Thor Pedersen (V), 1999-12-16:
Jeg er jo aldeles enig med hr. Jan Petersen, når han siger: Kunne vi ikke droppe det teknikproblem omkring, hvad det er, vi skal på skatte- og afgiftsområdet.
Jo, det er jo lige præcis det, Venstre gør ved at sige, at vi vil ikke give mulighed for, at man alene bruger skattetryksberegningen, hvor det, man betaler i indirekte eller i personlige skatter, er helt afgørende for, hvordan resultatet så endelig bliver.
Det er da til at forstå, så man er fri for den debat om teknik.
For så er vi jo på det område, hvor vi alle sammen kan tale sammen, og hvor folk kan se på deres lønsedler.
De kan selv sidde og regne ud, hvad det egentlig er, politikerne har lovet, og hvad det er for et løfte, de i givet fald holder.
Så spørger hr. Jacob Buksti om konjunkturpolitik og om det her gebyr.
Jeg vil lige sige, at det er altså ikke fremsat.
Nu kan jeg høre, at det er lige før, det også er vedtaget, forstår jeg på hr. Jacob Buksti.
Altså, det er ikke fremsat, og jeg vil sige, at det er et princip, jeg taler om.
Vi har aldrig været modstandere af, at man for at klage til Landsskatteretten deponerede 500 kr.
Det har vi aldrig talt imod, og de penge fik man tilbage, hvis man fik medhold.
Men det, vi oplever på naturområdet, er i virkeligheden, at der er utrolig mange, der klager, og det er også personer, der ikke er direkte part i sagen.
Det er for andre, som for den sags skyld kan bo i en helt anden egn af landet, der indgiver en klage. Der siger man, at der er det rimeligt,
når man ser på antallet af klager, at man måske havde et gebyr, som man så fik tilbage, hvis man fik medhold i klagen.
Må jeg sige om konjunkturpolitikken: Det er jo også rørende, når man her hører hr. Jan Petersen fortælle om alt det gode, man har gjort i dette århundrede.
For hvem har gjort det?
Er de ikke arbejdere?
Er det ikke funktionærer?
Er det ikke bønder?
Er det ikke virksomhedsejere?
Er det ikke dem, der slider i dagligdagen?
Hvad er Folketingets bidrag?
Det er vel langt hen ad vejen at lægge byrder på dem, der i forvejen går og føler, at det er svært at drive virksomhed.
Så det, man har gjort, er vel at forhindre, at vi kunne have haft et bedre konjunkturforløb end det, vi egentlig har konstateret.
Hvis man bare bruger det begreb, som de fleste vel selv efterhånden har kunnet se i økonomiministerens regnestykker, at det koster omkring 25 mia. kr. i administrativt bøvl for danske virksomheder, ja, så er det 25 mia. kr., der kunne have været brugt til andre ting, til nye arbejdspladser, til større produktion, til større skatter med samme procentsats til at finansiere fremtidigt velfærd.
Må jeg så lige gøre opmærksom på, at når hr. Klaus Hækkerup spørger: Hvor er det man skal spare?
Ja, vi har foreslået direkte, at man måske kan spare 1 eller 2 mia. kr. på voksen- og efteruddannelsesområdet, hvor man bruger de her knap 14 mia. kr.
Men hele vores filosofi er jo ikke, at dette at forbedre velfærdssamfundet ved uændret skat betyder, at nogle nødvendigvis skal spare i forhold til i dag.
Det er jo derfor, at jeg bruger et eksempel: Hvis man ser på bruttofaktorindkomsten - den almindelige opdrift, der er i produktionen, hvor vi så går 10 år tilbage - ja, så er der 120 mia. kr. mere i de offentlige kasser til at gøre godt med i faste priser uden at have sparet en krone.