runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mariann Fischer Boel (V), 2001-03-01:
Der var egentlig to grunde til, at vi begyndte at arbejde med muligheden for at fremsætte et lovforslag om straksafskrivning på hardware-investeringer.
Det viste sig nemlig i efteråret i forbindelse med behandlingen af afskrivningsloven, der blev vedtaget umiddelbart inden jul, at alle de virksomheder, vi var i kontakt med, sagde, at tabsfradragsordningen, der i og for sig var meget sympatisk og i hvert fald, når man skal sige noget pænt, et skridt i den rigtige retning, ville være afsindig vanskelig at administrere.
Det betyder i realiteten, at de mange virksomheder, der køber megen hardware hvert eneste år, skal holde samtlige maskiner adskilt, fordi småaktivgrænsen, som er fastsat af Ligningsrådet, er 9.000 kr.
Det kan man jo i realiteten godt købe en pc for i dag, men reglen gælder ikke, hvis man kobler pc'en til en netværksprinter.
Så skal man afskrive den som en almindelig investering, og det betyder så, at for at kunne gøre brug af tabsfradragsmodellen skal virksomhederne holde hver eneste maskine adskilt.
De skal afskrive separat på hver eneste maskine, og hvis man køber noget til den eller reparerer den i løbet af perioden, skal det også afskrives med den almindelige saldoafskrivning, og det ville være vanvittig ressourcekrævende.
Derfor mente vi, at man med en rimelig økonomisk indsats kunne sørge for, at virksomhederne ikke fik de administrative problemer.
Det var i øvrigt også den daværende erhvervsminister, fru Pia Gjellerups, indgangsvinkel, da hun startede som erhvervsminister.
Afskaffelse af administrativt bøvl stod ekstremt højt på hitlisten.
Det andet element, der har gjort indtryk, er selvfølgelig, at statsministeren har topprioriteret området og sagt, at Danmark skal være den førende IT-nation.
Her mener vi, at dette forslag kan medvirke til, at man fører en mere fremadrettet politik, så virksomhederne får mulighed for at udskifte deres edb-udstyr i et hurtigere tempo, end de ellers ville have gjort.
Jeg vil godt sige tak for den store opbakning, for der er i hvert fald 89 af Folketingets medlemmer, som kan støtte beslutningsforslaget.
Jeg synes måske, det kneb lidt med at få svar fra skatteministeren på de spørgsmål, der blev stillet om, hvor de 75 mio. kr. blev af, og hr. Ole Hækkerups bemærkning om utidig uansvarlighed synes jeg er en meget barsk karakteristik af forslaget.
Det er jo ikke et retvisende billede af omkostningerne som helhed.
Til Det Radikale Venstres ordfører vil jeg sige, at jeg forstår til fulde den situation, hr. Anders Samuelsen sidder i, men jeg er også overbevist om, at hr. Samuelsen måske ville have stor forståelse for forslaget i en anden situation.
Det håber jeg selvfølgelig også.
Jeg er enig med hr. Kofod-Svendsen i, at jeg synes, der mangler kvalificerede argumenter fra den side af Folketingssalen, der ikke kan støtte forslaget.
Men det kunne jo være, at der i forbindelse med udvalgsbehandlingen kunne komme opklarende spørgsmål fra bl.a. hr. Ole Hækkerup, som kunne medvirke til, at de, der måtte være i tvivl, kunne blive mere sikre i deres sag, så vi kunne få en positiv udgang på behandlingen af forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-03-01:
Når man læser de forskellige publikationer, som regeringen udsender i en lind strøm, så lægger regeringen jo meget vægt på, at regeringen vil være fremadrettet.
Hvis man skal prøve på at slutte logisk ud fra det, regeringen plejer at sige om, at der lægges megen vægt på den fremadrettede erhvervspolitik osv., måtte man gå ud fra, at dette forslag, som jo klart er fremadrettet, ville få regeringens støtte.
Fra Kristeligt Folkepartis side er vi klart for dette forslag, som vi mener har fremtiden for sig.
Der argumenteres meget godt i bemærkningerne for, at det, der foregår på området, taler for at gennemføre disse afskrivningsregler, og jeg synes også, der er argumenteret meget kvalificeret for det i bilag 2, som vi har fået fra Jens Thoft, som vi jo kender fra mange års arbejde i Skatteudvalget.
Jeg synes, det er interessant at se, at det, der er lagt frem i bemærkningerne, bliver yderligere underbygget i dette brev.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-01:
Og vi vil stemme imod forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2001-03-01:
Det Radikale Venstre støtter til gengæld ikke forslaget.
Beslutningsforslaget opfordrer til mulighed for straksafskrivning på edb-hardware.
Formålet med beslutningsforslaget er ifølge forslagsstillerne at skabe skattemæssige rammer, der imødekommer virksomhedernes behov for at kunne foretage nødvendige investeringer i takt med den teknologiske udvikling.
I Det Radikale Venstre er vi også meget interesserede i, at der er gode rammevilkår for dansk erhvervsliv; men det er imidlertid vigtigt, at der er en rimelig overensstemmelse mellem aktivernes reelle værdiforringelse og den skattemæssige afskrivningstakst.
Der er en alt for hurtig afskrivningstakst.
Ganske vist vil det igangsætte flere investeringer.
Men det nytter jo ikke noget, hvis det er samfundsmæssigt urentable investeringer, som kun gennemføres på grund af skattebegunstigelser.
Derfor skal jeg meddele, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte forslaget.
Kim Behnke (UP), 2001-03-01:
Da jeg er medforslagsstiller, kommer det næppe som nogen overraskelse, at jeg naturligvis støtter forslaget.
Når man lytter til den debat, der er foregået i dag, er den jo en fuldstændig parallel til den debat, der fandt sted, da man første gang foreslog at straksafskrive på software:
, det går slet ikke, og staten vil nærmest bukke under, hvis man gør det.
Det indtryk fik man, da man hørte på socialisterne dengang.
Det var helt unødvendigt, virksomhederne kunne bare tilrettelægge, der skulle ikke være noget skatteincitament til at købe ny software, osv.
Fuldstændig de samme argumenter blev brugt dengang.
Men udviklingen gik jo i en retning, hvor selv socialdemokrater med fødderne plantet i to spande cement måtte erkende, måske oven i købet ud fra egne erfaringer, at software meget hurtigt forældes i vore dage. Nu er det så hardwaren, som desværre også meget hurtigt forældes i vore dage, og lad mig give lidt anskuelighedsundervisning: I oktober 1999 havde jeg den tvivlsomme fornøjelse at afvikle Fremskridtspartiets folketingsgruppe.
Vi havde relativt kort tid forinden købt en edb-server og givet omkring 25.000 kr. for den, og jeg var overbevist om, da vi skulle til at værdiansætte den, at den stadig var et pænt beløb værd.
Men der var ingen forhandler, der overhovedet ville kendes ved det pågældende produkt, og ved et opslag i Den Blå Avis kunne vi konstatere, at vi var heldige, hvis vi kunne få 800 kr. for det pågældende stykke hardware.
Hvis vi så går et skridt længere frem, nemlig til for få dage siden, hvor det var gruppen Frihed 2000, der blev bragt i samme situation,
Det er fuldstændig ulogisk, og derfor bør det naturligvis være sådan, at en virksomhed selv kan tilrettelægge sin afskrivningsprofil på den edb-hardware, man køber.
Rent afskrivningslovgivningsmæssigt har jeg i alle de år, jeg har været herinde, plæderet for, at den danske afskrivningslov skulle formuleres i én sætning, der lyder som følger: »Der kan afskrives.«
Den mangfoldighed af virksomheder, vi lever med, og den verden, som virksomhederne oplever, gør det nødvendigt med fleksible ordninger, og det er udelukkende et spørgsmål om likviditet.
Skal likviditetsbelastningen ligge i virksomhederne?
Efter min mening nej.
Skal likviditetsbelastningen ligge i den store statskasse
Efter min mening ja.
Sådan at forstå, at vi giver danske virksomheder den konkurrenceevneforbedring, der ligger i at belaste deres likviditet så mildt som overhovedet muligt.
Derfor skal virksomhederne have den fornødne fleksibilitet til selv at tilrettelægge en afskrivningsprofil, og derfor er der naturligvis fuld opbakning til forslaget fra min side.
Ole Hækkerup (S), 2001-03-01:
Fru Mariann Fischer Boel og også hr. Flemming Kofod-Svendsen nævnte det fremadrettede, og jeg vil bare sige, at efter vores vurdering er det her ikke den mest fremadrettede anvendelse af 2,7 mia. kr., vi kan komme i tanke om.
Hvis man forestiller sig, at vi anvendte pengene på en ungdomsårgang i det danske uddannelsessystem, ville det svare til ca. 50.000 kr. pr. elev, og hvis man så var generøs nok til at fordele midlerne over tre ungdomsårgange, kunne man for de samme penge anskaffe pc'er til tre årgange i den danske folkeskole for det samme beløb.
Man ville måske oven i købet med de udgifter, forslaget fører med sig, år for år fremover kunne holde systemet vedlige, og det ville måske være en mere fremadrettet måde at anvende de 2,7 mia. kr. på.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige, at der er jo ingen grund til, at vi snakker os længere væk fra hinanden.
Jeg er nemlig enig med forslagsstillerne, når de skriver, at 2-3 år efter anskaffelsestidpunktet vil det være værd at overveje at udskifte en pc, og jeg skal derfor bare sige, at jeg er glad for, at vi sådan set er enige om det princip, at de økonomiske og de skattemæssige afskrivninger skal følge hinanden.
Afslutningsvis skal jeg selvfølgelig blot advare imod at forstå verden ud fra det, man har været med til at afvikle.
Klaus Kjær (DF), 2001-03-01:
Mange højteknologiske virksomheder har behov for anskaffelse af edb-hardware, som ligger ud over småaktivgrænsen, og andre virksomheder har pc'er, der er anskaffet til at fungere sammen med en netværksprinter, hvorfor der ikke kan foretages straksafskrivninger.
Det er karakteristisk for de højteknologiske virksomheder, at de har driftsmidler af en meget kort teknisk og økonomisk levetid, og at afskrivningsperioden derfor forekommer urimelig lang i forhold til edb-udstyrets levetid.
Indførelse af straksfradrag for udgifter til edb-hardware ville kunne medføre en ganske kort periodeforskydning, idet edb-udstyr principielt vil være fuldt afskrevet efter ganske få år, for pc'ers vedkommende typisk 2-3 år.
Som reglerne er i dag, belastes virksomhederne af væsentlige administrative byrder i forbindelse med registrering af anskaffelsessummer, afskrivninger og afgangsførsler for hver enkelt maskine.
Det administrative merarbejde står ikke i rimeligt forhold til værdien af det skattefradrag, som virksomheden kan opnå efter de gældende afskrivningsregler.
En straksafskrivning af edb-hardware-udstyr vil på længere sigt efter Dansk Folkepartis opfattelse medføre et begrænset rentetab for staten, som jo i princippet anvendes til at forbedre virksomhedernes likviditet til gavn for konkurrenceevnen og beskæftigelsen.
Hertil kommer så som nævnt de forenklinger i administrationen, som forslaget vil medføre.
Dansk Folkeparti kan anbefale beslutningsforslaget.
Aage Frandsen (SF), 2001-03-01:
Der er ingen danskere, som henvender sig hverken til Folketingets Skatteudvalg eller andre udvalg, der er en hr. hvem som helst.
Alle har jo et navn, alle har lov til at have en mening, og vi lytter til dem, og vi tager stilling ud fra en flerhed af synspunkter.
Det har vi gjort i denne sag.
Men at fremhæve, at nogen ikke er en hr. hvem som helst, nej, det er der ingen, der er, heldigvis.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-03-01:
Det, der undrer mig, er bare, at det jo ikke var en hr. hvem som helst, der henvendte sig til Folketingets Skatteudvalg med positive udmeldinger om det her specielle forslag om straksafskrivning.
Aage Frandsen (SF), 2001-03-01:
Først lige til hr. Klaus Kjær: Det er selvfølgelig rigtigt, og den model, der ligger, tager også hensyn til det bare ud fra et andet synspunkt, nemlig at man ikke foretager straksafskrivninger.
Så vil jeg sige til fru Mariann Fischer Boel: Sker det aldrig hos Venstre, at et medlem af Venstre, eller en person, som ellers normalt stemmer på Venstre, har et synspunkt, som ikke svarer til Venstres, men måske til SF's på det pågældende område?
Betyder det så, at Venstre af den grund skifter opfattelse?
Det gør det vel ikke, men det er da helt legitimt, at man kan have forskellige opfattelser af, at noget er rigtigt, og noget er forkert.
Og nu er det virkelige liv jo mange ting, og der er andre dele af det virkelige liv, som ikke synes, at det her er et godt forslag.
Så der er ikke noget med, at fru Mariann Fischer Boel skal forvente, at bare fordi et menneske sender nogle tanker til Folketingets Skatteudvalg eller andre steder, så retter vi os efter det pr. automatik.
Så jeg vil nok sige, at hvis fru Mariann Fischer Boel tror, at vi efter at have lavet noget i november-december måned skulle mene det modsatte nu, så var det da nok en større overraskelse. Ville det ikke også være det hos Venstre, hvis Venstre skiftede opfattelse på den måde?
Sonja Albrink (CD), 2001-03-01:
Hvis der er noget, om hvilket man kan sige, at det taber i værdi, så er det edb-udstyr, og det kan endda være i et sådant tempo, at udstyret reelt stort set er forældet
, når det forlader fabrikken.
Imidlertid er det af kolossal betydning for virksomhederne, at de foretager de nødvendige investeringer i den nye teknologi for at få de bedste forudsætninger for bedre produktivitet og konkurrenceevne.
I CD mener vi, at dette forslag, som vi her behandler, er et glimrende forslag, og vi vil gerne være med til at skabe de bedre muligheder for virksomhederne, så de kan leve op til disse forudsætninger.
Og derfor er vi også glade for, at vi er medforslagsstillere.
En af de eneste ting i regeringens ellers så, hvis man kan betegne det sådan, rædsomme erhvervsskattepakke var jo at indføre noget, der hed en tabsfradragsordning for driftsmidler og skibe.
En ordning, som tidligere ordførere også har tilkendegivet netop er trådt i kraft med virkning fra i år.
Her kunne man måske trods alt tale om et skridt i den lidt rigtige retning med hensyn til at skabe mere sammenhæng og tidssvarende skattemæssige afskrivningsregler
for aktiver med en kort teknisk og økonomisk levetid.
Der var bare én ting ved ordningen.
Tabsafskrivningsordningen er nemlig i relation til pc'er ekstraordinær vanskelig administrerbar, ligesom straksafskrivning af pc'er efter reglerne om småaktiver jo oftest ikke er mulig. Der er altså klart behov for nogle bedre regler, og forslaget her om straksafskrivning for edb-hardware gør rent faktisk op med alt det bøvlede i tabsfradragsordningen.
Det kommer vel heller ikke bag på nogen, at jeg synes fra CD's side, at det er et godt forslag, vi her behandler, og at vi kan støtte forslaget.
Klaus Kjær (DF), 2001-03-01:
Det kan da godt være, at de fleste edb-hardwaremaskiner osv. ikke kan skrottes allerede efter 1 år, men måske først efter 2 eller 3 år, men det betyder selvfølgelig også, at de efter 1 år har bevaret en værdi, som de i givet fald vil kunne sælges for
Så er der altså også noget, der hedder tilbageførte afskrivninger, så det vil blive udlignet på den måde.
Frank Aaen (EL), 2001-03-02:
Jeg skal komme med to ting: Det første er, at det jo er lidt af et rodsammen af mange forskellige ting, specielt at der er noget om forsikringsmæglervirksomhed og så en hel masse ting om LD, ATP og de andre.
Lad nu det være, jeg synes ikke, vi lider stor skade ved det her, men en gang imellem er det lidt problematisk, at der sker sammenkoblinger af vidt forskellige emner i samme lovforslag.
Med hensyn til diskussionen om midlertidigt ejerskab for den enkelte lønmodtagerfonds vedkommende må jeg sige, i forbindelse med den debat vi havde før med Venstre, at det står helt klart, at Venstre stemte for den lov, der udvidede det her i retning af fondssocialisme.
Det kan godt være, man var skeptisk og var imod det, men man endte med at stemme for fondssocialisme. Man kan stå længe og filosofere over, hvorfor man gjorde det.
Det, det gik ud på, var, at man stemte for, at to lønmodtagerfonde i fællesskab godt måtte eje en virksomhed også uden tidsbegrænsning.
Hvorfor gjorde man det?
Jo, det gjorde man, fordi det desværre overhovedet ikke er noget med socialisme, der er på dagsordenen.
Det her drejer sig om, at man har påtvunget lønmodtagerne i det her land at indbetale en masse penge i nogle fonde, og de fonde skal vedtægtsmæssigt, lovgivningsmæssigt drives som kapitalistiske fonde med det formål at få maksimal forrentning, maksimal profit ud af investeringerne.
Hvis man siger, at de her lønmodtagerfonde skal opføre sig som alle andre kapitalister, så er det jo selvfølgelig en reminiscens af gammel ideologisk overtro at sige, at så er vi også nødt til at sørge for, at de ikke kan få bestemmende indflydelse.
Men det gjorde V og K altså også. Så vil jeg spørge, hvorfor det skal være midlertidigt, når det er én.
Hvad er begrundelsen for det?
Altså det er ikke midlertidigt, når to gør det sammen, hvorfor skal det så være midlertidigt, når én gør det?
Det kan jeg ikke rigtig se nogen begrundelse for.
I stedet for at have en folkepension af samme størrelse, som vi alle sammen har ret til, når vi bor her i landet, eller har boet her længe nok, så har man desværre indrettet pensionsområdet på den måde, at pensionen i største omfang er afhængig af, hvilken pensionskasse man er medlem af, og hvor mange penge man har haft råd til at skyde ind i den pensionskasse.
Det synes vi faktisk er meget ulighedsskabende.
Men når det nu er sådan, må man selvfølgelig også sige, at så er det op til den pågældende pensionskasse at forsvare investeringen bedst muligt, og derfor ser jeg altså ikke nogen grund til, at der er noget, der hedder midlertidigt. Man kan lige så godt bare sige, at uanset om de ejer en virksomhed helt eller har dominerende indflydelse i en virksomhed, skal de selvfølgelig forvalte det ejerskab på en måde, der er til gavn for pensionisterne.
Sådan er den her verden indrettet.
De andre elementer i lovforslaget kan vi umiddelbart også støtte.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-02:
Jeg vil først sige, at jeg ikke kan forstå, hvorfor det her lovforslag kun indeholder seks vidt forskellige elementer.
Det kunne lige så godt indeholde ni.
Det næste lovforslags tre elementer har lige så lidt med det her at gøre, som de her har med hinanden at gøre, så vidt jeg kan se.
Men o.k. det er sådan en mærkelig måde at gøre tingene op på.
Det er simpelt hen ikke til at finde rundt i, det er simpelt hen noget roderi, det må vi anke over.
Det fører altså til, at vi gerne vil støtte, at vi får det her lovforslag delt op, for i hvert fald det ene element, altså om forsikringsformidling, har ikke meget med de andre at gøre.
Det kan ske, at andre vil slå stregen andre steder, det kunne det jo tyde på.
Om de seks elementer - det er vist seks hovedelementer, der er, og så nogle småtterier - vil jeg sige, at det der med at lade pengene stå i LD efter det 70. år synes vi er helt fint, og det der med, at institutionelle investorer midlertidigt skal kunne have bestemmende indflydelse i et selskab, kan vi fuldt ud tilslutte os. Jeg kan slet ikke forstå den debat med de tre borgerlige
partier
Hvis der noget, jeg er lige så bange for som statskapitalisme, så er det da rendyrket privatkapitalisme.
Jeg synes, det er helt rimeligt, at man kan forsvare sin investering, når man er ude med den slags ting her, så det fatter jeg ikke.
Så er der tre forskellige forslag, som har noget med den finansielle sektor at gøre og om ATP's lån i euro og bidragsbetingelser til Finanstilsynet, og de er gode nok, eller også er det, fordi jeg ikke kan finde ud af dem; den mulighed er til stede, må jeg sige.
Derimod er det vigtigt og nyttigt, at vi har
fri konkurrence, og vi har også en konkurrencemyndighed, som vi somme tider jagter rundt efter nogle småting, men den kunne jo også gå efter ting som de her.
Jeg tror ikke, at jeg kan stemme for det forslag i den udformning, det har nu.
Derimod mener jeg helt bestemt, at vi kunne pålægge de der forsikringsformidlere at informere betydeligt bedre om det produkt, som vi alle sammen - og det er nok deraf, det hele det kommer - føler os lidt bondefanget af.
Når vi køber en rejse til nogle tusinde kroner, skal vi lige pludselig tage stilling til sådan en rejseforsikring til nogle hundrede kroner, måske mere, måske over 1.000 kr., hvis det er til Langtbortistan, og så orker vi simpelt hen ikke lige at sætte os ind i, hvad det egentlig er, der er dækket af vores sygesikring og hvad af vores almindelige indboforsikring, og så tænker vi, at det da også er tosset at stå et eller andet sted i verden og ikke have styr på tingene og ikke kunne få sine ting dækket, og så føler man sig altså lidt bondefanget, når man køber den rejseforsikring.
Det mener jeg ville være utrolig nyttigt.
Vi vil dyrke lidt under udvalgsbehandlingen, om det er den model, vi kan finde.
Men de andre ting stemmer vi for.
Pia Larsen (V), 2001-03-02:
Jeg synes lige, at jeg vil sige til økonomiministeren, at vi jo må være enige om, at det, som Venstre var med til at foreslå, og som blev vedtaget i 1999, tror jeg det var, står vi selvfølgelig ved, men det, der er fremlagt nu af økonomiministeren, har vi hverken lod eller del i.
Det har vi ikke drøftet med økonomiministeren.
Hvad angår det, jeg foreslog, da jeg var oppe, med ejendomsmæglermodellen, som jeg kaldte den, er der vel kun det enkle at sige, at Venstre har revurderet sin opfattelse i nogen grad, men ikke fuldstændigt.
Man kan også sige det på en anden måde, nemlig at alle vel har lov til at blive klogere.
Det plejer ministeren at være en af de første til at være enig i.
Andet er det ikke, og jeg vil meget gerne have, at vi ser på den ejendomsmæglermodel.