runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2003-05-23:
Jeg forstod, at hr. Thulesen Dahl ikke syntes, det var sympatisk at gøre de dér ting ved de handicappede.
Det kan jeg sådan set godt forstå.
Men det er jo ikke nok.
For når Dansk Folkeparti er med til at bære de beslutninger igennem, som ministeriernes folk siger ender i de her konsekvenser, så kan man jo ikke nøjes med i en vis fart at bevæge sig ud til håndvasken, så er man nødt til at gøre et eller andet.
Jeg vil spørge direkte: Vil Dansk Folkeparti være med til at lave en beretning, hvor vi siger, at alle tanker om overvågning af handicappede, alle tanker om at tvangsflytte handicappede tilbage på store centralinstitutioner og alle tanker om at lave brugerbetaling på handicapområdet bliver afvist af et flertal af partierne i Folketinget inklusive Dansk Folkeparti?
Ellers er det jo bare snak, det, vi har hørt.
Jeg kan slet ikke forestille mig, at et parti, der siger, at de går op i det her, bare vil snakke.
Så jeg formoder, at det betyder, at Dansk Folkeparti er villig til at handle; er det rigtigt forstået?
Line Barfod (EL), 2003-05-23:
Dansk Folkeparti forsøger jo gang på gang at fremstille sig selv, som om at man er meget social og vil gøre meget og give mange penge til mange områder.
Men når det kommer til, hvad man så rent faktisk gør i virkeligheden, er det det stik modsatte.
Det afslørede vi med vores undersøgelse af, hvordan man er med til at skære ned på de ældre ude i kommunerne, og det har vi også set i forhold til sygehusene.
Det passer simpelt hen bare ikke.
Lige siden hr. Kristian Thulesen Dahl sagde det første gang under finanslovdebatten i september sidste år, har vi forsøgt at komme i kontakt med Dansk Folkeparti for at få en reel forhandling, og der har været et flertal, der ville sikre, at sygehusene ikke blev lukket.
Dansk Folkeparti har ikke været til at få i tale.
Så det synes jeg hr. Thulesen Dahl skulle holde op med at prøve at gøre sig til af.
Jeg tror ikke, man kan finde en eneste i Folketinget, der mener, at der ikke er mange ting, man kan gøre bedre, end man gør i dag.
Men det er ikke der, de store penge ligger.
Der bliver arbejdet meget effektivt i det offentlige system i dag.
Der er mange steder, man kan gøre det bedre, især hvis man overlader til de ansatte selv at forvalte arbejdet, selv at lave deres vagtplaner osv.
Men der, hvor det for alvor rykker, er de store udgifter.
Det, der er udgifter til i amter og kommuner, er børn, det er ældre, det er syge, det er handicappede.
Og Dansk Folkeparti bliver altså nødt til at sige, hvor det er man mener der skal skæres ned ude i amter og kommuner med de stramme rammer, man lægger op til.
Nicolai Wammen (S), 2003-05-23:
Før valget kunne man høre, hvordan Dansk Folkeparti gjorde et stort nummer ud af, at man gerne vil beskytte de svage i vores samfund.
Det var sympatiske udtalelser, som man blot må sige ikke er blevet fulgt op med handling. Jeg vil gerne spørge hr. Kristian Thulesen Dahl
Det vil betyde noget i forhold til den service, man kan give på vores sygehuse, vores skoler, den børnepasning, vi kan give, og den ældreomsorg, vi kan give.
De kerneområder, Dansk Folkeparti før valget lovede forbedringer på, er de steder, hvor kommunale topfolk i dag siger, at forværringerne vil komme.
Jeg vil gerne bede hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at det er udviklingen, og derefter forklare, hvordan det harmonerer med de håb, man gav mange mennesker før valget.
Marianne Jelved (RV), 2003-05-23:
Jeg troede ikke, jeg skulle blande mig i debatten med hr. Aage Frandsen, men hr. Aage Frandsen sagde noget, jeg måtte reagere på, nemlig at SF aldrig nogen sinde har godkendt »Danmark 2010«.
Det er et stykke værktøj.
Jeg vil da håbe, at hr. Aage Frandsen kan bekræfte som et slags følgen op på den økonomiske politik, som SF har været med til at støtte gennem en stor del af 1990'erne, at SF lige så meget som Det Radikale Venstre prioriterer, at gælden bliver bragt ned, så vi skaber et råderum til en stabil udvikling, også lidt længere frem.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-23:
Jeg borer lidt i det her med børne- og ungepsykiatrien over for hr. Aage Frandsen, for der er jo en forskel på, om vi bare står heroppe og bruger den her forhandling i dag til bare at drille hinanden og gå på hinanden, så det skal være sådan et show for folket.
Det kan vi godt.
Så kan vi køre over i diskussionen om nogle talstørrelser.
Men jeg havde forstået på hr. Aage Frandsen indlæg, at hr. Aage Frandsen gerne vil stikke et spadestik dybere, og at det derfor ikke alene skulle handle om det, men også noget mere.
Der tog jeg så handsken op omkring børne- og ungepsykiatrien og sagde: Godt, så lad os debattere det seriøst og sagligt, for der er stigende problemer, og der er noget, vi må håndtere.
Derfor var vi glade for, at der blev afsat midler tidligere til en målrettet bekæmpelse af ventelister; nogle ventelister, der altså har været ganske markante gennem 1990'erne, og som vi kan se en udvikling i, som vi ikke synes er særlig rar.
Derfor vil vi også have analyseret, hvorfor udviklingen går i den retning, og så vil vi have afsat midler, så vi kan bekæmpe de ventelister.
Det er hele den bestræbelse, som flere partier jo også udfolder i de drøftelser, der er i forhold til forespørgslen på tirsdag, hvor det her er et meget, meget vigtigt område, og jeg håber, at vi får en rigtig god debat også om det på tirsdag.
Men det er bare lidt afgørende, hvad det er for en indgangsvinkel til den debat, hr. Aage Frandsen vælger at antage i forhold til, hvordan vi kan arbejde videre med det.
Lars Barfoed (KF), 2003-05-23:
Jeg takker hr. Aage Frandsen for svaret om prioriteringer.
Hr. Aage Frandsen vil gerne fjerne folkepensionen for nogle, som kan klare sig selv.
Hr. Aage Frandsen vil gerne nedsætte privatforbruget.
Det er jo, må man forstå, et udtryk for, at marginalskatten skal stige, både direkte og indirekte. Så vil jeg gerne spørge hr. Aage Frandsen - det er meget fundamentalt det her: Er hr. Aage Frandsen ikke enig i, at det, der i sidste ende giver os midler til at støtte de svage grupper i det her samfund, er de penge, der tjenes i landets private virksomheder?
Og er hr. Aage Frandsen ikke enig i, at stort set alle økonomiske vurderinger konkluderer, at hvis man øger marginalskatten og nedsætter incitamentet til at gøre en ekstra indsats, dæmper man i virkeligheden i sidste ende indtjeningen i erhvervslivet?
Derfor ville hr. Aage Frandsens systematiske måde at nedprioritere på i sidste ende føre til, at vi slet ikke har råd til at hjælpe de svageste i samfundet, sådan som vi alle sammen gerne ville.
Aage Frandsen (SF), 2003-05-23:
SF har fremlagt en skatteplan, som indebærer, at der for lav- og mellemindkomster er skattelettelser.
Det er det, vi har prioriteret, og det har vi fremlagt, og så finder vi pengene forskellige andre steder, for det hænger sammen.
Vi har prioriteret lav- og mellemindkomster, hvor De Konservative helst ville have prioriteret højindkomster og mellemindkomster, og så blev det dét, som er lavet nu.
Men vi har valgt en prioritering inden for det.
Men indkomstskatten skal ned for lav- og mellemindkomster.
Så til fru Marianne Jelved: Jeg er hundrede procent enig i, at gældsafvikling er vigtig, men det, vi ikke ville binde os på, var at sige, at man kunne klare det lige præcis på den måde, som blev opstillet.
Det betød jo ikke, at vi ikke de første år i fællesskab kunne arbejde ud fra det, og det gjorde vi jo også.
Men det kunne jo godt være, at vi, hvor vi er nogle år længere fremme i tiden, må sige, at nu holder det nok ikke længere, for der er nogle uforudsete ting.
Men hele den der tænkning om, at vi skal have gælden afviklet, er vi enige i.
Det er jo en katastrofe at begynde at give skattelettelser nu til os, der også har skabt gælden.
Vi skal have gælden afviklet, så kommende generationer ikke hænger på den.
Det betyder jo ikke, at der ikke var et problem før, det var der da i høj grad.
Men så prioriterer man jo; så skal man prioritere.
Er det de formørkedes ventelister, der er vigtigere end min venteliste, hvis jeg har et halvdårligt knæ og en halvdårlig hofte?
Og der er ikke skygge af tvivl om, hvad jeg ville have valgt i den her forbindelse; det er der overhovedet ikke tvivl om.
For det er da langt værre at have et formørket sind, eller hvis man på en eller anden måde ikke kan finde ud af det, end det er, at jeg eventuelt har lidt ondt i hoften.
Selvfølgelig skal det også klares, men hvis man skal vælge imellem det og se de lange ventelister, som man har inden for børne- og ungdomspsykiatrien, så synes jeg, at det er uanstændigt.
Det er umenneskeligt, og det er ikke acceptabelt for et samfund som vores, som i øvrigt i høj grad er rigt, rigt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-23:
Der er ét sted, hvor hr. Aage Frandsen og jeg godt kan blive enige, og det er jo, at det meget handler om at prioritere.
Gør man noget et sted, så kan det blive svært at gøre noget et andet sted.
Derfor sagde vi, at nu måtte der gøres noget ved ventelisterne til sygehusene.
Det kan ikke nytte noget, at folk i Danmark skal vente så længe på en sygehusbehandling.
Og da prioriterede vi og tog 1,5 mia. kr. fra ulandsbistanden.
Vi mente, at der var for mange penge dér i forhold til, hvad man kunne bruge forsvarligt, og vi brugte dem så målrettet på at sikre bekæmpelse af ventelisterne.
Det var SF imod.
SF var imod den prioritering.
SF ønskede ikke, der skulle bruges 1,5 mia. kr. mere finansieret på den måde til ventelistebekæmpelse.
Så kan man sagtens sige, at man vil alt muligt andet, men det ville SF jo ikke.
Nu har vi så i 2002-2003, som jeg nævnte før, afsat nogle midler, og der er også afsat noget via satspuljemidlerne, som er målrettet til bekæmpelse af ventelisterne til børne- og ungepsykiatrien.
Det er sandsynligvis ikke nok, og derfor må den bestræbelse med at finde målrettede midler til at bekæmpe ventelisterne i børne- og ungepsykiatrien forstærkes.
Her er det jo heller ikke fuldstændig uvæsentligt, hvis man vil gøre det, seriøst at se på: Hvorfor er der et stigende behov?
Hvad er det, der gør, at børn og unge i dag i stigende grad melder sig som potentielle patienter i det her system?
Det kunne være, at det var en væsentlig debat at have, inden man bare siger, at nu må man i øvrigt lige nedprioritere hr. Aage Frandsens hofte- eller knæoperation, for nu er der nogle her, man skal bruge flere midler til.
Der er afsat penge.
Vi foreslår, at der afsættes flere penge; at man går videre ad den vej.
Så jeg synes, at hr. Aage Frandsen fremstiller det her på en meget, meget forunderlig vis, og det giver mig grund til at tro, at det, hr. Aage Frandsen vil med den her debat, egentlig ikke er at prøve at finde løsninger.
Det er bare at melde sig på banen som en, der er træls og sur over alt muligt, der foregår lige nu, fordi man åbenbart ikke lige er støtteparti for en regering.
Aage Frandsen (SF), 2003-05-23:
Nu ved hr. Kristian Thulesen Dahl formentlig lige så godt som jeg, at jeg ikke kunne drømme om at være sur.
Jeg er alt andet end sur.
Men når det drejer sig om, hvad man vælger at prioritere, så kan jeg en gang imellem blive ked af det og synes, at nogle prioriterer forkert.
Jeg synes, det er forkert at prioritere et skattestop i forhold til, at der er nogle opgaver, der ikke bliver løst.
Det er ikke noget med, at vi var imod at nedbringe ventelister inden for sygehusvæsenet, men hvis jeg står med en sum penge og skal vælge imellem, at jeg eventuelt skal vente, skal vi sige 1 måned eller længere med en knæoperation, i forhold til, at jeg skal se på, at der er børn og unge, der mangler først at få diagnosen stillet og derefter få en behandling, så er jeg ikke i tvivl om, hvad jeg vil vælge, og jeg vil gerne ofre mig for deres behov.
Jeg mener, det er et politisk valg, men der er ikke noget med, at vi er imod, at man nedbringer ventelisterne på sygehusområdet, overhovedet ikke, men vi ville ikke have taget fra ulandspengene.
Vi kunne have ladet være med f.eks. at sætte skatten ned, som et skattestop jo er udtryk for.
Men der siger jeg, at der er ældre mennesker, der sagtens kan klare sig selv.
Den dag jeg bliver gammel, kan jeg godt klare mig selv.
Jeg er ikke et socialt problem.
Line Barfod (EL), 2003-05-23:
Hr. Kristian Jensen talte meget om sparespøgelset, og der er selvfølgelig nogle, der mener, at man kan fjerne spøgelser og mane dem væk ved at vifte med lidt hvidløg eller andet.
Hr. Kristian Jensen forsøger så med noget talmagi.
Men det ændrer altså ikke ved, at den virkelighed, som folk oplever på deres egen krop, er, at arbejdsløsheden stiger i øjeblikket, samtidig med at der bliver skåret ned på børn, ældre, syge og handicappede ude i amter og kommuner.
Det er det, folk oplever, uanset hvor meget talmagi regeringspartierne forsøger at komme med.
Derfor er mit spørgsmål, hvorfor Venstre ikke åbent siger, at det, man prioriterer, er, at de rigeste i dette land skal have et øget privatforbrug, og at det skal ske på bekostning af de mange, som ellers er afhængige af, at det offentlige forbrug sikrer, at man får dækket sine mest nødvendige behov.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-23:
Det må være rart at vide for både finansministeren og i øvrigt også for Venstres ordfører, at hvis de skulle ryge ud af Folketinget eller slutte som finansminister, så er der jobmuligheder fremover
Jeg tror, at tryllekunstnerbranchen vil efterspørge den slags mennesker, der er i stand til dette her.
Vi står med en verden, hvor enhver ude i virkeligheden kan se, at der bliver skåret på børn.
Daginstitutionssektoren mistede sidste år ved budgetlægning i kommunerne en halv milliard kroner.
Derfor var der kæmpestore demonstrationer i en række byer, som vi ikke har set i 10-15 år.
Det var protester mod indsnævring af åbningstider, lavere normering og øget forældrebetaling.
Og så har vi her i Folketinget en finansminister og Venstres ordfører, der benægter det og siger, at sådan var det ikke.
Det er da dumt.
Vil finansministeren og hr. Kristian Jensen ikke blot bekræfte følgende enkle regnestykke: Når man lægger op til en vækst på 0,7 pct. og selv anerkender, at de 0,3 pct. af væksten ædes op af den aldersmæssigt ændrede befolkningssammensætning, så er der 0,4 pct. tilbage. Løntilpasningsklausulen i det offentlige æder i hvert fald 0,5 eller 0,6 pct., og derfor er der tale om minusvækst. Det ved enhver, der arbejder med tal.
Det er da dumt at benægte det.
Klaus Hækkerup (S), 2003-05-23:
Debatten i dag har jo meget drejet sig om fortiden, selv om forespørgslen egentlig dækker 2004 og årene derefter.
han: Der kan man bare se, det er udtryk for en bevidst prioritering. Heroverfor står den redegørelse, finansministeren startede med at give, hvor han siger, at væksten i udgifterne i kommunerne har været 1,6 pct.
Man har overskredet rammen både med de 400 mio. kr., der var aftalt, og med de 800 mio. kr. derudover, og det giver altså denne vækst.
Hvor er prioriteringen i det her?
Er prioriteringen den, kommunerne har foretaget ved at overskride regeringens ramme? Er det den bevidste prioritering?
Hvor er den prioritering, hr. Kristian Jensen egentlig taler om i styringen af den samlede offentlige økonomi?
Kristian Jensen (V), 2003-05-23:
I modsætning til fru Line Barfod tror jeg ikke på spøgelser.
Det er sådan med spøgelser, også med sparespøgelset, at spøgelser eksisterer ikke.
Derfor behøver man ikke mane dem væk.
Man skal bare åbne øjnene og se virkeligheden, for så ser man, at spøgelser ikke eksisterer,
ligesom sparespøgelset heller ikke eksisterer.
Der er nemlig ikke, når man kigger på den samlede økonomiske ramme for kommuner og amter, tale om, at den falder.
Der er tale om, at den stiger.
Derfor er der ikke brug for talmagi, men bare for åbne øjne og en erkendelse af, hvordan virkeligheden ser ud i de regnskaber, der nu er kommet ind.
Nu skal jeg heller ikke beskæftige mig med at rådgive hr. Villy Søvndal om fremtidige jobmuligheder, men hvis Irak skulle mangle en ny informationsminister, så ville hr. Villy Søvndal være et ganske glimrende bud i lighed med den tidligere informationsminister, der også holdt fast i sine egne visioner uden at kende virkeligheden, i hvert fald uden at anerkende virkeligheden.
For det er sådan, at når man kigger på den vækst, som vi har sagt der vil være, så er de 0,7 pct. realvæksten, når man kigger på pris- og lønfremskrivninger.
Ud af den er der 0,3 pct., som går til, at befolkningen ganske enkelt har en anden alderssammensætning, og resten er realvæksten.
Det er den servicevækst, der kommer til.
Man starter jo med at lave en teknisk forudsætning om, hvad udgangspunktet er.
Det er faktuelt forkert.
Hvis man lytter til, hvad KL sagde, da budgetterne for 2003 var lagt fast, var det, at prisen i gennemsnit pr. passede barn blev holdt.
Der har været lavere udgifter,
Men gennemsnitsprisen - hvad det er for en kvalitet og service, man vælger at bruge, hvis man måler på prisen - er den samme. Sagt til hr. Klaus Hækkerup: Det er rigtigt, at der har været en overskridelse af regeringens prioriteter.
Regeringen havde prioriteret, at der skulle være lavere vækst i staten, men højere vækst i kommuner og amter.
Der har været en højere vækst, end vi havde ønsket, der havde været en højere vækst end aftalt, men det er ikke udtryk for, at vi har ændret prioriteringer.
Vi ville stadig væk have prioriteret, at der var en vis vækst i kommuner og en vis vækst i amter, men man må bare erkende, at den kommuneaftale, som hr. Klaus Hækkerups parti indgik med kommuner og amter for 2002, jo ikke er blevet overholdt.
Marianne Jelved (RV), 2003-05-23:
Jeg kunne også være fristet til at bede hr. Kristian Jensen om at anerkende virkeligheden, for det, vi oplever her, er jo kampen om billedet af virkeligheden, og der synes jeg, ligesom andre også har udtrykt det, at det er lidt uklogt af Venstre ikke at acceptere, hvad folk oplever.
Og med så lav en vækstrate - som jeg jo ikke kritiserer regeringen for at føre, vil jeg gerne understrege, og ønskerne og behovene for prioritering - så er der altså nogle, der oplever besparelser, og det synes jeg er en opgave i sig selv for politikere, der vil holde en linje, at prøve at formidle i stedet for at prøve at bortforklare det.
Vil hr. Kristian Jensen bekræfte, at skattestoppet i sig selv kræver - hvis man i øvrigt holder sig til »Danmark 2010« - besparelser på den offentlige drift, altså ikke på overførslerne, men på den offentlige drift, for at få regnestykket til at gå op?
Dernæst som spørgsmål 2: Hvordan vil Venstre sikre, at hele grundlaget for 2010-planen, som jeg anerkender Venstre støtter, overhovedet opfyldes, nemlig netto 85.000 flere i arbejdsstyrken inden 2010, og ledigheden ned på 4,5 pct.?
Sandy Brinck (S), 2003-05-23:
I hr. Kristian Jensens indlæg nåede Venstres ordfører frem til, at spørgsmålet er, om væksten er stor nok, og så konkluderede Venstres ordfører sådan uden de store argumentationer, at det er den.
Det undrer mig såre, for hvis vi bare tager et område som handicapområdet, så har stigningen årlig fra 1999 til 2001 været på 7 pct.
Den slags drastiske instrumenter tager man jo ikke frem, hvis det var, fordi man jublede over vækst.
Nej, vil jeg sige til hr. Kristian Jensen, når man skal gå fra 7 pct. og ned til 0,7 pct., så kan det mærkes, også af de borgere, som har så umådelig meget brug for hjælp, ja, faktisk er hundrede procent afhængige af, at der er nogle, der vil hjælpe dem, fordi de ikke selv kan.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-23:
Vi kom et lille stykke i erkendelsen af virkeligheden; jeg håber, at vi nu kan komme det sidste stykke, nemlig at der ikke er tale om en vækst på 0,7 pct., for hr. Kristian Jensen medgav, at den demografiske udvikling skal modregnes, og så var det 0,4 pct.
Men hr. Kristian Jensen svarede ikke på mit næste spørgsmål, nemlig løntilpasningsklausulen i det offentlige.
Vil hr. Kristian Jensen ikke godt bekræfte det?
Og når man trækker 0,5-0,6 fra 0,4, så er der tale om minusvækst. Det er jo grunden til, at selv gode Venstreborgmestre siger det her.
Så vil jeg egentlig godt have mig frabedt sammenligninger med tidligere informationsfolk i Irak og sådan noget; det synes jeg er for langt ude, når det er oplagt, at det billede, som står, er det rigtige billede, nemlig at man vil ud og skære i den offentlige sektor.
Det kan man være tilhænger af, men så indrøm det dog!
Så indrøm dog, at det er prisen for skattelettelserne til de velhavende, at nogle børn og nogle handicappede skal betale en pris, og at regeringspartierne og Venstre anser det for en nødvendighedens pris, i stedet for at fastholde et fuldstændig misvisende billede og påhæfte andre billeder, som jeg ikke synes egner sig til en debat som den her.
Klaus Hækkerup (S), 2003-05-23:
Det, der er problemet, er jo ikke bare en diskussion om vækst nok, det, der er problemet, er, at der skulle have været gennemført en udligningsreform pr. 1. januar næste år, og det bliver der ikke.
Regeringen har valgt sammen med sit flertal med vedtagelsen af L 187 i dag at forlænge den nuværende ordning.
Og det betyder, at de kommuner, der nu igennem et par år har været i en spændetrøje - som f.eks. Nakskov, som havde foretræde for Kommunaludvalget i går - og som er inde i en meget negativ udvikling, kan se, at den udvikling vil fortsætte, og at der ikke er hjælp nok at hente fra regeringens side.
Javel, kan hr. Kristian Jensen så sige, men har vi ikke lige forelagt et vedtagelsesforslag, hvor der står, at vi opfordrer regeringen til at tage særligt hensyn til de svage kommuner?
Jo, det er rigtigt, sådan hørte jeg også vedtagelsesforslaget - jeg har desværre ikke set det endnu - men det er jo en klar erkendelse af, at den debat, vi havde for en time siden om L 187, bekræfter det, den socialdemokratiske ordfører sagde: at der ikke er taget hensyn til de svage kommuner i den lovændring.
Og hvis ikke man vil kompensere de svage kommuner over omlægningen, over udligningsordningerne, så er der jo kun én vej at kompensere for det, og det er ved at komme og give dem nogle flere penge over bloktilskuddet. Derfor er mit spørgsmål til hr. Kristian Jensen
: Hvad ligger der i den sidste sætning i det vedtagelsesforslag, han forelagde her i dag for Folketinget?
Aage Frandsen (SF), 2003-05-23:
Jeg går ud fra, at hr. Kristian Jensen er klar over, at hr. Kristian Jensen ikke besvarede spørgsmålet fra hr. Villy Søvndal; hr. Kristian Jensen var så optaget af sprogbrugen herinde.
Jeg håber, at hr. Kristian Jensen nu er faldet ned igen og svarer på det spørgsmål, som hr. Villy Søvndal stillede.
Jeg vil så godt vende mig til det der med, at man hele tiden kører på gennemsnitstal.
Er det ikke korrekt?
Så vil jeg godt have hr. Kristian Jensen til at forholde sig til f.eks. udgifter på det område, som vedrører de særlig udsatte børn.
Der siger Kommunernes Landsforenings formand, Ejgil W. Rasmussen, i forbindelse med, at man konstaterer, at det koster 673 mio. kr. mere end forventet: Derfor skal man have nogle flere penge.
Hvad er hr. Kristian Jensens svar til det?
Jeg kan læse i finansministerens blå pjece, at der er
nogle områder, hvor man skal til at styre noget mere, men tror man virkelig, at man kan styre så meget mere?
Jeg håber det da ikke, for jeg går da ud fra, at der er tale om, at nogle mennesker har bevilget de penge i kommunerne til nogle unge mennesker og børn, som har nogle behov.
Derfor vil jeg gerne sige til hr. Kristian Jensen, at når man på det område mangler 673 mio. kr. - eller rettere sagt: et merforbrug, som regeringen åbenbart mener, man ikke skal have lov at have - vil man så enten finde pengene, eller vil man skære voldsomt ned på det område?