har man altså åbenbart ikke været i stand til i konkurrencemyndighederne. Jeg forstår ikke hvorfor, og det er derfor, jeg siger, at for at undgå den slags sager er det temmelig afgørende, at bevisbyrden bliver nemmere at løfte.
Og derfor er jeg helt uforstående - det har jeg sagt tre gange - over for, at fru Pernille Sams spørger, om jeg synes, bevisbyrden er i orden.
Nej, det synes jeg ikke.
Jeg synes, den er alt for svær at løfte for myndighederne, som det ligger her.
Nu håber jeg, at det er gået op for fru Pernille Sams, hvad jeg mener på det punkt.
Og endelig er der spørgsmålet om markedsafgrænsning.
Det kan godt være, at der er grund til at kigge yderligere på det, det vil jeg slet ikke afvise.
Det gør vi gerne undervejs i udvalgsbehandlingen.
Det har De Konservative også mulighed for, hvis man vil gå ind og lave noget reelt arbejde på det her punkt, men det forstår jeg man ikke vil.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-04-12:
Mens man sidder og hører på debatten, kan man jo genkende nogle af de ideologiske forskelle, der var for 3 år siden, da man vedtog konkurrenceloven, og så kan man konstatere, at regeringen i dag gør fælles front med dem, som havde nøjagtig de samme indvendinger som dem, ministeren nu har indarbejdet i sit forslag.
Det kan man jo bare konstatere.
Jeg mener, kan man tælle til 90 her i salen, ja, så kan man jo bruge det, hvis man er regering.
I Frihed 2000 har vi altså svært ved at se behovet for at skulle komme med et nyt forslag lige præcis nu, og vi ser ikke nogen dokumentation for nødvendigheden.
Hvis man endelig skulle se, hvor det var nødvendigt, så kunne man vel, som hr. Hovmand sagde, altså se på de offentlige virksomheder, men med det flertal, ministeren har sikret sig, så er det jo i hvert fald ikke den vej, man kunne tro at det vil gå. Så må jeg sige, at der er ét punkt i ministerens forslag, hvor jeg ikke ville have noget imod at man slog til og det var bøder første gang - jeg har det præcis som Kristeligt Folkepartis ordfører - men det ville kræve, at man havde en afgrænsning, som virksomhederne kunne forstå, at man havde nogle regler, som var klare, således at virksomhederne vidste det, når de lavede noget, der bevidst var forkert.
Hvis de vidste det, så måtte hammeren godt falde første gang.
Med hensyn til Konkurrencerådets sammensætning skal jeg bare gentage det, flere andre ordførere har sagt: at vi finder det aldeles uacceptabelt, hvis det er sådan, at erhvervslivet skal ud af Konkurrencerådet.
Efter de ord er der kun at sige, at hvis lovforslaget ser sådan ud ved tredjebehandlingen, som det gør i dag, så kan vi ikke støtte det.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-04-12:
Jeg er altså lidt forbløffet over de krav, fru Pernille Sams stiller til en politiker og en politikers funktion.
Skulle jeg have siddet og læst en række sager om overtrædelser for derefter at vurdere, i hvilket omfang de skulle have haft bøder eller ej?
Skulle jeg stå og sige: Jamen de skulle have haft bøder, hvis vi havde indført de regler, som vi nu er på vej til at indføre?
Jeg synes, det er en bizar argumentationsform.
Henning Grove (KF), 2000-04-12:
Det er rigtigt, at jordpriserne steg, da vi kom i EF.
Hvorfor gjorde de det?
Fordi man havde haft svære år i forvejen.
Priserne var langt nede.
Så kom man ind, og der var muligheder for at have lidt indtjening.
Hele Folketinget opfordrede virkelig landmændene: Se nu at komme i gang, se at få bygget noget, se at producere noget, for der er underskud af fødevarer i EU!
Men det virkelig store spring i jordpriserne skete efter, at vi havde gennemført vandmiljøplanen, hvor vi stillede krav om, hvor meget jord landmanden skal have for at have en dyreproduktion.
Dér steg priserne så kolossalt, betydelig mere end de steg i 1972, og det vil tallene også vise.
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Vi ved jo, hvornår forskellige virksomheder har været i den ene eller den anden eller den tredje situation, hvor man i dag ikke har kunnet give dem en kæmpestor bøde på 3 pct. af deres omsætning, og så er det
bare, jeg i al stilfærdighed spørger: Alle de eksempler, som er offentligt tilgængelige, og som vi kender - hvor ville man have brugt bøden? Hvilke eksempler er der, hvor man i Det Radikale Venstre ville sige: Her ville det have været relevant, om myndighederne havde haft det redskab, som man nu ønsker at indføre.
Når man har den principielle holdning, og når vi har så mange konkrete eksempler, vi kan tage stilling til, er det vel ikke for meget forlangt, at man har kigget på nogle af dem og sagt, at her har det redskab egentlig manglet.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-04-12:
Jeg er altså ikke rigtig klar over, om fru Pernille Sams forestiller sig, at jeg skulle kunne stå her og sige, at smedemester Hansen i Skørping i givet fald ville have gjort sig skyldig i en overtrædelse og derfor skulle have haft en bøde.
Jeg ved altså ikke, hvad det er for en argumentation.
Her diskuterer vi det principielle i forslaget, og hvordan skulle jeg kunne stå og hænge en eller anden virksomhed ud og sige, at den formentlig ville have fået en bøde, hvis den lovgivning, vi foreslår nu, havde været i kraft for 4 år siden?
Jeg synes, det er en underlig form for argumentation.
I øvrigt savner jeg stadig, at den konservative ordfører forholder sig til udvidelsen af definitionen af markedsafgrænsning til ikke kun at omfatte Danmark, men også en række andre faktorer, så der reelt er tale om en udvidelse.
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Hvis man virkelig synes, det er et problem, at der ikke kan stanges en bøde ud, første gang en virksomhed kommer til at overtræde en regel, uden at den ved det, må vi da have nogle eksempler på, hvor man ville have brugt det redskab.
I dag har vi bunker af eksempler på, at loven er blevet brugt over for virksomheder, som har virket forholdsvis små - Montana, Le Klint, og hvad ved jeg?
Det er virksomheder, som ikke virker store og dominerende i verdenssammenhæng på nogen måde, men som alligevel af de danske myndigheder er blevet dømt for at være at være dominerende, og det er virksomheder, som ikke har haft en anelse om, at de var i den situation.
Derfor synes jeg, det er vigtigt at få at vide: Sig mig engang, hvem ville man gerne have idømt en kæmpestor bøde, allerede første gang virksomheden kom til at overtræde et regelsæt?
at stange ud til en virksomhed, og derfor må det da være ret vigtigt at få at vide, præcis hvor man vil bruge den regel.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-04-12:
Må jeg have lov at sige, at det er jo ikke et spørgsmål om at stange en bøde ud; der er jo domstole involveret her.
For det andet synes jeg, at SF's ordfører egentlig gav et meget godt svar på spørgsmålet, forstået på den led, at det er lidt svært som politiker - vi er jo ikke embedsmænd i en styrelse - at anvise konkret, hvilke sager der i givet fald ville have givet anledning til en bøde, såfremt loven havde været i kraft for 4 år siden.
Det svarer nærmest til, at jeg skulle stå her og byde på, hvordan en lov ville have virket med tilbagevirkende kraft, og hvordan skulle jeg kunne redegøre for det?