runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Vibjerg (V), 1999-12-14:
Hr. Ole Vagn Christensen svarede ikke på mit meget kontante spørgsmål: Hvorfor skal de tre grupper, som man i forslaget undtager, have 1 uges karantæne?
Det er jo lige til at svare på
, og jeg vil gerne, at den socialdemokratiske ordfører vil svare på det.
Så sagde hr. Ole Vagn Christensen i sit første indlæg, at en forlængelse af karenstid ikke var det afgørende for, om man ville være selvstændig eller ikke.
Selvfølgelig er det ikke afgørende, men det kan være tuen, der vælter læsset.
Regeringen har jo øst byrder ud over erhvervslivet, byrde efter byrde, og så kommer tuen her, som vælter læsset.
Og hvis man er en lønmodtager, der har lyst til at blive selvstændig, hvordan kan man så forsvare over for sin familie at starte selvstændig virksomhed på de meget, meget usikre vilkår?
Jeg kan forstå på hr. Ole Vagn Christensen, at han ikke vil svare på, hvorfor de her nøje definerede grupper, som i hvert fald ingen kan være i tvivl om er uforskyldt ledige, skal have 1 uges karantæne.
Men så vil jeg bede arbejdsministeren svare på regeringens vegne, hvorfor lige netop den gruppe skal have 1 uges karantæne.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-12-14:
Jeg kan ikke forstå, hvorfor hr. Ole Vagn Christensen går på talerstolen, når han ikke har noget nyt at sige.
Det er i og for sig en uskik, at man bliver ved med at køre frem på den måde.
Men det er altså ikke lighed, som hr. Ole Vagn Christensen påstår, at ved uforskyldt ledighed har lønmodtagere nul karensperiode, nogle selvstændige har 1 uge, og nogle bliver stadig væk belastet med 4 uger.
Det kan hr. Ole Vagn Christensen ikke kalde lighed. Det er rigtigt, at der nu er pillet en lille gruppe ud blandt de selvstændige; men det er jo selvstændige, der er bragt i en situation, som langt de fleste selvstændige vil - jeg er lige ved at sige - give et halvt år af deres liv for at undgå at komme i.
Derfor lukker de virksomheden, inden de kommer i en af de tre kategorier, som er omtalt i ministerens ændringsforslag.
Jens Vibjerg (V), 1999-12-14:
Jeg er godt klar over, at Socialdemokratiet synes, det her er o.k., men det ændrer ikke ved, at det er noget forfærdeligt makværk, og jeg håber, at de andre forligspartier ikke har den samme klokkeklare opfattelse af forslaget.
Jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører: Når man nu har pillet tre grupper ud, som man siger er klokkeklart uforskyldte, hvorfor skal de så have en uges karantæne?
Hvorfor skal de så ikke have dagpenge fra første dag?
Det er da ganske urimeligt og en åbenlys forskelsbehandling.
Socialdemokratiet ser helt bort fra alle de øvrige, der uforskyldt må på dagpenge, og der har vi opgørelser fra tidligere, der viser, at ca. 80 pct. er uforskyldt, og 20 pct. er selvforskyldt.
Skulle man gøre det her retfærdigt, kunne man vende tilbage til den gamle ordning, man havde før 1989, hvor man simpelt hen gik ind og vurderede i hvert enkelt tilfælde, om det var selvforskyldt eller uforskyldt. Men det vil regeringen jo overhovedet ikke høre tale om.
Jens Vibjerg (V), 1999-12-14:
Vi står her med et lovforslag, som er ganske urimeligt.
For det første er jeg forbavset over, at ministeren ikke var indstillet på at dele lovforslaget, sådan at vi kunne tage stilling til forskellige elementer, men hvad værre er, ministeren, regeringen, og aftalepartierne lægger her op til at træde på de allersvageste i gruppen af selvstændige.
Jeg synes, det er en uanstændig måde, hvorpå man behandler folk, der i forvejen ligger ned.
Der er kommet et ændringsforslag fra ministeren, som er en lille forbedring ved at undtage dem, der er ramt af konkurs, betalingsstandsning eller tvangsauktion.
Men en lang række små selvstændige må jo af mange grunde opgive, inden de når dertil.
Når man er i den situation, ja, så bliver man straffet, så skal man have 4 ugers karantæne. Når ministeren løfter en lille flig for en gruppe af de selvstændige, er det uforståeligt, at de, selv om de har været igennem en tvangsauktion, en betalingsstandsning eller en konkurs, så skal have 1 uges karantæne.
Hvorfor skal de have 1 uges karantæne, hvor man som lønmodtager jo får dagpenge fra første dag, når det er uforskyldt?
Det er en ganske urimelig forskelsbehandling, og det er som sagt de små selvstændige erhvervsdrivende, der i forvejen har det svært, man her træder på.
Hvordan skal en, der har lyst til at etablere sig som selvstændig, overtale sin familie til at gå ind i et foretagende, der i forvejen er usikkert, når man så ydermere kommer i den situation, at man kan opleve, at
Det må også skurre i ørerne på erhvervsministeren, som jeg jo ved flere lejligheder har hørt gerne vil have, at vi får flere selvstændige erhvervsdrivende.
Det her er i hvert fald med til at få folk, der kunne påtænke at starte selvstændig virksomhed, til at undlade at gå ind i det.
Der er også det, at den selvstændige, der må opgive af de grunde her, jo i forvejen har spist op af sine mursten.
Igen en urimelig forskelsbehandling i forhold til lønmodtagerne, hvor man har sin løn frem til den dato, hvor man fratræder, enten det er selvforskyldt eller uforskyldt, og hvor man så enten ingen karantæne har eller har karantæne.
Og jeg har svært ved at forstå, at de partier, der støtter regeringen i det her forslag, kan være med til det - CD, SF.
Jeg havde forventet, at i hvert fald de partier havde en lidt større forståelse for de små selvstændige erhvervsdrivende.
Men vi må jo se her, at det kun er ved festlige lejligheder, at det står til troende.
Og så skal jeg sige, at vi gerne vil have forslaget tilbage til fornyet udvalgsbehandling.
Flemming Hansen (KF), 1999-12-14:
Jeg skal sige, at det her bliver min sidste korte bemærkning i denne sag, men jeg synes jo, det er lidt fantastisk, at en skatteminister stiller sig op, formentlig repræsenterende en regering, og siger, at når oppositionen kommer med et forslag, som ikke passer skatteministeren og regeringen, så er det tragikomisk.
Jeg synes, at vi skal lade borgerne afgøre, hvem der gør dette lovforslag tragikomisk.
Jeg tror godt, jeg ved, hvad de vil sige.
Ole Stavad (S), 1999-12-14:
Et eller andet sted synes jeg, at den her debat bliver en lille smule tragikomisk.
Altså, man forsøger med tekniske begrundelser, man forsøger med mange andre begrundelser at argumentere for, at det her lovforslag ville man gerne have delt op i nogle flere dele. Jeg er ked af, at hr. Flemming Kofod-Svendsen er endt på den forkerte side af stregen og i den her sag er blevet brugt som spydspids.
Det synes jeg normalt hr. Flemming Kofod-Svendsen er for god til.
Men o.k., Venstre og De Konservative ønsker ikke at bidrage til finansieringen.
Når hr. Kristian Jensen siger, at det her bare handler om endnu flere skatter og afgifter: Nej, hr. Kristian Jensen.
Selv om hr. Kristian Jensen stemmer for det samlede lovforslag, betyder det, at vi får færre skatter i kassen, end hvis det er sådan, at lovforslaget ikke vedtages.
Lovforslaget er i sin helhed en lempelse.
Efter en indstilling fra det uafhængige Skatteretsråd har vi lavet nogle ændringer, endda mere moderate end det, der var indstillet af et enigt Skatteretsråd i forhold til fratrædelsesgodtgørelserne, som Skatteretsrådet for det første påviser misbruges til meget andet end det, der var hensigten, og for det andet påviser er forældet.
Forudsætningen for, at vi har kunnet gennemføre en stort set fuldstændig fritagelse for beskatning af arbejdsgiverbetalt uddannelse, som alle er glade for - og har kunnet lave nogle ganske væsentlige ændringer og lempelser i forhold til diætreglerne for rejsemontører, håndværkere, og hvem det nu ellers er, der benytter de regler - jamen det er da, at der er en vis finansiering, hvis tingene skal hænge sammen. Derfor vil jeg endnu en gang takke det ganske pæne flertal, der har tilsluttet sig den sammenhæng, er parat til at påtage sig medansvar både for de massive lempelser, der ligger i det her forslag, men også, at vi anviser en vis finansiering for en vis del af det, som det koster. Det ville have pyntet på både Venstre og Konservative, hvis man med den sammenhæng, som det her har, havde været parat til at støtte.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-14:
Hr. Ole Vagn Christensen var i et af sine tidligere indlæg inde på, at det her med karantæne til selvstændige erhvervsdrivende kun var en lille ting.
Og det er faktisk det, vi mener, at lovgivning ikke skal være.
Vi mener, det er helt hen i vejret.
Vi har hørt argumenter fra Socialdemokratiets side for, at det var rimeligt, at lønmodtagere, som selv siger deres job op, har 5 ugers karantæne.
Jeg mener i øvrigt heller ikke, at det er urimeligt, at lønmodtagere skal have 5 ugers karantæne, når de siger deres job op, fordi de ikke kan være tjent med det af sygdoms- eller arbejdsmiljøårsager, eller hvad det nu kan være.
Det er vi helt enige i, det vil vi gerne være med til at rette op på.
Men for selvstændige er det jo en helt anderledes situation.
Man har sandsynligvis i en lang periode kørt med lav eller nul eller negativ indkomst, så man har altså ikke haft den reelle indkomst i lang tid.
Derfor ender man med at have et dårligt grundlag at beregne sine dagpenge ud fra.
Og så skal man altså yderligere vente i nogle uger.
Det er fuldstændig urimeligt.
Men vi er faktisk slet ikke så skuffede over Socialdemokratiet, for vi vidste jo, hvordan det var.
De er jo kommet med det ændringsforslag her.
Vi er derimod dybt skuffede over to partier, nemlig CD og SF, som jo ved førstebehandlingen helt klart udtalte sig imod det lovforslag her, fordi de forstod problematikken for de selvstændige erhvervsdrivende, som var i en dårlig økonomisk situation.
Vi fatter ikke, at man den dyre nat i finanslovforhandlingerne, hvor der smuttede en milliard eller mere, ikke kunne have taget denne her lille sag til 100 mio. kr. op og få fjernet den urimelighed, når man havde holdningerne til det.
Da var man åbenbart ikke opmærksom på de små i samfundet, men mere på at få fremmet sine egne mærkesager til forskellig sjov underholdning. Vi er dybt skuffede over, at det ikke kunne lade sig gøre. Så vil jeg lige sige om ministerens ændringsforslag om, at der er en undtagelse for folk, der er gået i betalingsstandsning, gået konkurs eller er kommet på tvangsauktion, at jeg synes faktisk, det er udtryk for, at man ikke rigtigt ved, hvad det handler om.
Det er jo trods
alt og heldigvis de færreste, der havner i den situation, at de f.eks. kommer på tvangsauktion
Tvangsauktion er normalt noget, man holder over fast ejendom, og der kan gå halve og hele år efter, at en forretning er lukket og gået nedenom og hjem.
Det har jeg stort set aldrig hørt om.
Det er ikke den realistiske mulighed.
Så det ændringsforslag kan desværre ikke bruges til noget efter min mening.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-14:
Et af de principielle spørgsmål, vi tager stilling til her, er jo, hvordan man udformer lovforslag; hvor mange forskellige delelementer der skal være i et lovforslag.
Og der er jeg da bedrøvet over, at skatteministeren ikke vil være med til at dele det her lovforslag, så vi kunne få en fair afstemning, hvor vi kunne stemme om de dele, som naturligt udgør en enhed.
Jeg vil gerne høre, om ministeren nærmere ville uddybe sine kriterier for fremtidig lovgivning, sådan at vi forhåbentlig fremover kan få klare lovforslag, som omhandler ét hovedtema og ikke det, vi har oplevet her: At forskellige temaer samles under samme hat.
Ole Vagn Christensen (S), 1999-12-14:
Vi har nu hørt to store talere tale varmt for de selvstændige, og hvis man har den opfattelse, at de selvstændiges problemer og det at skabe flere selvstændige kan udtrykkes i, om man har en karensperiode af den ene eller den karakter, mener jeg, at det drejer sig om helt andre ting, og det er også det, Socialdemokratiets erhvervspolitik, viser, at det er helt andre ting, der skal til, hvis det drejer sig om at stimulere iværksætterlysten og få flere iværksættere frem på banen, og ikke den form for ordskvalder, vi har hørt her.
Jeg vil godt sige, for at der ingen tvivl skal være, at selvfølgelig drejer det sig om, at der skal spares.
Det er der ikke nogen der behøver at være i tvivl om.
Jeg mener også, at de to partier, som vi hidtil har hørt, har været dem, der har snakket mest om, at der skulle laves besparelser og ikke skatteforhøjelser i det her land.
Jeg må sige her fra Folketingets talerstol, at det er svært at tage den slags udtalelser seriøst, og det er jeg selvfølgelig lidt ked af, for vi ville jo gerne have en fornuftig dialog.
Men jeg må jo nok sige, at når det strækker sig på den måde, som det gør, fra folk, som selv holder op, og så til folk, som gradvis kommer i de og de situationer, fordi de lader deres udvikling løbe videre, at det skulle være et samfundsanliggende, at man ikke i tide siger til sig selv, at det her kan ikke køre, det her går ikke, og så må jeg selvfølgelig indregne det, hvis jeg holder op, ligesom en lønmodtager, der holder op, fordi han eller hun ikke kan holde til sit arbejde, og der kan være andre ting, der kan være årsagen, det kan også være psykiske problemer på arbejdspladsen, så er man jo i den situation, at så vil man få en karantæne på 5 uger. Så derfor er der ikke noget forkert i det dér med det selvforskyldte.
Vi kan altid diskutere, hvor det selvforskyldte har sine grænser.
Men som de to ordførere også er klar over, er det faktisk er en meget, meget, meget svær ting.
Det viste
forhandlingerne også, da man senest havde loven om karensperioder for de selvstændige erhvervsdrivende.
Vi kan derfor ikke tilslutte os det her hykleri.
Vi er glade for, og vi er godt tilfredse i Socialdemokratiet med, at man har trukket nogle streger, således at de, der virkelig er uforskyldte, de, der kommer ud for en konkurs, de, der kommer ud for en betalingsstandsning, de, der kommer ud for en tvangsauktion, ikke bliver ramt af nogle strengere karantænebestemmelser end dem, vi kender i dag. Vi er glade for, at det har kunnnet lade sig gøre at få sat nogle grænser, og det kan da godt være, at man ikke fra oppositionens to store partier mener, at det her er et fornuftigt grænsegrundlag.
Ove Hygum (S), 1999-12-14:
Jeg har hørt ét fornuftigt råd her i dag under dette punkt, og det var, da hr. Knud Erik Kirkegaard sagde, at man ikke skulle gå herop, hvis ikke man havde noget nyt at tilføje.
Hvis det råd var faldet lidt tidligere, kunne behandlingen af det her punkt være overstået på væsentlig kortere tid.
Når vi hører så kraftige stemmeføringer fra specielt Venstres og Konservative ordføreres side, så hænger det vel formentlig sammen med en stærk bitterhed over, at man har sat sig selv uden for indflydelse på dette års finanslovforhandlinger.
Det her forslag er udmøntningen af en samlet besparelse på dagpengekontoen for næste år på oprindelig 125 mio. kr.
Bemærkningerne præciserede, at besparelsen udgør 110 mio. kr. for venteperioden og 15 mio. kr. for G-dags-reglerne.
Der er således tale om en samlet besparelse, som vedrører den samme lov, og derfor vil det, i relation til de bemærkninger eller de ønsker der er fremsat om at få opdelt lovforslaget, forekomme mærkværdigt, at der fremsættes to selvstændige lovforslag om samme lov.
Der er ikke nogen saglig begrundelse for en opsplitning,
Kristian Jensen (V), 1999-12-14:
Jeg er meget enig i det, hr. Flemming Hansen sagde.
Skatteministeren har absolut ikke gjort det mere klart, at de her dele af loven skulle gøre, at det var et hele, en sammenhæng, der ikke kunne skilles ad.
Og jeg kan stadig væk ikke forstå, at skatteministeren ikke vil følge det glimrende eksempel, vi har set tidligere på dagen fra en af skatteministerens kolleger, der erkendte, at et lovforslags dele var så forskellige fra hinanden, at man var nødt til at opdele det. Så er jeg egentlig gået herop for blot at sige, at en fejl fremført af én socialdemokrat bliver ikke rigtigere af, at en anden socialdemokrat fremfører den.
Man kan ikke sige, at vi ikke vil være med til at betale regningen, når vi ved det lovforslag, vi diskuterer i morgen, har en overdækning på vores ændringsforslag på 1,8 mia. kr. Venstre ønsker selvfølgelig, at pengene skal være i kassen, men lige så snart vi ikke synger med på skatteministerens melodi om endnu flere skatter og afgifter, så kommer beskyldningen om, at vi ikke vil være med til at betale regningen.
Vi skal nok anvise betalingen, men vi er uenige i den måde, skatteministeren kræver betalingen på.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-14:
Det er jo efterhånden anstrengende at skulle høre skatteministeren og andre ministre i regeringen gå herop og erklære, at hvis ikke man er enige i regeringens politik, som går ud på at plyndre borgerne for mere og mere i skat og afgifter, skal man stå i Ribers Kreditinformation, og hvad ved jeg.
Jeg ved godt, at skatteministeren lige har udgivet en bog, der argumenterer for, at alene tanken om, at den offentlige sektors udgifter skulle sættes ned, må betragtes som utopi og helligbrøde.
Men nogle af os er af den opfattelse, at selv om staten mistede 100 mio. kr. i indtægter, fandt vi såmænd nok også metoder til at få tabet finansieret, så den diskussion synes jeg er utidig.
Det, skatteministeren stadig ikke har svaret på, er: Hvorfor skal folk betale en afgift på 1.400 kr. for at skifte pengeinstitut?
Fra alle andre sider har man anbefalet at fjerne lige præcis den slags afgifter, fordi de hindrer mobilitet på det finansielle marked.
Ole Stavad (S), 1999-12-14:
Jeg mener, at jeg har argumenteret ganske præcist for ændringsforslaget, og det er forkert, når hr. Kim Behnke siger, at udvalget ikke har taget stilling til det.
Det har udvalget, og udvalget har indstillet, at en del af de ganske store beløb, vi eksempelvis mister på gældsbrevsstemplingen, bl.a. dækkes ved en ændring som den, vi her har til behandling.
Den indfører afgiftspligt, og det har et enigt udvalg indstillet.
Derfor er der taget stilling, og derfor var det, jeg sagde om udvalget, kommentarer til ændringsforslaget.
Hvis vi ser på summen af de ændringer, der skete med den lov, vi vedtog i foråret, er der ikke mindst for pengeinstitutsektoren nogle ganske massive lettelser, og derfor er summen af de ændringer, der sker her - set ud fra et banksynspunkt og set ud fra Finansrådets synspunkt - også en klar forbedring i forhold til den lov, som denne lov afløser pr. 1. januar 2000.
Dermed mener jeg også, at det er en argumentation for, at hvis man skal lave en ny lov, skal den omlægges inden for en provenuneutral ramme.
Jeg har ikke hørt hr. Kim Behnke eller andre af de borgerlige partiers ordførere anvise én eneste krone, der skulle komme andre steder fra.
Men det er vel, som det plejer at være: Man bestiller varen, men man nægter at betale ved kasse 1, og det er derfor jeg tidligere har sagt og godt vil gentage: Mange i dette hus ville, hvis de befandt sig ude i det åbne samfund, stå i Riber, fordi man godt vil bestille varen, men ikke vil betale, og det gælder også i forbindelse med dette forslag.
Kim Behnke (FRI), 1999-12-14:
Skatteministeren brugte udelukkende sit indlæg til at snakke om selve forslaget.
Men hvis skatteministeren havde hørt efter, ville han vide, at det, som formanden satte i gang, var en debat om ændringsforslaget, og derfor efterlyser jeg argumenter fra skatteministeren for ændringsforslaget.
Selve forslaget er Folketinget jo helt enigt med ministeren om.
Det er en god ting at få gennemført, og derfor er alt det sniksnak om udvalg osv., der har været nedsat og er kommet med anbefalinger, helt overflødig.
Jeg er fuldstændig enig med udvalget, men det udvalg har sandelig ikke taget stilling til det ændringsforslag, som skatteministeren har stillet i tillægsbetænkningen her inden tredjebehandlingen. Det ændringsforslag går ud på, at medmindre man blot skifter navn eller adresse, skal der altid betales disse 1.400 kr. i afgift, og det betyder på dansk, at hvis man f.eks. skal skifte pengeinstitut, udløser det 1.400 kr. i afgift.
Vi vil gerne høre skatteministerens argumentation for, hvorfor det er fornuftigt, når det strider mod alle de rapporter og alle de anbefalinger, der er kommet i Erhvervministeriets regi.
Flemming Hansen (KF), 1999-12-14:
Det er sjældent, jeg hører en så billig argumentation som den, skatteministeren her præsterer.
For det første har skatteministeren formentlig hørt førstebehandlingen, hvor stort set alle partier sagde ja, og for det andet fremgår det af tillægsbetænkningen, at både Venstre og De Konservative stemmer ja ved tredje behandling.
Men her bag mig står der på tavlen debat om ændringsforslag, hr. skatteminister.
Det er dem, vi diskuterer, og det er dem, vi er uenige med skatteministeren om, så er det en meget billig argumentation at sige, at vi forhåbentlig stemmer for ved tredje behandling.
Det fremgår tydeligt af betænkningen, og den kan skatteministeren jo læse og så undlade den meget primitive debatform, han her lægger op til.
Mogens Andreasen (DF), 1999-12-14:
Denne her regering har en tendens til at kæde lovforslag sammen for at få dem igennem Folketinget.
Der er selvfølgelig altid i et lovforslag noget, man bryder sig om, men der er så også andre ting, man ikke bryder sig om.
Derfor mener jeg, det er helt urimeligt, at arbejdsministeren ikke går med til at dele det her lovforslag op, så vi kan få det behandlet hver for sig.
Regeringen har i den sidste tid pålagt virksomhederne store udgifter, og det fortsætter den med.
Det er uacceptabelt, at man fra regeringens side ustandselig straffer virksomheder og forhindrer, at virksomhederne har en tilstrækkelig konkurrenceevne. Det her lovforslag straffer så dem, som i lang tid har forsøgt at drive deres virksomhed.
Og det har de vel gjort ud fra den forudsætning, at der ville komme nogle positive ændringer i fremtiden for dem, så de stadig væk ville være i stand til at drive deres virksomhed.
Når det kommer så langt, at driftkapitalen forsvinder, så langt, at banken siger, at nu er der altså ikke nogen kassekredit mere, jamen så står de i den situation, at de er nødt til at lukke forretningen eller virksomheden eller landbruget.
Og det betyder jo så, at man nu, når man gør det, så står man jo i den situation, at man så får 4 ugers karantæne, før man overhovedet kan få nogen hjælp.
Hr. Ole Vagn Christensen nævnte, at lønmodtagerne jo har 5 ugers karantæne.
De 7 pct. er jo udtryk for, at man i høj grad laver aftaler med arbejdsgiveren om at give den pågældende en fyreseddel, så de undgår at få karantænen.
Kristian Jensen (V), 1999-12-14:
Ja, man tror næsten ikke sine egne ører.
For det første var jeg ikke ordfører ved førstebehandlingen, og det gjorde det svært for mig at sige noget, og for det andet havde jeg ikke nogen forventning om, at vi skal belære skatteministeren om, hvad der står i hans lovforslag.
Jeg går ud fra, at skatteministeren selv ved, hvad der står i hans lovforslag, Men efter at have fulgt behandlingen af dette lovforslag og sagen om afgifter på importerede biler, kan man jo tvivle på, om skatteministeren er klar over, hvad der står i hans egne lovforslag. Så skal jeg blot sige, at når vi står her og skælder ud over ændringsforslaget, er det jo, fordi alle de parter, der er blevet hørt om forslaget, har taget stilling til det, der forelå fra oktober måned og ikke kun til det, som skatteministeren kom rendende med i slutningen af sidste uge.
Det, ministeren kom rendende med, er en forhøjelse af udgifterne ved at skifte bank, og det er vi modstandere af.
Vi vil stemme imod ændringsforslaget, men det er da rigtigt, at som helhed er forslaget en forbedring, og vi støtter selvfølgelig dets endelige vedtagelse.
Flemming Hansen (KF), 1999-12-14:
Jeg er fuldstændig enig i Venstres ordførers betragtninger og skal derfor gøre mit indlæg ganske kort, da vi har samme synspunkter og agter at stemme på samme måde. I virkeligheden er der jo tale om, at skatteministeren med dette ændringsforslag ønsker at genindføre stavnsbåndet på det økonomiske område.
Det skal ikke være for nemt at skifte fra den ene bank til den anden, og det er altså stik imod den udvikling, der foregår overalt og ikke alene i Danmark og Europa.
Det er et uanstændigt forslag.