runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg mener ikke, det er korrekt at påstå, at situationen generelt set er blevet dårligere for de svageste i det danske samfund, tværtimod.
Den er blevet bedre.
Det vil jeg gerne sige.
Jamen jeg håber, at det kan højne hr. Villy Søvndals humør.
De initiativer, regeringen har taget og vil tage, har et fælles sigte, nemlig at hjælpe de mest udsatte grupper i vores samfund – hjælpe dem til en bedre tilværelse, hvor noget meget vigtigt selvfølgelig er at sørge for, at de kommer i arbejde.
Og det, vi har gennemført, f.eks. for så vidt angår kontanthjælpen, sigter netop på at skabe social bevægelighed i det danske samfund og forbedre de økonomiske muligheder for, at man kan komme fra passiv overførsel over i aktivt arbejde, som dog må være noget af det bedste, man kan gøre for mennesker.
Derudover har Folketinget, i øvrigt med meget brede flertal gennem satspulje osv., gennemført målrettede forbedringer for en række udsatte grupper i det danske samfund.
Hermed har jeg ikke sagt, at der ikke er mange mennesker, der har problemer.
Jamen det er der da, og det arbejder vi hele tiden på at forbedre.
Jeg mener, at det er helt forkert, når hr. Villy Søvndal prøver at fremstille det, som om der generelt set er en ringere situation for de svageste grupper i det danske samfund.
Det er simpelt hen ikke sandt.
Villy Søvndal (SF), 2005-12-07:
Nu skal vi fra Irak til Danmark.
De allerdårligst stillede i Danmark har fået det dårligere.
Det er den entydige konklusion på en høring, som Folketinget afholdt i går, hvor vi havde møde med de organisationer, der arbejder med nogle af de mest udsatte grupper, vi har.
Regeringen kom i går med sin egen rapport, der bekræfter det samme billede.
66 pct. af organisationerne svarer, at de dårligst stillede i Danmark har fået det dårligere.
De er ramt af regeringens politik, de er ramt af Dansk Folkepartis hjælp til regeringens politik, og det fremgår som sagt af regeringens egen rapport.
Derfor forventer jeg heller ikke, at statsministeren vil undsige regeringens egen rapport.
Statsministeren sagde endda i et opstemt øjeblik, at han ville måles på det.
Jeg forventer spændt statsministerens svar.
»Bekymrer de mange enslydende meldinger om stadig længere ventelister til julehjælp og stigende ulighed fra de frivillige sociale organisationer statsministeren, og hvad vil statsministeren gøre ved det?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Lad mig gentage, havde jeg nær sagt, for hundrede syttende gang: Alle, der gør sig skyldige i lovovertrædelser, skal retsforfølges.
Så enkelt er det, og det har jeg svaret nu flere gange.
Mit udgangspunkt er også, at begås der lovovertrædelser i Irak, bør de retsforfølges i Irak.
Så siger jeg: Der er ingen, der skal kunne undslå sig retsforfølgning ved at have en særlig status, og kan man ikke retsforfølges det ene sted, så må man retsforfølges det andet sted.
Jeg går ud fra, at det som en selvfølge er sådan.
Hr. Holger K. Nielsen kommer ikke uden om, at det jo er det, der er den centrale opgave, og det er faktisk det, Danmark har påtaget sig i det område, hvor vi har ansvar.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Vi må se, om vi kan få en ende på det denne onsdag, ellers må vi jo vende tilbage igen.
Det er svært at få nogle ordentlige svar fra statsministeren, det må jeg sige, selv om spørgsmålene ret beset er rimelig simple.
Jeg er da enig i, at de folk, der begår lovovertrædelser, skal straffes, men problemet er jo her, at der ikke er mulighed for, at de irakiske myndigheder kan straffe mennesker, der klart overtræder almindelig lovgivning og skyder løs mod civile irakere.
Det kan de ikke, fordi de folk har en særstatus i øjeblikket.
Det er en del af prisen, om jeg så må sige, der skulle betales til amerikanerne, at de her sikkerhedsfolk kan køre omkring og have en særstatus.
Så endnu en gang: Vil regeringen ikke nok tage et initiativ til, at den her situation bliver ændret, så de pågældende kan retsforfølges i Irak, så man får mulighed for at opbygge det irakiske retsvæsen på en ordentlig måde?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Nej, det er ikke sådan, hr. Rune Lund skal forstå det.
Hr. Rune Lunds konklusioner må stå fuldstændig for hans egen regning.
Jeg kan i det hele henholde mig til, hvad jeg allerede har svaret.
Jeg har ikke mere at føje til.
Rune Lund (EL), 2005-12-07:
Det vil sige, at svaret er, at statsministeren ikke har tænkt sig at gøre noget ved, at der ligger civile irakiske sikkerhedsstyrker og plaffer løs på civile, uden at de kan blive straffet.
Statsministeren vil ikke henvende sig til den irakiske regering eller til koalitionen for at forsikre, at de her mennesker, der i dag ikke kan straffes, skal kunne straffes.
Er det sådan, jeg skal forstå det?
Ja eller nej fra statsministeren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jamen jeg har svaret.
Jeg kan ikke føje mere til.
Jeg kan ikke gøre for, at hr. Rune Lund ikke bryder sig om svaret, men jeg har svaret, og jeg kan helt og holdent henholde mig til, hvad jeg allerede har svaret.
Rune Lund (EL), 2005-12-07:
Statsministeren svarer jo ikke på de spørgsmål, der bliver stillet, hverken på de spørgsmål, der bliver stillet af mig, eller på de spørgsmål, der bliver stillet af hr. Holger K. Nielsen.
Jeg synes ellers, at hr. Holger K. Nielsen stillede spørgsmålet meget langsomt og tydeligt, så det burde egentlig være ret nemt at svare på det spørgsmål, der blev stillet.
Det nytter ikke at sige, ligesom statsministeren prøver at gøre, når jeg f.eks. rejser spørgsmålet om tortur og brud på menneskerettigheder, at så er det bare antiamerikanisme, og at jeg slet ikke bekymrer mig om de civile irakere.
Det er noget værre ævl.
Det er ganske forkert.
Derfor vil jeg gerne stille spørgsmålet igen – nu lykkedes det ikke hr. Holger K. Nielsen at få et svar: Vil statsministeren tage initiativ til, at de civile irakiske sikkerhedsstyrker, der i øjeblikket kan ligge og plaffe løs på civile uden at blive straffet, kan blive straffet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg vil gerne slå fast, at enhver, der gør sig skyldig i overtrædelser af lovgivningen eller overtrædelser af internationale konventioner og andet, selvfølgelig skal retsforfølges.
Enten det ene sted eller det andet sted.
Udgangspunktet synes jeg må være i Irak, nemlig at vi hjælper irakerne til at opbygge et retssystem, hvor de selv kan håndtere det.
Men det skal da ikke være sådan, at man ikke kan retsforfølge folk, fordi der ikke er klarhed om, hvor eller hvordan man kan retsforfølge dem.
Der er selvfølgelig ingen, der skal gå fri, hvis de begår lovovertrædelser.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Så lad mig spørge igen: Hvis nu den præmis skal tages alvorligt, og det vil jeg gerne have den skal, betyder det så ikke, at den danske regering vil tage et initiativ til, at koalitionsstyrkerne ændrer status for de her folk, således at de kan retsforfølges af de irakiske myndigheder?
Det kan de ikke i dag.
De kan køre rundt og skyde til måls efter tilfældige irakere, og der sker dem ikke noget som helst.
De retsmyndigheder, der skal bygges op, har ingen mulighed for at retsforfølge dem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Lad mig da endelig slå fast – jeg mener, at jeg har gjort det flere gange nu, men jeg skal gerne gentage det – at der ikke må herske den mindste tvivl om, at det er regeringens holdning, at alle eventuelle overgreb skal efterforskes og om nødvendigt retsforfølges, uanset hvem der har begået dem.
Det er netop derfor, at det er så vigtigt at hjælpe irakerne med at opbygge en holdbar og troværdig retsstat, en retsstat, man kan have tillid til, som kan håndtere sådan nogle sager.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Jeg er helt enig.
Men er det så ikke et problem, at denne irakiske retsstat ikke kan retsforfølge de psykopater, der kører rundt i biler og skyder til måls efter civile irakere, som tilfældet er her?
Er det ikke et problem, og burde det ikke give anledning til, at i det mindste den danske regering, som i hvert fald i festtalerne slår meget til lyd for menneskerettigheder, gør en aktiv indsats for, at de irakiske myndigheder, man vil støtte, også får en mulighed for at retsforfølge de folk, der kører rundt og skyder til måls efter civile irakere?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-12-07:
Jeg har i virkeligheden svaret på det spørgsmål under det tidligere og kan helt henholde mig til, hvad jeg har sagt der.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi ikke tager ansvaret fra irakerne eller det irakiske retssystem.
Vi skal derimod støtte og anspore den irakiske regering i arbejdet med at opbygge en holdbar og troværdig retsstat.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-12-07:
Men det er blevet et selvstændigt problem, at man har fået nogle mennesker dernede, der, om jeg så må sige, fungerer som en stat i staten, som kan gøre, hvad de vil, uden at de kan retsforfølges for det.
Derfor må det da være en vigtig opgave, hvis man ellers mener det alvorligt, at der skal opbygges et irakisk retssystem, at der bliver muligheder for, at de her sikkerhedsfolk kan retsforfølges.
Er det noget, som den danske regering vil tage op som led i sin indsats for at skabe et retsvæsen i Irak?
»Når sikkerhedssituationen i Irak er, som den er, og når de irakiske strukturer omkring retssystem, politi, sikkerhed og retssikkerhed lader meget tilbage at ønske, finder statsministeren så ikke, at det må påhvile koalitionslandene, eventuelt FN, at stå for systematisk retsforfølgelse af civile sikkerhedsfolk i Irak, som har begået overgreb mod civile irakere m.fl.?«
Troels Ravn (S), 2005-12-07:
Jeg vil gerne forsøge at forstå den tænkning, der ligger bag undervisningsministerens forslag om en ny lov for 10. klasse.
Som jeg forstår det, handler det for undervisningsministeren om, at flere unge mennesker effektivt kommer igennem uddannelsessystemet, altså en tænkning, der baserer sig på et umiddelbart krav om effektivitet og økonomi og ikke så meget knytter sig til de unge menneskers faktiske udbytte af at gå i 10. klasse, et udbytte, der ofte viser sig på lidt længere sigt.
Jeg tænker her på, at mange unge og deres forældre er glade for 10. klasse i folkeskolen og på efterskolerne, fordi de her modnes og dannes og lige får det ekstra pift faglighed, der ruster dem til at gennemføre en ungdomsuddannelse og en erhvervsuddannelse.
Jeg vil gerne spørge undervisningsministeren: Hvorfor skal de unge mennesker, der efter 9. klasse har brug for lidt mere modenhed og lidt mere faglighed, inden de går i gymnasiet, ikke have mulighed for at vælge 10. klasse?
Magnus Heunicke (S), 2005-12-07:
Det her er jo en kedelig sag, ikke mindst for regeringen selv, selvfølgelig.
Statsministeren svarede for en måned siden om samme sag, at han ville afvente en redegørelse fra videnskabsministeren om, hvad der var sket, og hvor mange penge der skulle betales tilbage af de penge, som ministeren har spist for.
Den redegørelse er nu kommet, og i den indrømmer videnskabsministeren jo, at han har spist middag alene i ministeriet på skatteydernes regning imod ministeriets egne regler, og den praksis vil han nu stoppe.
Derfor er mit enkle spørgsmål bare til statsministeren, om statsministeren vil sørge for, at videnskabsministeren så betaler de penge tilbage, som han har brugt på at spise middag imod reglerne.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-12-07:
I grundloven står der, at alle børn, der bor i Danmark, har ret til at gå i folkeskole.
Det, man kan konstatere, er, at sådan er det ikke i dag.
Alle børn i Danmark har ikke ret til at gå i en folkeskole, de har ikke engang ret til at modtage en undervisning, der står mål med folkeskolens undervisning.
Det er i dag sådan, at de børn, der lever i et asylcenter, går på en skole i asylcenteret.
Børnene har ikke selv mulighed for, og deres forældre har ikke mulighed for at vælge en almindelig dansk folkeskole, og det er på trods af, at familien måske kan opholde sig mange år i asylcenteret.
Der er det altså fortsat sådan, at barnet, selv om det kunne indgå i en almindelig folkeskoleklasse, ikke får mulighed for det.
Med andre ord: Mener ministeren, at den nuværende udlændingelovgivning på det her område lever op til grundloven?
»Vil ministeren redegøre for, om det er i overensstemmelse med grundlovens § 76, at asylansøgeres børn ikke har ret til fri undervisning i folkeskolen?«
Skriftlig begrundelse
Flygtningebørn undervises i langt de fleste tilfælde på asylcentrenes skoler og har ikke ret til at vælge folkeskolen.
Dog kan Udlændingestyrelsen bevilge penge, således at et barn kan komme i folkeskole frem for på asylcenterets skole.
Udlændingestyrelsen har imidlertid ikke pligt til at sikre et barn mulighed for at blive undervist i en folkeskole.
Spørgeren mener, at dette ikke kan være i overensstemmelse med grundlovens paragraf 76, hvori det hedder, at »Alle børn i den undervisningspligtige alder har ret til fri undervisning i folkeskolen ...«.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-07:
Foranlediget af spørgeren vil jeg nu gerne endnu en gang understrege, at det ikke er en særlig social begivenhed, at man er studerende, og man er ikke nødvendigvis økonomisk dårligt stillet, fordi man er studerende.
Det synes jeg også man skal vægte, men ellers vil jeg bare sige tak for spørgerens påskønnelse af min imødekommenhed; og som det er spørgeren bekendt, er jeg altid meget imødekommende og vil gerne drøfte de forskellige tiltag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Redegørelsen givet 9/11 2005.
Forhandling
Rasmus Prehn (S), 2005-12-07:
Jeg takker for den imødekommenhed, der er fra ministerens side på det her område.
Jeg takker for, at der er en villighed til at diskutere det.
Jeg medgiver, at der kan være fordele og ulemper, og det må vi have kigget på.
Jeg vil bare gerne gøre opmærksom på, at man har netop den ordning en række andre steder – en ordning, der bygger på, om man er uddannelsessøgende, eller er man ikke uddannelsessøgende.
På museer og i mange boghandler osv. får man en rabat, når man er studerende.
Det giver en vis mening, at det har noget at gøre med, hvor mange penge man tjener som studerende, for der har man ikke det store råderum.
Derfor giver det mening, at man får et tilskud, og det er jeg meget glad for at ministeren er villig til at diskutere.
Jeg håber, at ministeren vil tage initiativ til, at det bliver en del af den diskussion, som jeg kan forstå man er parat til at skulle have på området.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-07:
Jeg mener, der er positive og negative ting ved begge ordninger, og jeg har begrundet, hvorfor ordningen ser ud, som den gør nu.
Men jeg kan oplyse til spørgeren, at der dels er nedsat et takstudvalg i Transport- og Energiministeriet, som nu skal se på taksterne for den kollektive trafik i lyset af kommunalreformen – og herunder også vilkårene for de rabatter, der ydes i wildcardordningen – dels er nedsat en arbejdsgruppe også i regi af Transport- og Energiministeriet, hvor vi i øvrigt også deltager fra Socialministeriets side, og hvor vi skal se på hele organiseringen af det bloktilskud, som bliver udbetalt fra Socialministeriets side.
I den sammenhæng kunne det da være oplagt at se på det forslag, spørgeren kommer med, og som sagt vurdere de forskellige fordele og ulemper ved de forskellige ordninger, for jeg mener klart, at der både er fordele og ulemper ved begge ordninger.
Rasmus Prehn (S), 2005-12-07:
Jeg medgiver, at der ikke er et specielt socialt sigte, men det handler vel også om retfærdighed og om, hvad man kan gøre for at bryde den negative sociale arv, få folk til at deltage, at tage en uddannelse.
Det er altså en ordning, hvor man ikke bliver tilgodeset af det såkaldte periodekort eller pendlerkort, fordi det, der er tale om, er, at man læser i Århus eller i København eller i Aalborg, og man bor så et sted i provinsen og har behov for at transportere sig ind til studiet, og man har behov for at transportere sig hjem igen til familien i forbindelse med weekender.
Man har altså ikke brug for at køre frem og tilbage hver eneste dag, så periodekort og pendlerkort giver ikke så meget mening i den her sammenhæng.
Vil ministeren på regeringens vegne give udtryk for, om man først og fremmest er positivt indstillet over for sådan et forslag eller først og fremmest er negativt indstillet over for et forslag som det her?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-07:
Når vi har med aldersbestemte ordninger at gøre, er det jo altid nogle grupper, som ikke opfylder alderskriterierne, og som jeg gjorde opmærksom på, så er det nok valgt, fordi det er en enkel og nem måde at administrere det på.
For så vidt angår gruppen af studerende over 26 år, så er der andre særlige rabatordninger i SU-systemet.
F.eks. kan SU-berettigede på videregående uddannelser få ca. 20 kr.s rabat på køb af periodekort.
Så der er altså muligheder for at få rabat, når man er studerende og over 26 år.
Så vil jeg også godt sige, at for så vidt angår ungerabatten, vil der ikke være et direkte socialpolitisk sigte med at give den til studerende i stedet for til unge under 26 år.
Det er jo ikke som sådan en social begivenhed at være studerende; man behøver heller ikke at være specielt dårligt økonomisk stillet, fordi man er studerende.
Og så ville det forringe vilkårene for personer under 26 år, som ikke er studerende, hvis man skulle lave ordningen om.
Rasmus Prehn (S), 2005-12-07:
Jeg takker for ministerens beskrivelse af, hvad baggrunden er.
Jeg kan så forstå, at transportministeren alligevel har et vist ansvar for de her ting – et ansvar, som der blev givet udtryk for, han ikke havde, men som der blevet udtryk for var socialministerens.
Det er jeg glad for, og nu giver det lejlighed til, at jeg kan stille yderligere et spørgsmål til transportministeren på det her område.
Men jeg vil gerne høre socialministeren, hvordan socialministerens umiddelbare reaktion er på det her forslag, hvor vi siger, at der altså er forskel på, hvor mange penge man tjener, hvorvidt man er studerende og uddannelsessøgende eller ej, og at det giver mere mening, at vi man retter det mod folk, der er på SU, eller folk, der er uddannelsessøgende, på samme måde, som man gør i diverse boghandler og på museer osv.
Der siger man, at det, at en kunde har et studiekort, gør, at vedkommende får en rabat.
Giver det ikke mere mening at have det end sådan en helt firkantet aldersbegrænsning, hvor man så også risikerer at give rabat til nogle, der faktisk tjener en god løn, og som ikke har brug for den her rabat?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-07:
Socialministeriet yder hvert år et bloktilskud til DSB på knap 100 mio. kr.
Til gengæld herfor yder DSB rabatter til henholdsvis folkepensionister, førtidspensionister, unge under 26 år og service til befordring af handicappede.
Så der er altså en række forskellige målgrupper, der får del i det her bloktilskud.
De nærmere vilkår for ordningerne er fastsat af DSB selv.
Historisk er dette sket i et samarbejde med Transport- og Energiministeriet, som også orienteres, hvis der sker ændringer i ordningerne.
Afgrænsningen af målgruppen for DSB’s rabatter til unge har i – tror jeg – mindst 15 år været aldersbetinget.
DSB har tidligere oplyst, at baggrunden for aldersgrænsen bl.a. er, at den er enkel og billig at administrere.
Derudover tjener ordningen et trafikpolitisk hensyn: Unge mennesker vænnes til at bruge den kollektive transport.
Så det er altså baggrunden for, at ordningen ser ud, som den gør.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Først har jeg lyst til at sige, at jeg synes, det er et lidt pudsigt spørgsmål, der stilles af fru Elsebeth Gerner Nielsen, der vistnok selv sad i regering på det tidspunkt i 1996, hvor den lov blev lavet, som er grundlag for de regler, der er for asylsøgeres børns undervisning.
For det er faktisk sådan, at asylansøgerbørn i den undervisningspligtige alder skal deltage i en særskilt tilrettelagt undervisning.
Det er som sagt fremgået af udlændingeloven siden 1996.
I Integrationsministeriets bekendtgørelse om undervisning og aktivering af asylansøgere står der, at undervisning på opholdscentre skal svare til den undervisning, som tosprogede børn i folkeskolen får tilbudt.
Undervisning gives som udgangspunkt på asylcentrene.
Bekendtgørelsen om undervisning og aktivering åbner mulighed for, at asylansøgerbørn kan deltage i folkeskolens undervisning, hvis kommunen tillader det.
Dette illustrerer efter min opfattelse udmærket, at den undervisning, asylansøgerbørnene modtager, skal stå mål med det niveau, der tilbydes i folkeskolen.
Rasmus Prehn (S), 2005-12-07:
Den 16. november forsøgte jeg her i salen at få et svar fra transportministeren på, hvorfor det er sådan, at DSB’s wildcardordning netop er aldersbetinget frem for at være rettet mod studerende og uddannelsessøgende.
Men som jeg forstod på transportministeren, er ansvaret hos socialministeren.
Det er sådan, at man fra Socialministeriets side har afsat en pulje på 97,2 mio. kr. til særlige rabatordninger for særlige passagergrupper og herunder altså den her wildcardordning for unge mennesker i aldersgruppen 18-25 år.
Mit spørgsmål er så: Hvordan forholder socialministeren sig til det her spørgsmål?
Jeg har fået op til flere henvendelser fra unge mennesker og studerende, som siger: Jamen hvorfor er det ikke rettet imod, om man er studerende eller uddannelsessøgende?
Det giver mere mening end det, at man har en bestemt alder.
Der er jo et gennemsnit på omkring 30 år for færdiggørelse af bl.a. universitetsuddannelse.
Hvorfor skal mange universitetsstuderende lide under, at de ikke kan få en rabatordning, når de rent faktisk har mere brug for den end unge under 25 år, som har en færdig uddannelse, og som tjener mange penge?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-12-07:
Jeg mener, at det, der bidrager til ulighed i et samfund, er, hvis man fastholder folk i et passivt forsørgelsessystem, og derfor står den her regering for en incitamentstruktur, hvor det kan betale sig at arbejde.
Som tidligere nævnt synes jeg, vi kan se ud af undersøgelsen omkring starthjælpen, at det rent faktisk virker.
Flere bliver selvforsørgende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-07:
Der er jo ingen tvivl om, at Det Radikale Venstre og regeringen står i hver sin lejr, når det kommer til det her spørgsmål.
Hvis vi nu kan lægge det til side for et kort øjeblik, kunne ministeren så ikke bare give et sådan helt nøgternt, objektivt svar på, om en fjernelse af starthjælpen ville give en større lighed i det danske samfund, sådan rent økonomisk anskuet?
Vi kan jo diskutere op og ned ad stolper, om det er rimeligt, og hvad der motiverer folk og sådan nogle ting.
Det kan man også have forskellige ideologiske tilgange til.
Men sådan rent økonomisk-matematisk ville der så være større lighed i det danske samfund, hvis man ikke havde en introduktionsydelse, der gav en købekraft for de nytilkomne flygtninge, der ikke umiddelbart kommer i arbejde, på, hvad der svarer til 15 pct. af en dansk industriarbejders?
Vi kan også se ud af andre undersøgelser, at rigtig mange af dem, der kommer i arbejde, sådan set får mindre ud af det, end de gjorde før, selv om de arbejder.
Og det er jo derfor, at man kan sige, at spørgsmålet er, om man har fat i den lange ende.
Der vil jeg da gerne høre socialministerens synspunkt sammenholdt med det, som Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, i dag har udtalt til Ritzau, hvor han altså siger: Man sidder jo ikke og kigger på sin skattebillet for at se, om det kan betale sig at arbejde lidt mere.
Er det socialministerens opfattelse, at jo kortere tid man har været i landet, jo mere optaget er man af sin skattebillet med hensyn til, om det kan betale sig at arbejde mere?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-07:
Jeg synes ikke, det skal være sådan, at man bare kommer til Danmark og har fuld ret til fulde ydelser, og det er baggrunden for, at starthjælpen er, som den er.
Og som sagt kan vi jo se ud af tallene, at der faktisk er mange personer, der bliver selvforsørgende.