runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Det er ikke noget korrekt billede, hr. Naser Khader tegner, når han siger, at fondene ikke vil arbejde sammen.
Et af de mere spektakulære og positive er Bornholms Kunstmuseum, som er blevet til efter princippet, at man lader hatten gå rundt, og det betyder, at fondene samarbejder om et projekt.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Det handler, som jeg sagde i min ordførertale, ikke om at mistænkeliggøre fonde.
Som sagt kan vi ikke understrege nok, at vi er glade for, at fondene støtter kulturlivet.
Men der er nogle tendenser i øjeblikket, der kan virke skræmmende, og det er, at et af problemerne med fondene her i de seneste år har været, at de ikke vil være i selskab med hinanden.
Der er flere fonde, der nærmest vil tage patent på de enkelte projekter.
Og så går det ud over mangfoldigheden.
Er det ikke et problem, at fondene ikke vil være i selskab med hinanden?
Og hvordan kan vi sikre os, at de bedre kan samarbejde, så vi som tidligere kan give mulighed for sådan en slags kludetæppefinansiering?
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Det er lidt overraskende for mig at opleve Sky Radio nævnt på linje med Ny Carlsbergfondet og andre kulturbærende fonde.
Her drejer det sig om en medievirksomhed, som er en rent kommerciel medievirksomhed, og jeg tror heller ikke, den opfatter sig selv som andet.
Og når den er på banen, så er det ud fra et politisk ønske, som Enhedslisten selvfølgelig ikke deler: At vi gerne vil have brudt monopolet på landsdækkende radio.
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Blot for at illustrere det f.eks. på medieområdet: Sky Radio har næppe tilført eller bidraget til mangfoldigheden.
Det er mere for at illustrere, at man sagtens kan komme i den situation, hvor markedskræfterne i stedet for at give en pluralisme og en mangfoldighed så gør, at det indsnævres.
Det er derfor, det er væsentligt at forholde sig til, hvad det er for en kulturpolitisk profil, som de private bidrag, som erhvervslivets, som fondenes bidrag giver, sådan at man som offentlig myndighed kan gå ind og bevilge for at fremme nogle andre tendenser for netop at sikre bredden, for netop at sikre vækstlaget.
Det er det, som Enhedslisten ser som det væsentlige formål.
Jeg vil gerne høre, hvad der er Venstres begrundelse
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
I dag er offentlige kulturinstitutioner underlagt udarbejdelse af handleplaner, af resultatkontrakter, og Kunstrådet har udarbejdet en handlingsplan.
Det er gennem dette planlægningsarbejde, at man påvirker kulturpolitikken, og den offentlige indsats påvirkes ikke af, at nogle andre giver nogle bidrag, så man kan gøre noget mere og noget andet og noget bredere.
Så jeg har altså meget svært ved at se de problemer, som man prøver at mane frem her.
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Det fremgik jo både af Venstres ordførers indlæg og af ministerens indlæg, at man satser på, at en større del af kulturpolitikken skal være båret frem af et samspil med det private, og at markedskræfterne på den måde kommer til at være mere styrende for den samlede kulturpolitiske indsats.
Det er det, der er baggrunden for, at forslagsstillerne ønsker, at man rent faktisk forholder sig til, hvad det er for en kulturpolitisk profil, man rent faktisk har fået udviklet, netop sådan at man kan forholde sig til, hvor det så er, at det offentlige skal gå ind og understøtte særligt, hvor det er, der er nogle særlige behov, i stedet for at man risikerer, at man bare lægger sig i enden på den kulturpolitiske profil, som markedet skaber.
Vil Venstre ikke anerkende, at det er et problem, man er nødt til at forholde sig til?
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Den offentlige kulturpolitik bliver ført gennem de institutioner, som er sat til at varetage den.
Jeg lavede en ny stærk institution, Kunstrådet, som har til særlig opgave at støtte det nye, det tværgående.
Vi har Statens Kunstfond, som har særlige opgaver i at støtte kunstnere, og som skal give støttemulighed til unge kunstnere, der kan hjælpes på vej gennem arbejdslegater, studielegater, rejselegater og meget mere. Den opgave påhviler det offentlige, og den løser det offentlige.
Når der er andre øjne, der vurderer, så er der sandelig mulighed for en større mangfoldighed.
Vi kan se, at noget af det, fondene har været med til, jo også er at støtte det nye, støtte x-rummet, som jeg nævnte på Statens Museum for Kunst, som giver tre årlige udstillinger af samtidskunst. Der er lavet særligt eksperimentrum for børn i Filmhuset
, så der er ikke det billede, nogle gerne vil tegne, at fonde udelukkende støtter det, der er etableret, det, som har bevist sin duelighed og sin levedygtighed.
Nu er det sådan, at det måske ikke er så svært at forstå, at man fra socialistisk side har et ønske om kontrol, også med private midler.
Men dette handler om den måde, det private forvalter sine midler på, og den borgerlige regering har ikke noget ønske om rådighedsindskrænkning for private fonde.
Mette Frederiksen (S), 2004-01-29:
Fru Ester Larsen taler om, at de private fonde og virksomheder nærmest pr. automatik medfører mere pluralisme, men det har vi jo reelt ingen garanti for, ligesom vi sådan set heller ikke har nogen garanti for, at øgede offentlige midler nødvendigvis betyder mere pluralisme.
Pluralismen kommer jo kun, hvis de midler, der adresseres til dansk kunst og kultur, har en mangfoldighed i sig, og hvis der støttes på forskellig vis og med forskellige formål.
Men der er jo ikke nogen garanti for, at flere private midler er lig med mere pluralisme.
Vi har intet hverken politisk eller administrativt overblik over fondene.
Når vi ikke har det, så har vi jo reelt heller ingen chance for at føre en reel kulturpolitik i Danmark.
Der var sådan set ikke så meget nyt i Venstres ordførertale, for det har været kendetegnende gennem mange år, at taknemlighed skulle være omdrejningspunktet for den kulturpolitiske diskussion af fondenes betydning, men er det nødvendigvis den mest progressive tilgang til spørgsmålet?
Jeg tror ikke, at der er ret mange her i Folketinget - vi vil i hvert fald ikke i Socialdemokratiet - som vil stække eller styre de private fonde eller for den sags skyld virksomhedernes engagement i dansk kultur.
Jeg tror, der er bred politisk enighed om, at de private midler, der er til benyttelse i kulturlivet, selvfølgelig er et gode.
Det interessante i dag er at få placeret de private fonde og virksomhederne i en større kulturpolitisk sammenhæng og politisk overveje, diskutere og forholde sig til, hvad konsekvenserne af fondenes betydning er.
Til det vil jeg gerne spørge fru Ester Larsen: Er fru Ester Larsen enig i, at det kunne være fornuftigt, hvis regeringen igangsatte en undersøgelse, så vi kan få belyst, hvor mange fonde der er, hvad deres mål er, hvor mange ressourcer der bliver adresseret via fondene, og hvad essensen og konsekvenserne af fondenes stigende betydning er?
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Det, vi peger på, er, at der er et problem.
Derfor har vi et demokratisk problem, og det er også derfor, vi tager debatten i dag for lige at finde ud af, hvad vi kan gøre ved det, for vi synes, at det er et problem med den der ensporethed.
Til det med de unge kunstnere: Selvfølgelig er det primært en offentlig opgave, men det er dem, der ofte bliver overset, når der skal gives støtte fra fondes og private virksomheders side.
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Til opfriskning af hukommelsen drejer det sig om, hvis opgave det er at støtte talentarbejdet, talentudviklingen.
Jeg studser meget over, at man fra det offentliges side vil blande sig i en udskiftningstakt i private fondsbestyrelser.
Nu udtaler ordføreren sig meget positivt om Ny Carlsbergfondet.
Skulle vi virkelig stille krav om, at de skal træde til side, fordi vi synes, at private fonde skal administreres efter principper, som vi fastlægger?
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
I forhold til armslængdeprincippet, og om det skal udbredes til de private, er det jo sådan, at mange af fondene fungerer eksemplarisk, eksempelvis Ny Carlsbergfondet og Egmont Fonden, som har det med ofte at give penge, og de blander sig ikke videre i det, men der er eksempler på fonde, der kræver at sidde med ved bordet, og som blander sig i alt.
Et eksempel er Bikuben i forhold til H.C. Andersen-året 2005.
De blander sig i alt for meget.
Jeg kan ikke lige huske Fru Ester Larsens andet spørgsmål.
Det må gentages.
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Skal forslaget forstås således, at man mener, at det er rimeligt at udvide statens magt, sådan at armslængdeprincippet, som i dag er gældende for alle offentlige støtteinitiativer, skal udbredes til den private sektor?
Mener De Radikale virkelig, at talentarbejdet er en opgave, man kan overføre til den private sektor?
Er det ikke det offentliges arbejde, sådan som regeringen har lagt meget vægt på, at styrke talentudviklingen og talentstøtten via de offentlige bidrag?
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Jeg har ikke noget pågående behov for at få en sådan oversigt.
Hver eneste kulturinstitution, som modtager offentlige midler, har en professionel ledelse.
Til det ledelsesansvar hører et samarbejde med omverdenen.
Udviklingen er faktisk den, at man ikke kan finde eksempler på, at kulturinstitutioner er blevet påduttet nogen gaver, nogen bestemte udstillingsopgaver.
Så i og med at der er et professionelt sagkyndigt modspil på alle vores kulturinstitutioner, ligger der en sikkerhed for, at man kun modtager det, man føler passer ind i den opgave, sådan en institution har. Det er jo ikke sådan, at det er fondene, der overfalder institutionerne med gaver.
Det er rent faktisk omvendt sådan, at det er vores kulturinstitutioner, der henvender sig til det omgivende samfund og prøver at få støttemidler.
Det er også sådan, at i de handleplaner, som ligger i vores kulturinstitutioner, er der en forpligtelse til, at de skal gå ud og prøve at sikre flere midler til deres opgaver.
Ole Sohn (SF), 2004-01-29:
Jeg kan da ikke se, at der er nogen,
heller ikke engang en liberal regering, der kan have noget imod, at man får et overblik over, hvordan de private fonde og de private virksomheder agerer i forhold til kulturlivet.
Hvilken indflydelse har de?
Det er da et spørgsmål om at blive oplyst på et bedre grundlag.
Det har da intet at gøre med at indskrænke nogens råderet overhovedet.
KL. 10.55
Ester Larsen (V), 2004-01-29:
Så er det muligt, at jeg helt har misforstået det vedtagelsesforslag, der er lagt frem.
Jeg hørte forslagsstillerne sige, at man gerne ville have udskiftning i bestyrelserne.
Det er da en indskrænkning.
Det er da et indgreb mod rådighedsretten i en privat virksomhed.
Hvis man har et formål, og hvis man har et mål, man går efter, så er det rimeligt, at man foretager en grundig undersøgelse.
Hvis man ikke har noget ønske om at indføre ændringer, så ser jeg ikke noget behov for, at man starter en sådan udredning.
Jeg ser da meget gerne, at der i form af ph.d.-opgaver kan kastes lys over dele af fondenes virksomhed.
Det ville jo være helt fint, men at det offentlige skal sætte sig ned og kræve en analyse synes jeg
ikke der er noget belæg for.
Der er altså ikke sket nogen væsentlig ændring.
Carina Christensen (KF), 2004-01-29:
Jeg må også sige, at i det Konservative Folkeparti ser vi meget positivt på private fondes og virksomheders stigende betydning for dansk kulturliv som et supplement til den offentlige kulturstøtte.
Der er utrolig mange gevinster at hente ved et tæt samspil mellem kulturinstitutioner og erhverv.
De styrker også de værdier, som de ønsker at både kunder, ansatte og nye, potentielle medarbejdere skal kende virksomheden på.
Der er altså i høj grad tale om et gensidigt, fordelagtigt samarbejde, hvor indflydelsen går begge veje.
Mange danske virksomheder og kulturinstitutioner har heldigvis sluppet fortidens gensidige fordomme, og barriererne mod samarbejdet mellem de to instanser er langsomt ved at blive brudt.
Selv om det går fremad, er der dog stadig mange virksomheder og kulturinstitutioner, der slet ikke har indledt noget samarbejde, bl.a. fordi de ikke har tilstrækkeligt kendskab til de mange muligheder.
Derfor bliver den type projekter stadig oftest indgået mellem de store kulturinstitutioner og de store, veletablerede virksomheder.
Det synes vi er en skam, der er nemlig også meget at hente for små virksomheder og mindre kulturinstitutioner, men desværre er der altså et godt stykke vej endnu, før det fulde potentiale kan realiseres.
I Det Konservative Folkeparti bakker vi fuldt op omkring regeringens ønske om at styrke samspillet mellem kulturinstitutioner og erhvervslivet som et supplement til den rolle, regeringen allerede spiller i forhold til kulturinstitutionerne.
Det er jo netop det originale og det nye, virksomhederne og fondene ofte søger.
Bidrag fra private fonde og virksomheder er et effektivt og godt supplement til den offentlige kulturstøtte, men den skal naturligvis aldrig afløse den offentlige kulturstøtte, som vi ønsker at fastholde på et højt niveau. Det Konservative Folkeparti ønsker at sikre befolkningen adgang til et rigt, varieret og mangfoldigt kulturudbud, og vi mener, at et dynamisk samspil mellem kulturen og erhvervslivet vil være medvirkende til en realisering af det mål.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Jeg synes ellers, at jeg er meget, meget god til høre efter, men lad lige det med at høre ligge et øjeblik, og lad os tale om at læse, for det, det drejer sig om, var jo at læse forslaget fra forslagsstillerne.
Så uanset om man hører eller læser, eller hvad man gør, så vil det fra Dansk Folkepartis side være uacceptabelt. Og uanset om det er noget, man læser imellem linjerne, eller det er at kalde en spade for en spade, så vil det her i sidste ende være at gå ind og blande sig, og det vil vi ikke på nogen som helst måde være med til.
Bodil Kornbek (KD), 2004-01-29:
Det er selvfølgelig helt korrekt, at vi anskuer tingene forskelligt.
Det drejer sig om, at man rent faktisk slet ikke vil høre, hvad der bliver sagt.
Man hører kun det, man vil høre.
Jeg bliver nødt til at gentage, at der ikke er en eneste, der har talt om at skulle blande sig i, hvordan fondene bruger deres midler, og hvad det er, de støtter.
Der er tale om at danne sig et overblik, at se kulturen i en sammenhæng til gavn for kulturen.
Det er altså ikke indblanding. Jeg kan simpelt hen ikke se, hvordan fru Louise Frevert kan opfatte det, jeg også står og siger her, som værende indblanding.
Vi ønsker ikke at blande os i, hvordan de her midler bliver brugt, men vi ønsker en sammenhæng i den kulturpolitiske dagsorden til gavn for kulturen.
Så måske skulle man høre, hvad der bliver sagt.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Det er måske, fordi jeg kalder tingene for det, de egentlig er, i stedet for at læse imellem linjerne.
Som jeg både ser og hører det, er det min opfattelse, og det er åbenbart også flere borgerlige partiers opfattelse, at man griber ind i friheden til selv at kunne bestemme og i armslængdeprincippet.
Jo, det gør man. Man griber simpelt hen ind.
Og den kortlægning, vi taler om, hvad skal man bruge den til, når det er private midler?
Her taler vi om det ekstra, man kan få i forhold til de midler, som man kan give fra statslig side.
Men det kommer sig sikkert af, at man på et tidspunkt har ønsket, at der var en løbende strøm af ressourcer og midler fra offentlig side, sådan at man kunne give til snart sagt alt.
Det var jo det store ønske på et tidspunkt også under Socialdemokraternes regime.
Så det er måske i virkeligheden der, det hele ligger, at man vil have en kortlægning, sådan at man har et overblik og virkelig kan snævre tingene ind og så selv sætte den politiske dagsorden i det hele taget.
Vi mener principielt, at vi overhovedet ikke skal blande os på nogen som helst måde, og jeg mener, at jeg har sagt det tydeligt og klart nok heroppefra.
Jeg kan overhovedet ikke se, at der kan være mulighed for at rykke, for det her er simpelt hen et spørgsmål om, hvordan man anskuer tingene rent politisk.
Bodil Kornbek (KD), 2004-01-29:
Jeg synes, det er meget vigtigt at få pointeret, at der jo ikke er nogen her, der siger, at fonde og private midler er skidt for kulturlivet.
Ikke én har talt om det, tværtimod.
Der er heller ikke et eneste af de partier, der har været med til denne her forespørgselsdebat, der overhovedet har nævnt med et eneste ord, at vi ønsker indblanding og styring eller noget af den slags overhovedet.
Men det, vi ønsker, er jo at se hele kulturen i sammenhæng og få et overblik til gavn for kulturen.
Hvordan?
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Inden man begynder at putte pynt på maden, som Dansk Folkepartis ordfører giver udtryk for, så er det jo meget godt at vide, hvad det er for en mad, man skal putte pynt på. Det her forslag går jo i hovedsagen på at danne et overblik over den private kulturpolitik, sådan at man kan gå ind og få en mere konstruktiv diskussion af, dels hvor mange midler det offentlige skal yde, dels til hvilke kunstarter, til hvilke vækstlag osv. den offentlige støtte skal ydes.
Det er jo netop for at sikre, at den private kulturpolitik, hvis den kommer til at stå for alene, ikke kommer til at indsnævre mangfoldigheden.
Så har det offentlige, som Enhedslisten ser det, en forpligtelse til at sikre bredden og til at sikre
vækstlagene
Det er det, der er hele hovedpointen i den undersøgelse, som vi kan forstå at regeringen og Dansk Folkeparti ikke har noget ønske om, fordi man ikke ønsker at forholde sig til spørgsmålet om mangfoldighed.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Jeg synes altså, at jeg i det sidste kvarter her har forholdt mig til spørgsmålene, og det er ikke undertegnede, der står og blander tingene sammen.
Det er de spørgsmål, jeg får nede fra salen, der gør, at jeg er nødt til at argumentere, uagtet at det er ævlen og bævlen, synes jeg.
Men det er klart, at man bliver nødt til at blande tingene sammen, så nu tager vi den én gang til i rækkefølge: Der er forskellige politiske holdninger, der gør, at man har et forskelligt kulturpolitisk synspunkt, så i det her tilfælde kan jeg meget, meget kort og klart sige, at det ikke er Dansk Folkepartis ønske at gå ind og blande sig på nogen som helst måde.
Og uanset at spørgerne her det sidste stykke tid har sagt, at det ikke er indblanding,
så er det indblanding, og vi synes slet ikke, vi skal røre det, for det fungerer udmærket.
Man kan få mere bacon og karse på leverpostejen, i stedet for at den bare er flad og uden smør under.
Pernille Falcon (EL), 2004-01-29:
Det er pudsigt, for det her forslag går faktisk slet ikke på at chikanere de private fonde eller bidragydere.
Det går faktisk ud på at lave en kortlægning af den kulturpolitik, som det private udfolder.
I andre sammenhænge laver man et danmarkskort eller et kort, så man kan se, hvor der skal lægges jorder brak, hvor der skal dyrkes, hvor der skal omlægges.
Her er det sådan en slags kulturpolitisk landkort, man prøver at lave for at få et overblik, for at kunne se, i og med at markedskræfterne styrer så meget mere, hvor det så var, at det offentlige skulle satse noget mere.
Men skal det forstås sådan, at hvis man holder fingrene fra at styre det privates kulturpolitiske indsats, så vil
Dansk Folkeparti godt være med til at få en kortlægning, sådan at man kan forholde sig til, hvordan den offentlige indsats skal være?
Eller er det sådan, at Dansk Folkeparti bare siger, at de overhovedet ikke vil forholde sig til problematikken?
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Nu begynder det jo at blive en rigtig, rigtig, rigtig spændende diskussion, for hr. Naser Khader siger så: Ja, det
er jo indirekte - det var ikke lige det ord, som hr. Naser Khader brugte, men det var sådan, jeg opfattede det, hvis det er korrekt opfattet - skatteborgernes penge, som disse venlige fondsbestyrelser eller erhvervsvirksomhedsbestyrelser vil give videre.
Så det der er noget rent hypotetisk.
Så vil jeg sige, at mig bekendt er spøgelser ikke sorte, men hvide, men det er selvfølgelig et spørgsmål om, fra hvilken side man ser tingene.
Vi vælger at se det her yderst lyst, og vi vælger at være glade for, at der er mennesker og bestyrelser for fonde og erhvervsvirksomheder, som vil gå ind og yde et ekstra tilskud til kunstlivet på den ene eller den anden måde.
Og det er sagt ud fra en meget, meget, meget bred betragtning.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Med hensyn til det med spøgelser: Jeg kunne nævne mange fra Dansk Folkeparti, der virkelig ikke taler om andet end spøgelser, mørke spøgelser, men det er noget helt andet. Til det der med, at det er private midler: Det er rigtigt nok, at det er private midler, der kommer fra private virksomheder, men det er på en måde også skatteydernes midler, fordi virksomhederne også får skattefradrag dér.
Derfor har vi ret til at pege på, at der kan være nogle farer, der kan være nogle problemer, og det vil vi gerne have belyst.
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Dansk Folkeparti ser ikke nogen farer, vi ser ikke spøgelser, vi er ikke så bange af os.
Lad mig sige det en gang til, for det virker, som om jeg ikke udtrykker mig klart og tydeligt: Vi mener ikke, at vi skal blande os.
Det kan simpelt hen ikke siges mere klart og tydeligt.
Der er ikke nogen grund til at stå og tærske langhalm, rent ud sagt, i det her, for vi kommer ikke videre.
Det her har også noget at gøre med politisk holdning, og det ved hr. Naser Khader også udmærket godt.
Vi vil ikke gå ind og blande os på nogen som helst måde i den private sfære, det er der ikke nogen grund til, for så begynder vi at røre ved armslængdeprincippet, og det er vi absolut ikke interesseret i.
Så vil jeg en gang til pointere, hvis det ikke blev udtrykt klart og koncist før: Vi taler her om private midler, private donationer.
Vi taler ikke om offentlige midler for ligesom at gå i samme fodspor og så sige filmstøtte og licenspenge for den sags skyld, for der var en tidligere ordførerer, der begyndte at blande »Krøniken« ind i det.
Det er licenspenge, det er skattefinansierede penge, vi har med at gøre dér.
Her kommer det overhovedet ikke os ved, vil jeg sige til hr. Naser Khader.
Naser Khader (RV), 2004-01-29:
Det er derfor, vi beder om en forespørgselsdebat; vi beder Kulturministeriet om at undersøge sagen, fordi vi kan se, at der er nogle farer.
Det er det ene.
Det andet er: Der er ingen tvivl om, at fru Louise Frevert og Dansk Folkeparti flere gange har villet blande sig i indhold i forhold til film og også i forhold til Danmarks Radio, men det er en helt anden sag.
Det, jeg vil spørge om, er: Kan fru Louise Frevert slet ikke se nogen problemer, de problemer, vi har peget på i forhold til faren for mindre mangfoldighed, faren for ensporethed?
Er det ikke rimeligt, at vi får dem undersøgt?
Louise Frevert (DF), 2004-01-29:
Jeg synes, det er yderst uinteressant at høre på fru Mette Frederiksen; det kan godt være, at fru Mette Frederiksen synes, det er interessant at høre på sig selv.
Nu bliver der blandet dansk film og »Krøniken« og alt muligt andet ind i det.
Man skal lægge mærke til, at det altså er statsmidler, vi dér taler om.
Her taler vi om private virksomheder og fonde, der giver et vitamintilskud til den kunstneriske genre.
Det er det, vi skal forholde os til.
Er der noget, Dansk Folkeparti støtter, er det da så sandelig armslængdeprincippet.
Vi har overhovedet ikke på noget som helst tidspunkt tænkt os at gå ind og begynde at blande os i det, tværtimod.
Vi skal give en fri mulighed, og den frie mulighed, som bl.a. også ligger i armslængdeprincippet inden for de statslige midler, vil vi gerne bevare, også når det gælder fonde og private virksomheder.
Lige netop derfor.
Hvis fru Mette Frederiksen mangler et overblik, kan fru Mette Frederiksen jo selv iværksætte en undersøgelse til at få det overblik.
Vi vil overhovedet ikke politisere, og uagtet hvad fru Mette Frederiksen siger, så er det en politisering at begynde at blande sig i det her.