runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-02:
Nu er det jo muligt for udenrigsministeren at fremføre regeringens og sin egen holdning, og den behøver jo ikke at være deponeret i Sikkerhedsrådet eller hos vetomagter i Sikkerhedsrådet.
Jeg tror, at statsministeren tidligere på dagen brugte den formulering, at der havde man i hvert fald ikke deponeret nogen holdning.
Det, der står tilbage, hvilket jeg må konstatere med beklagelse, er, at den danske regering og den danske udenrigsminister ikke vil anerkende kurdernes ret til selvbestemmelse, kun deres ret til en meget begrænset selvbestemmelse.
Man sætter spørgsmålet om Iraks sammenhængskraft og Iraks integritet over, at den klare, store og afgrænsede befolkningsgruppe, som kurderne er, får lov til at bestemme deres egen skæbne.
Hvad de så bestemmer - der er jeg jo fuldstændig enig med udenrigsministeren -
tilkommer hverken udenrigsministeren eller andre at afgøre.
Men forudsætningen for, at de kan afgøre, hvad de vil, er, at de har retten til det.
Det, vi hører her, er altså, at man fra den danske regerings side accepterer en position, som betyder, at den selvbestemmelse, de har, er inden for meget snævre grænser.
Den er nemlig inden for de grænser, som Saddam Hussein hidtil har været den, der har forsvaret.
Det må jeg sige at vi meget beklager.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-02:
Jeg mener faktisk ikke, at det er det danske Folketing, der skal afgøre den sag.
Jeg sagde før, at Irak hurtigst muligt må få en administration, som kan forberede overgangen til en ny fase med en ny forfatning.
Det vil sige, at man i den forfatning også skal tage stilling til, om man har en føderation, og hvor meget selvbestemmelse de forskellige skal have. I den interimfase, hvor man altså skal have alle parterne sammen i det irakiske samfund, vil kurderne også være med.
Kurderne har ikke, så vidt jeg ved, bedt om at få uafhængighed.
Jeg skal her gøre opmærksom på, at af den folkeretlige - jeg ved, at folkeretten spiller en meget stor rolle for hr. Søren Søndergaard - selvbestemmelsesret kan der ikke i almindelighed udledes et krav om fuld selvstændighed for folkene.
Selvbestemmelsesretten indebærer altså ikke, at det kurdiske folk har ret til at oprette en selvstændig, uafhængig kurdisk stat.
Den folkeretlige selvbestemmelsesret indebærer bl.a., at folkene og altså også det kurdiske folk har krav på selv at styre deres indre anliggender.
Det kan ske i en hjemmestyreordning eller i form af autonomi.
Danmark og det internationale samfund anerkender Iraks internationalt anerkendte grænser.
Det fremgår også af alle Sikkerhedsrådets resolutioner, hvor den seneste resolution 1454 fra 2002 siger: »Reaffirming the commitment of all Member States to the sovereignty and territorial integrity of Iraq.«
Den bekræfter altså medlemsstaternes forpligtelse til Iraks suverænitet og territoriale integritet.
Det tilkommer altså ikke mig at give råd om, at Irak skal flækkes op.
Man har altså lovet, at det ikke er formålet og det ikke er hensigten.
Selvfølgelig skal kurderne have deres rolle i den proces og medindflydelse på, hvad der kommer til at ske i et nyt Irak.
Det er altså det, den demokratiske forsamling skal være med til, hvor kurderne skal være en del af forsamlingen.
Den danske regering kan ikke stå her og sige, hvad den synes, kurderne skal gøre.
I den sammenhæng indgår kurderne selvfølgelig, men jeg kan ikke stå her og opmuntre til, at man skal lave en borgerkrig, hvor man skal rive landet fra hinanden.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-02:
Nu hørte vi jo tidligere statsministeren angribe
forskellige spørgere for at gå Saddam Husseins ærinde og ikke have noget som helst bud på, hvordan man kunne bekæmpe Saddam Hussein.
Det var jeg jo stærkt utilfreds med, for jeg er bl.a. af den opfattelse, at et konkret bud er at give befolkningen i området noget at slås for, at give dem nogle klare interesser, de kan få opfyldt.
Her mener jeg, at det er uomgængeligt demokratisk, at folk som det kurdiske bør have ret til selvbestemmelse.
Og jeg synes ikke, at udenrigsministeren svarer på det spørgsmål, for ret til selvbestemmelse er jo ret til at beslutte, hvordan man vil organisere sig, og hvis det kurdiske folk vælger at organisere sig på en sådan måde, at de er en del af Irak, er det klart, at de naturligvis skal have lov til det. Jeg synes ikke, at nogen - heller ikke jeg - overhovedet skal prøve at bestemme, hvordan det kurdiske folk skal indrette sig.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-02:
Spørgsmålet lyder her: Vil udenrigsministeren redegøre for, om Danmark og resten af koalitionen vil respektere det kurdiske folks ret til selvbestemmelse?
Der er svaret: De nordirakiske kurdere har under Saddam Hussein i varierende grad opnået en vis de facto-selvbestemmelse.
Den tendens er blevet forstærket efter etablering af de såkaldte flyveforbudszoner i det nordlige og sydlige Irak, som bl.a. havde til formål at beskytte det kurdiske mindretal mod overgreb fra det irakiske centralregimes side, altså det nordlige Irak.
I denne sammenhæng har kurderne peget på dannelsen af et føderalt Irak med udstrakt autonomi til regionerne.
Der vil utvivlsomt i denne sag skulle findes en fin balance, som på den ene side tager hensyn til kurdernes og de øvrige gruppers forventninger og på den anden side hensynet til bevarelse af en samlet irakisk nation i fred med sine naboer, jf. striben af FN's resolutioner, som understreger, at Iraks territoriale sammenhæng og integritet ikke skal brydes ned.
På lidt længere sigt må spørgsmålet om den fremtidige indretning af Irak være en sag, som må afgøres af de kompetente forsamlinger i det kommende demokratiske Irak, altså hvordan føderationen skal se ud, hvis det er det, man vælger.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-02:
»Vil udenrigsministeren redegøre for, om Danmark og resten af den USA-ledede koalition vil respektere det kurdiske folks ret til selvbestemmelse?«
Per Stig Møller (KF), 2003-04-02:
Jeg vil ikke gå ind i en statsretsdiskussion lige nu, jeg synes ikke, jeg under en spørgetid skal gå ind og drage alle de her konklusioner.
Det væsentlige må være, at vi arbejder for og siger til de europæiske medlemmer af Sikkerhedsrådet:
Se nu at blive enige, det er meget vigtigt; der er en fælles opgave her.
Det er jo ikke kun Amerika, der har vanskelige forbindelser med de forarbejder, vi hører rygter om.
Det er jo også andre, der stiller vanskeligheder op.
Der må vi jo alle være interesseret i at få stabiliseret Irak så hurtigt som muligt.
Det må vi da alle være interesseret i.
Og det er så det, jeg plæderer for, at vi skal hjælpe til at stabilisere Irak, men modaliteterne, måden osv., jamen dem kender jeg slet ikke.
Derfor kan jeg slet ikke binde mig op på, hvad der skal ske, hvis der sker det ene eller det andet i Sikkerhedsrådet.
Det må vi så se på - som jeg i øvrigt også har sagt i Nævnet - det må vi så se på, når vi ved, hvortil Sikkerhedsrådet kommer, og hvad det er, de kommer med.
Det kan vi jo ikke stå her i en spørgetid og afgøre, når de end ikke er kommet i gang med forhandlingerne
i Sikkerhedsrådet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henriette Kjær (KF), 2003-04-02:
Jeg synes da, det er synd for fru Sandy Brinck, at hun er bekymret.
Det er jeg da ked af, for jeg synes faktisk, der er sket store løft på det sociale område, mens den her regering har siddet.
Det bliver jeg nødt til at sige.
Vi har tilført 500 mio. kr. - det kommer vi tilbage til i et senere spørgsmål - til ældreområdet.
Der er lavet en folkeskolereform, som Socialdemokratiet også er med i, hvor man prøver at få mere kvalitet ind i undervisningen, hvad jeg tror kommer eleverne til gode.
Vi har målrettet satspuljemidlerne til de udsatte grupper.
Vi har forbedret de personlige tillæg.
Og sådan kunne jeg sådan set blive ved. Derfor synes jeg, at fru Sandy Brinck skal gemme sin bekymring lidt, til vi nu har set, hvordan forhandlingerne med Kommunernes Landsforening går.
Jeg har også givet udtryk for, at i morgen på KL's delegeretmøde vil jeg selvfølgelig lytte til, hvad der bliver sagt.
Det gør jeg altid.
Jeg har også tidligere givet udtryk for, at jeg har stor respekt for de kommunale parter.
Men altså én ting er, hvad der bliver sagt til avisen, en anden ting er, hvad der bliver sagt, når man sidder ved forhandlingsbordet, og når man mødes med parterne.
Det er jo der, tingene skal komme op.
Sandy Brinck (S), 2003-04-02:
»Hvilke initiativer påtænker regeringen for at undgå, at den øgede ledighed medfører opbremsning i oprettelsen af skåne- og fleksjob?«
Ledigheden er jo som bekendt stærkt stigende, faktisk med 14,4 pct. siden februar 2002, og det er jo i sig selv bekymrende.
Men det er særlig bekymrende, når den nye førtidspensionsreform trådte i kraft her 1. januar, altså en reform, som skulle sikre, at man, hvis man har arbejdsevne tilbage, bare ikke på hundrede procent, så stadig kan være på arbejdsmarkedet, at man stadig kan være i et arbejdsfællesskab.
Forudsætningen er jo, at der er et tilstrækkeligt antal skåne- og fleksjob.
Og jeg synes, det er bekymrende, at den stigende ledighed jo med meget stor sandsynlighed vil bremse op i netop oprettelse af de job og de ansættelser, som kræver en lillebitte smule ekstra indsats.
Det må være det logiske ræsonnement, som jeg vil tro, at beskæftigelsesministeren også har kunnet nå frem til og derfor også har gjort sig nogle overvejelser over, hvad man kan gøre for at undgå dette.
Det er jo korrekt, at der stadig væk er en stigning, altså at der kommer flere skåne- og fleksjob til.
Men er det ikke også korrekt, at stigningstakten er faldende?
Sådan som jeg kan se af Danmarks Statistik, så har vi haft et fald i vækstraten, og det synes jeg sådan set er logisk nok.
Jeg synes, det må være et ganske logisk ræsonnement at sige, at når der er en stigende ledighed, så er der heller ikke plads til og kræfter til at gøre den ekstra indsats for at de job skal være der, nemlig dem, som kræver en ekstra indsats.
Nu kan jeg forstå, at ministeren ikke er bekymret, og jeg skal så spørge: Hvad der skal til, for at ministeren bliver bekymret?
Hvornår vil alarmklokkerne ringe i ministerens ører?
Derfor er det noget, vi som Socialdemokrater er meget opmærksomme på, og vi er altså også noget mere bekymrede, end ministeren giver udtryk for i sit svar.
Ole Stavad (S), 2003-04-02:
I lighed med hr. Jacob Buksti synes jeg også, at skatteministeren har svaret meget klart.
Men for at være helt sikker på, at jeg ikke kommer til at tillægge skatteministeren noget, som skatteministeren ikke vil stå inde for, kan vi så ikke være enige om, at når nu nogle henviser til de beregninger, som Finansministeriet har foretaget i forhold til det socialdemokratiske udspil, så vil vi stille og rolig kunne sige: Jamen det behøver man ikke tillægge vægt.
Vi har skatteministerens egne ord i Folketingssalen bogført her i spørgetiden for, at de forudsætninger, der er lagt til grund, ikke er regeringens.
Man forudsætter ikke i regeringen, at skattestoppet stopper, men man forudsætter, at skattestoppet fortsætter.
Jacob Buksti (S), 2003-04-02:
Det er sådan set det, det handler om.
Derfor er det, vi spørger skatteministeren om her, følgende: Er skatteministeren vidende om, at regeringen har tænkt sig at ophæve skattestoppet fra 2010?
Og det kan jeg jo konstatere at det er skatteministeren ikke.
Tværtimod har skatteministeren prisværdigt klart svaret, at regeringen har tænkt sig, at skattestoppet skal fortsætte.
Det er sådan set også bare det, vi er gået ud fra.
Derfor må vi bare konstatere, at derved bliver hele regeringens angreb på finansieringen af Socialdemokratiets skattestop et stort fupnummer, som blæser i vinden, fordi det ikke hænger sammen.
Alene den forudsætning flytter, afhængig af, hvor langt vi regner frem efter regnestykket, mellem 10 og 14-15 mia. kr. Det vil sige, at det her gør, at Socialdemokratiets skatteforslag er fuldt finansieret i modsætning til regeringens.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-04-02:
Nu sætter jeg også overordentlig stor pris på både den sidste og på den forrige spørger, og derfor vil jeg jo nødig begynde at ødelægge deres humør.
Jeg vil naturligvis slet ikke begynde at gå ind i en meget detaljeret drøftelse af et seriøst arbejde, som de to herrer har udført for deres parti med henblik på at lave en skattereform.
Det vil jeg ikke gå ind i en drøftelse af med den korte tid, der er til rådighed her, og så meget mere som, at man jo nu allerede har stillet en række detaljerede spørgsmål til finansministeren, hvilket jeg tidligere var inde på.
Så jeg synes, at man nu skal afvente finansministerens besvarelse af de spørgsmål, man har stillet.
Ole Stavad (S), 2003-04-02:
Jeg hører til dem, der sætter pris på skatteministeren.
Jeg synes faktisk, det var et rigtig godt svar, vi fik fra skatteministeren.
Men synes skatteministeren ikke, at det er lidt groft og så endda uden at spørge skatteministeren, at man ovre i Finansministeriet sidder og indlægger nogle forudsætninger, som skatteministeren i dag er nødt til at lægge kraftig afstand til, og som har været indlagt formentlig for at prøve at tjene regeringen, så det kunne komme til at fremstå, som om oppositionens, Socialdemokratiets, skatteforslag ikke var fuldt finansieret?
Fordi regeringens nu ikke er fuldt finansieret, så må vores heller ikke være det.
Ville skatteministeren ikke godt love at tage en besked med tilbage til Finansministeriet og til finansministeren om, at sådan noget vil han ikke finde sig i, altså at man manipulerer bare for at genere en saglig opposition?
Jacob Buksti (S), 2003-04-02:
Der er ikke noget, jeg nødigere vil end ødelægge skatteministerens gode humør, så derfor kan jeg slet ikke forstå, at skatteministeren giver sig til at tale om, hvordan han elsker skattestop og alle de gode ting.
Det er slet ikke det, det her handler om.
Det her handler om, at som en beregningsforudsætning i de meget manipulerende beregninger, som man virkelig kan undre sig over at det hæderkronede ministerium, der hedder Finansministeriet, kan lægge navn til, indgår det, at regeringen har besluttet at ophæve skattestoppet fra 2010.
For hvis det ikke er tilfældet, falder Finansministeriets beregninger til jorden.
Det interessante er, hvis skattestoppet ikke er ophævet, for så er der de samme beregninger, som står på side 1 i samme papir, nemlig om virkningen på den finanspolitiske holdbarhed.
Mener ministeren virkelig, at det er seriøst at indlægge sådan en manipulerende forudsætning for seriøst politisk arbejde?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-04-02:
Jeg har forstået, at spørgeren har stillet finansministeren en række spørgsmål vedrørende fremskrivning frem til og efter 2010, og svaret på disse mere teknisk detaljerede spørgsmål må jo afvente finansministeren.
Men lad mig sige, at når jeg før sagde, at vi ingen planer har om at ophæve skattestoppet, så er det simpelt hen, fordi skattestoppet jo har vist sig at være et godt udgiftstyrende instrument.
Jeg bliver faktisk gladere og gladere for skattestoppet for hver dag, der går.
Skattestoppet hindrer jo os politikere i at gribe i borgernes lommer, hver gang vi får en eller anden god idé.
Nu er det sådan, at vi skal holde hus med de penge, der er til rådighed.
Derfor synes jeg, at skattestoppet er en god ting.
Regeringen har fremlagt en klar politik, som rækker frem til 2010 med samme mål som den tidligere regering.
Hvad der sker efter 2010 er naturligvis noget, vi ikke har taget stilling til på dette tidspunkt.
Først når vi målene frem til 2010, og så vil vi naturligvis tage stilling til - oven i købet i god tid - at fremlægge en politik med en fortsat klar og sund linje for den næste periode.
selvfølgelig altid kan være interessante, men de er og bliver regnestykker og ikke en vedtagen politik.
Jacob Buksti (S), 2003-04-02:
Jeg står her med de beregninger, som Finansministeriet har lavet af virkningerne af Socialdemokratiets forslag »Lavere skat på arbejde« fra marts 2003.
Papiret er dateret 25. marts
Der kommer Finansministeriet frem til, at Socialdemokratiets forslag er underfinansieret.
Det gør man bl.a., fordi der på side 6 som en forudsætning indgår følgende: som udgangspunkt forudsættes ejendomsværdiskatten at følge ejendomsvurderingerne i årene efter 2010.
Det vil altså sige, at heri er indlagt som forudsætning, at regeringen har ophævet skattestoppet fra 2010. Hvis det er sådan, at det ikke er tilfældet, falder hele Finansministeriets regnestykke væk.
Så derfor: Vil skatteministeren bestride den forudsætning, som er indlagt af Finansministeriet på den mest manipulerende facon i dette papir eller ej?
For hvis skatteministeren ikke vil bestride det, så modsiger det jo det, som skatteministeren lige har sagt, nemlig at skattestoppet har regeringen ingen planer om at ophæve.
Heri, på side 6, har Finansministeriet skrevet, at skattestoppet er ophævet fra 2010.
Hvis det ikke er det, falder Finansministeriets beregninger til jorden.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-04-02:
Jeg vil gerne sige, at regeringen ikke har planer om at ophæve skattestoppet.
Det vil jeg gerne understrege.
Der er ingen planer i regeringen om at ophæve skattestoppet.
Jacob Buksti (S), 2003-04-02:
Samtidig kan vi i dagens Politiken bl.a. se finansministeren udtale, at skattestoppet gælder mange år ud i fremtiden.
Derfor vil jeg gerne høre skatteministeren, om skatteministeren vil redegøre for regeringens planer om at ophæve skattestoppet før 2010.
»Vil ministeren redegøre for regeringens planer om ophævelse af skattestoppet før 2010, således at ejendomsskatterne herefter skal følge udviklingen i ejendomsvurderingen?«
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-04-02:
Jeg er meget ked af, at mine pædagogiske evner er så ringe, at jeg har givet indtryk af, at jeg ikke interesserer mig for, at mennesker, der mangler fuld arbejdsstyrke, har mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet.
Jeg opererer netop i mit virke
Jeg er ked af, hvis jeg har efterladt det indtryk, at jeg er uinteresseret i den gruppe, men så må jeg jo gå hjem og øve mig i at formulere mig på en anden måde fremover. Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2003-04-02:
Jeg vil bare sige, at det jo er godt at have forhåbninger til de kommende år, men i og med at førtidspensionsreformen trådte i kraft den 1. januar, er der altså nogle mennesker, der har behov for et skåne- eller fleksjob nu. Ministeren har heller ikke bekræftet, hvad jeg kan se ud fra Danmarks Statistik, nemlig at, ja, der er vækst, men væksten er dalende.
Det burde efter min overbevisning give anledning til, at regeringen ikke bare taler varmt for at prøve at ændre holdningen med snak og taler, men rent faktisk også gjorde noget konkret.
Jeg må så konstatere, at det ikke er det, regeringen har i sinde.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-04-02:
Jeg er fuldstændig enig i, at det er afgørende i de kommende år, at vi får skabt et rummeligt arbejdsmarked, at vi får skabt en forståelse for på virksomhederne og blandt medarbejderne på virksomhederne, at med hensyn til mennesker med handicap eller andre hindringer - hr. Ole Stavad nævnte spørgsmålet om udlændinge på arbejdsmarkedet - skal vi i fællesskab yde en indsats.
Det betragter jeg også som en af de allerstørste opgaver, vi står med i det danske samfund.
Jeg synes, når jeg ser på, hvordan debatten foregår rundtomkring på virksomhederne, og hvad der gøres, at jeg kan spore en voksende interesse for at påtage sig et socialt ansvar, en interesse for, at man i lokalsamfundet går ind og sikrer beskæftigelse til folk, som ikke er 110 pct. fit for fight som hovedparten af medarbejderne.
Så jeg tror, at vi, hvis vi holder den her debat i gang og påvirker holdningen, i løbet af de kommende år kan skabe en forståelse for, at vi alle sammen har en forpligtelse på det her område.
Jeg vil i hvert fald yde mit bidrag til, at vi kan holde dampen oppe under de her kedler selv under en midlertidig afmatning i konjunkturerne.
Sandy Brinck (S), 2003-04-02:
Jamen så kom vi så langt, at ministeren er enig med os i, at ledigheden stiger.
Så er der i hvert fald historisk grundlag
for at antage, at de, som har den svageste tilknytning til arbejdsmarkedet, også er dem, der rammes først af ledighed og de konsekvenser, det selvfølgelig har for den enkelte og for den enkeltes familie.
Men jeg synes ikke, at ministeren på nogen måde viser, at regeringen sådan kerer sig voldsomt for disse personer, når det er sådan, at ministeren - sådan hører jeg det - lægger op til, at vi må sætte os ned med korslagte arme og vente på opsvinget, som så i øvrigt skal komme udefra, kan jeg forstå.
Det er så afgørende for, at pensionsreformen skal kunne fungere, at de her job er der, og at der er et arbejdsmarked, som er rummeligt nok til også at kunne have de mennesker, som ikke kører i femte gear, som ikke har hundrede procents arbejdsevne, og dem kerer vi os om.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-04-02:
Jeg skal da ikke skjule, at det er bekymrende, at arbejdsløsheden stiger, og jeg vil da heller ikke benægte, at der er den sammenhæng, som fru Sandy Brinck taler om og den, hr. Ole Stavad taler om, nemlig at det naturligvis er lettere i opgangsperioder at løse nogle af de her problemer.
Det, jeg bare har redegjort for, er, at på trods af, at der har været stigende ledighed igennem 2002, så er der altså sket en stigning i antallet af fleksjob.
Og må jeg så godt sige, at det er min opfattelse støttet af Nationalbanken og andre økonomer, at det, vi står med i øjeblikket, er en midlertidig afmatning i konjunkturerne. Jeg håber, når Irakkrigen forhåbentlig snart er lagt bag os, at der sker et opsving i de internationale konjunkturer igen.
Men det er selvfølgelig klart, at hvis der ikke sker et sådant opsving, og vi kan se, at der er en varig afmatning eller en længerevarende afmatning, ja, så er vi da nødt til at diskutere nogle af de her ting.
Jeg er da også bekymret for, om ledigheden måtte stige yderligere.
Jeg vil bare sige, at vi følger udviklingen nøje, og når der sker en afklaring omkring Irakkrigen, og hvis vi står over for en afmatning, der er længerevarende end det, økonomer og Nationalbanken regner med i øjeblikket, ja, så må vi jo se på sagen igen.
Ole Stavad (S), 2003-04-02:
Jeg vil godt spørge beskæftigelsesministeren, om ikke han er enig i, at den vigtigste forudsætning for, at vi kan lykkes med at få dem, der står yderst på arbejdsmarkedet, ind på arbejdsmarkedet og få en fast tilknytning, hvad enten vi taler om skånejob, om vi taler om de grupper af ældre, som har svært ved at holde fast på arbejdsmarkedet, eller vi taler om folk med anden etnisk baggrund, så er det, at beskæftigelsen udvikler sig positivt, og at det næsten er umuligt at sikre, at de ambitioner, vi i fællesskab har, kan lykkes, hvis vi har et vigende arbejdsmarked med en stigende arbejdsløshed og en faldende beskæftigelse?
Sandy Brinck (S), 2003-04-02:
Jeg tror, ministeren har fået det forkerte talepapir med, for det var slet ikke det, jeg spurgte om.
Hvis jeg ville have haft en redegørelse for, hvordan pensionen var skruet sammen, så havde jeg spurgt om det.
Det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte faktisk, om ministeren kunne løfte sløret for, hvornår ministeren så ville blive bekymret, når vi nu kan se, at stigningstakten for de her job, som er så utrolig vigtige for de folk, som får muligheden og skal have muligheden for at være på arbejdsmarkedet, også selv om de ikke kan køre i femte gear hundrede procent hele tiden, er faldende.
Hvornår bliver ministeren bekymret?
Er det, når der er stagnation?
Er det, når det ikke længere bare er et fald på 7 procentpoint siden 2000 og frem til nu, men et eller andet andet procentpointtal i fald af vækstrate?
Det svarer ministeren slet ikke på.
Vi kan da ikke vente til 2006 på en redegørelse.