runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-04-13:
Jeg skal ikke gennemgå lovforslaget så teknisk, som andre har gjort, men jeg vil sige, at Det Radikale Venstre som udgangspunkt er positivt indstillet over for forslaget, som jo grundlæggende handler om at modernisere og forbedre retsplejelovens regler om sagsomkostninger, retshjælp og fri proces.
Lovforslaget er i det store og hele en implementering af anbefalingerne fra Retsplejerådets betænkning 1436 om reform af den civile retspleje.
Det forudsættes i lovforslaget, at personer, der opfylder de økonomiske betingelser for fri proces med tilskud fra det offentlige, har ret til retshjælp fra en advokat.
Retsplejerådet anbefaler, at advokaternes honorarer forhøjes, og en af begrundelserne for at hæve honorarerne er, at de ofte slet ikke står mål med den rådgivningsindsats, som folk har brug for.
I en retsstat er det vigtigt, at det ikke er økonomisk formåen, der forhindrer, at folk får en fair retssag.
Det er vel et retssikkerhedsmæssigt problem, hvis det ikke forholder sig sådan, og det er også det synspunkt, Advokatrådet har givet udtryk for, så en nærmere begrundelse fra justitsministeren her fra talerstolen ville være ønskværdig.
Tom Behnke (KF), 2005-04-13:
Der er mange urimeligheder i dette samfund, til trods for at vi har haft en borgerlig regering i de sidste 3 år, men jeg kan garantere spørgeren for, at den borgerlige regering vil arbejde videre i høj takt i retning af at gøre det bedre for borgerne her i landet, og i det omfang, vi er i stand til at finde finansiering til vores forslag, gennemfører vi vores forslag.
Carsten Hansen (S), 2005-04-13:
Jeg hedder altså Carsten Hansen, men o.k., jeg er blevet kaldt meget, men aldrig Andersen.
Det er jo det, regeringen selv arbejder med, og det håber jeg at hr. Kurt Kirkegaard bakker op
, ellers bliver det underligt at se, når regeringen kommer med sit forslag, og hr. Kurt Kirkegaard ikke er med.
Når vi gør det, er det, fordi vi kan se, at der i 1998 faktisk var 36.000 praktikpladser, mens vi nu er nede på 28.000 pladser, så et eller andet sted kan vi sige, at det virker.
Men der er også nogle bivirkninger ved det, det erkender jeg.
Men vi synes, at det er så fatalt, at unge mennesker går på kontanthjælp, og at andelen af unge mennesker, der ikke får en kompetencegivende uddannelse, stiger og stiger, at vi bør gøre noget ved det.
Og så må vi finde nogle varige løsninger.
Kurt Kirkegaard (V), 2005-04-13:
Jeg vil gerne spørge hr. Carsten Andersen, hvad det er, der har gjort forskellen.
Man ser SR-regeringen afskaffe praktiktilskuddet i 1997, og i år 2005 synes man, at den skal genindføres.
Hvor er sammenhængen?
Anne Baastrup (SF), 2005-04-13:
Jeg har refereret til fru Carina Christensens beskrivelse af, hvorfor man valgte at fjerne skolepraktikken for tømrere og elektrikere, på trods af at de for det første, når de er færdige i skolepraktikken, får ansættelse som tømrere og elektrikere, og for det andet at der rent faktisk er behov for dem bagefter.
Der siger fru Carina Christensen, at det er, fordi arbejdsgivere udnytter det og vi ikke vil have, at systemet bliver udnyttet.
Hvad har regeringens svar så været?
Det har været: Gå efter de unge, så de ikke får en uddannelse.
Kurt Kirkegaard (V), 2005-04-13:
Jeg vil gerne præcisere.
Det er den tillid, man har til hinanden på arbejdsmarkedet, som fru Anne Baastrup sætter spørgsmålstegn ved: at man kan fastholde den tillid mellem arbejdsgiver og arbejdstager, også omkring uddannelsen, som har fungeret på det danske arbejdsmarked gennem mange år.
Anne Baastrup (SF), 2005-04-13:
Jeg vil indrømme, at jeg ikke forstod spørgsmålet.
Hvis det var sådan, at der var mulighed for, at de unge kunne få en praktikplads, er jeg sikker på, at de vælger den praktikplads.
Kurt Kirkegaard (V), 2005-04-13:
Jeg vil gerne spørge fru Anne Baastrup om arbejdsmarkedsforhold.
Nu har vi jo gennem mange år på det danske arbejdsmarked haft et godt samarbejde mellem uddannelser og erhverv.
Hvor ser fru Anne Baastrup problemet i at fortsætte den linje inden for både elektrikerbranchen og tømrerbranchen til fordel for vores unge mennesker, hvor de selv kan søge ud i virksomhederne kontra at søge ind på en skole?
Anne Baastrup (SF), 2005-04-13:
Jeg er ikke opmærksom på, hvad der sker i Midtjylland.
Jeg refererer til fru Carina Christensens beskrivelse af, hvorfor man besluttede at angribe tømrerlærlingene, hvorfor man besluttede, at man ikke kunne blive færdiguddannet tømrer.
Det var, fordi der var nogle arbejdsgivere, der snød og udnyttede systemet.
Jeg forstår ikke, hvorfor man så går efter de unge i stedet for at gå efter arbejdsgiveren.
Hvorfor forhindrer man ikke, at arbejdsgiveren kan snyde og bedrage, hvis det, fru Carina Christensen sagde, var rigtigt?
Det er det, jeg ikke fatter.
Man vil simpelt hen kun gå efter de unge.
Det har man besluttet sig for i stedet for at sikre, at arbejdsgiverne rent faktisk ikke udnytter systemet, at de ansætter de folk, de har brug for, når de skal have den færdiguddannede arbejdskraft.
Tina Nedergaard (V), 2005-04-13:
Jeg må konkludere, at det er sådan, at SF har en opfattelse af, at virksomhederne undlader at tage elever, fordi det forekommer dem at være for dyrt.
Det er altså den danske model, at det er parterne, der forhandler lønningerne, herunder også elevlønningerne.
Jeg skal spørge fru Anne Baastrup, om det ikke undrer fru Anne Baastrup, at det kan lykkes EUC MIDT i Viborg at skabe 70 pct. flere uddannelsesaftaler på et år som følge af regeringens politik, hvis ikke det er sådan, at de initiativer, vi har taget, er rigtige, og at det er hensigtsmæssigt, at skolerne har fået disse ekstra værktøjer, som vi har stillet til rådighed –
Anne Baastrup (SF), 2005-04-13:
Det helt afgørende er, at arbejdsgiverne kan se ud over deres egen næsetip, kan se, at det rent faktisk er nødvendigt, at de får en uddannet arbejdskraft.
Hr. Carsten Hansen nævnte jo før problemerne inden for elektrikerområdet på Fyn, hvor formanden for brancheforeningen rent faktisk kan sige: Vi har ikke elektrikere nok på sigt, hvis det fortsætter på den her måde.
Da så vi meget hellere, at arbejdsgiverne rent faktisk fik pisk og gulerod.
Det er jo det, man nu gør over for de unge, altså giver dem pisk.
Hvorfor ikke arbejdsgiveren?
Det er den der beslutning om, at det er de unge, der skal piskes, jeg simpelt hen ikke fatter.
Tina Nedergaard (V), 2005-04-13:
Jeg forstår det således, at SF mener, at det kunne være en fordel generelt at give praktikpladstilskud til virksomheder, som tager elever.
Jeg må deraf udlede, at SF mener, at en af årsagerne til, at virksomhederne ikke tager tilstrækkeligt med elever, er, at lønnen for eleverne er blevet forhandlet for højt op.
Jeg skal spørge fru Anne Baastrup, om løsningen så ikke var, at fru Anne Baastrup og andre gode kræfter i SF tog kontakt til fagbevægelsen og vurderede, om lønniveauet svarer til de kvalifikationer, som unge elever umiddelbart kan honorere.
Anne Baastrup (SF), 2005-04-13:
I sidste uge nedsatte statsministeren et globaliseringsråd.
Globaliseringsproblemerne har jo været ganske fremhævet i og op til valgkampen, og svaret har som regel altid været, at vi skal sikre, at danskerne bliver uddannet, godt uddannet, kvalificeret uddannet.
Det er uddannelse, uddannelse, uddannelse, der er svaret på de problemer, der opstår i forbindelse med globaliseringen, udflagningen af arbejdspladser osv.
Så er det selvfølgelig noget beskæmmende, at 83 pct. af en ungdomsårgang fik en ungdomsuddannelse, da regeringen startede i 2001, mens det nu er 78 pct. af en ungdomsårgang, der kommer i en ungdomsuddannelse.
Sådan som jeg har forstået regeringsgrundlaget, er regeringens mål, at vi i 2010 skal have 85 pct. af en ungdomsårgang, der skal have en ungdomsuddannelse.
Man må sige, at det er et lidt sølle mål, regeringen stiller op, og et afgørende problem er også, at der på nuværende tidspunkt er 22 pct. af en ungdomsårgang, der ikke får en ungdomsuddannelse.
Uddannelse skal være svaret på de globaliseringsproblemer, vi har, men det skal være kvalificeret uddannelse.
Hvad har regeringens svar været?
Det har været at halvere uddannelserne, så unge nu ikke længere har garanti for at få en uddannelse på 3 år, men kun på 1½ år.
I SF har vi det mål, at alle unge skal have ret til en ungdomsuddannelse, og vi vil også sikre, at der, når man starter på en ungdomsuddannelse, rent faktisk er garanti for at kunne fuldføre den.
Derfor er det en kilde til undren, at vi nu står i en situation, hvor vi har en lang række uddannelser, der rent faktisk kan sikre, at de unge kan få et arbejde bagefter; vi står i en situation, hvor vi mangler arbejdskraft inden for bestemte fag.
Ikke desto mindre har regeringens svar været at fjerne skolepraktikordningen.
Som fru Margrethe Vestager jo ganske rigtigt sagde, er der nogle arbejdsgivere, der har brug for en uddannet arbejdskraft, og der er nogle unge, der gerne vil have en uddannelse.
Så hvordan kombinerer vi det?
Problemet i det system, der er lavet nu, hvor man fjerner skolepraktikken, er, at man enøjet går efter de unge i stedet for at gå efter arbejdsgiveren, så man kan sikre, at arbejdsgiveren rent faktisk stiller de praktikpladser til rådighed, som er nødvendige, for at arbejdsgiveren kan få den uddannede arbejdskraft.
Vi støtter derfor det her beslutningsforslag, ingen tvivl om det.
Vi synes også, at det er lidt interessant at se på debatten, der har været, siden aftalen blev indgået.
Havde det været en gymnasieuddannelse, man havde smadret på den måde, hvor man sagde til unge, der startede i 1. g, at det ikke var sikkert, at de fik lov til at gennemføre deres uddannelse – det kan være, at vi beslutter os for, at du ikke får lov, at du kun får en halv gymnasieuddannelse – så tror jeg, at der havde været en højere grad af ramaskrig end den manglende debat, vi i virkeligheden har haft i forbindelse med det her angreb på de unge.
Kurt Kirkegaard (V), 2005-04-13:
Jeg vil gerne sige til hr. Carsten Hansen ...
Margrethe Vestager (RV), 2005-04-13:
Så lang en lunte har vi nu ikke.
Det er vel også et billede, der antyder, det er det samme, som at man er ligeglad med det, der er det indholdsmæssige på området.
Når man ser nogle af de ting, som faktisk gør en forskel, hvilket bl.a. er at introducere de unge via anbefalinger personligt eller indirekte, har skolerne faktisk erfaring med mange ting, som gør en forskel, også i forhold til at få adgang til ordinære praktikpladser.
Så vi må blive ved med at gå den vej og blive ved med at insistere på at nedbryde de konkrete fordomme i det konkrete møde mellem den, der vil lære noget, og den, der vil stille en læreplads til rådighed.
Hvis skolepraktikken er til rådighed som en foranstaltning, der gør, at virksomhederne ikke behøver at tage det uddannelsesansvar, uanset om de gerne vil have de færdiguddannede, synes jeg, at der er noget galt med den grundlæggende uddannelsesmoral, man må forvente i forhold til at tage ansvar for uddannelserne, sådan som de fungerer.
Jeg tror, at det er vigtigt, at man ser meget differentieret på det, fordi der også er forskel på unge med anden etnisk baggrund, dels i forhold til deres søgemønster, dels i forhold til den modtagelse henholdsvis afvisning, de møder, og så går det konkret efter der, hvor man oplever, at der er svigt.
Carsten Hansen (S), 2005-04-13:
Jeg er ikke helt sikker på, hvad hr. Kurt Kirkegaard mener, men vi er jo meget optaget af, at det er parterne, der har indflydelse – jeg er ikke den klogeste, når det gælder tømreruddannelsen, det skal jeg gerne indrømme, det kan være, at hr. Kurt Kirkegaard er det – det er dem, der definerer indholdet, men det er os, der er med til at skabe rammerne i fællesskab.
Jeg har ikke forstand på, hvad en tømrer skal vide om falsning og hvad ved jeg, snøre en trappe op osv., men det er vigtigt, at det er parterne, der garanterer for kvaliteten af uddannelsen.
Men det, vi har foreslået, er, at de arbejdsgivere, der opretter ekstra pladser, bliver præmieret, og de, der ikke tager så mange, betaler noget mere.
Det må være i bedste liberale ånd, for der er nogle, der trækker på samme hammel.
Det er hovedsagelig mange af de rigtig store virksomheder, der ikke tager lærlinge.
Det er de små, der uddanner lærlinge, og de store snupper dem, når de er færdiguddannede.
Vi ved, at det faktisk er sådan, at der er brug for de tømrere, der bliver færdiguddannede, og at der er brug for de elektrikere, der bliver færdiguddannede.
Lad os da sikre, at der er pladser nok, frem for bare at spare.
Afstemning
Line Barfod (EL), 2005-04-13:
Men det, jeg ikke helt kan forstå med hensyn til at finde pengene, er, at når vi ser på skattesager, har man i denne regerings tid væsentligt forhøjet muligheden for og dermed også udgifterne til, at folk kan få dækket deres omkostninger ved at føre en skattesag.
Hvorfor skal det samme så ikke gælde, hvis man f.eks. skal føre en sag om, hvorfor man ikke får hjemmehjælp nok fra det offentlige?
Jeg synes, det er ret væsentligt, at man også har mulighed for at føre en sådan sag, så man kan få afgjort, om det er rimeligt eller ej, at man er frataget sin hjemmehjælp.
Tom Behnke (KF), 2005-04-13:
Det er vi principielt enige i, men når vi taler om det her, taler vi jo også om økonomi, og spørgeren ved udmærket, at pengene skal findes, før vi kan gennemføre vore principper.
Vi har altså den principielle holdning, som også spørgeren giver udtryk for; vi så gerne, at det kunne være sådan.
Men det er klart, at vi går ind for det princip, vi har for så vidt også diskuteret det, og vi er villige til at fortsætte debatten.
Line Barfod (EL), 2005-04-13:
Først kan jeg ikke lade være med at undre mig, når ordføreren siger, det skulle være noget nyt, at alle får adgang til en indledende juridisk rådgivning.
Sådan er det allerede i dag, så det er der ikke noget nyt i.
Det bliver bare præciseret, hvor man går hen og får hvad, men der er gratis retshjælp allerede i dag.
Der er ikke nok af dem, og der bliver ikke umiddelbart flere på grund af forslaget, for der skal jo være nogle frivillige, der opretter dem og yder arbejdet, for at muligheden eksisterer.
Jeg tager egentlig ordet, fordi det glædede mig for ikke så længe siden, da De Konservative talte om, at man som ægtefælle ikke skal være afhængig af den, man er gift med.
Det synes jeg er et vigtigt princip, det synes jeg ikke kun burde gælde for ministre, og derfor vil jeg gerne høre, hvordan De Konservative har det med, at det fastholdes, at når man søger fri proces eller retshjælp, skal man være afhængig af sin ægtefælle.
Jeg har haft mange sager, hvor folk syntes, det var meget mærkeligt, at de ikke kunne få fri proces i en sag, fordi de havde en ægtefælle.
De kunne ikke forstå, hvorfor ægtefællens økonomi skulle blandes ind i sagen, når det kun var dem, der havde den, og jeg vil gerne høre, hvordan De Konservative ser på spørgsmålet.
Tom Behnke (KF), 2005-04-13:
Vi har længe talt om, at det kunne være godt, hvis vi fik justeret sagsomkostningstaksterne, så standardbeløbene blev forhøjet, og det bliver de med forslaget her.
Det næste element er spørgsmålet om retshjælp.
Vi må sige, at der bliver et mere enkelt og overskueligt system, og jeg synes, det er positivt at se, at man åbner adgang for, at alle har mulighed for at få den helt grundlæggende mundtlige rådgivning.
Netop det, at man som borger i hvert fald kan få et godt råd om, hvilken rækkefølge man skal følge, når man skal føre sin sag – hvor man skal gå hen, og hvordan man skal føre den, når man når dertil osv. – synes jeg er en klar forbedring.
Som folketingsmedlem har jeg gennem mange år oplevet, at utrolig mange borgere retter henvendelse til os, når der er gået 5, 6, 8, 10 eller nogle gange flere år, fra en sag er startet, og når man så har siddet og kigget på sagen, har man nogle gange måttet sige til sig selv: Havde vedkommende dog bare startet det rigtige sted, var sagen måske ikke gået så meget i hårdknude.
Derfor er det en god idé.
I tilfælde af fri proces bliver der en mere nuanceret lovregulering om de materielle betingelser.
Det mener vi også er en klar forbedring, som vi kan tilslutte os, og det er også kun rimeligt, at hvis man har en retshjælpsforsikring, træder forsikringen i funktion, selv om man er berettiget til fri proces.
Har man en retshjælpsforsikring, er det altså den, der skal betale, og ikke det offentlige.
Alt i alt er det et forslag, som vi kan støtte fra konservativ side.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-04-13:
Da Dansk Folkepartis ordfører på lovforslaget er blevet forhindret på grund af andet møde, skal jeg her fremlægge hans tale: Dette lovforslag lægger op til en ændring af retsplejeloven inden for områderne sagsomkostninger, retshjælp og fri proces.
Der ændres ikke på det gældende hovedprincip om, at den tabende part skal betale sagsomkostninger til den vindende part.
Ligeledes er der stadig mulighed for at fritage den tabende part for at betale omkostninger, hvis særlige forhold taler herfor.
Det nye er, at der sker en væsentlig forhøjelse af standardtaksterne til dækning af udgifter til advokatbistand, således at der opnås bedre overensstemmelse mellem de sagsomkostninger, som den vindende part får tildelt, og de faktiske udgifter.
Dette er i øvrigt en udmøntning af finanslovforslaget for 2005 mellem regeringen og Dansk Folkeparti, hvor der er afsat 10 mio. kr. i 2005 og 20 mio. kr. de efterfølgende år.
Det er også en væsentlig forbedring, at der opnås større gennemsigtighed, i og med at parterne i højere grad redegør for størrelsen af sagsomkostningerne, inden der træffes afgørelse om disse, og at afgørelsen begrundes mere udførligt, end det er tilfældet i dag.
Enhver har som udgangspunkt aktindsigt i beslutninger om sagsomkostninger og tilkendte omkostningsbeløb.
Et sagsomkostningsbeløb skal fremover forrentes med morarenter, såfremt betalingsfristen ikke overholdes.
Reglerne for bevilling af fri proces, som jo er en ordning, hvor staten går ind og betaler omkostningerne, fastholdes for hovedpartens vedkommende.
En ændring er, at der fremover ikke bevilges fri proces i tilfælde, hvor ansøger har en retshjælpsforsikring.
Dog kan det offentlige dække rimelige udgifter ud over forsikringens dækning, hvis de øvrige betingelser for fri proces er opfyldt.
Endvidere lovfæstes de vigtigste hensyn, som indgår i vurderingen af, om ansøgeren har rimelig grund til at føre proces, bl.a. af sagens betydning for ansøgeren og udsigten til, om ansøgeren vil kunne få medhold i sagen.
Der sker således også en tilpasning af kompetencen til at give fri proces, hvor domstolene er bevillingsmyndighed i de oplagte sager.
I sager, hvor der skal foretages en nærmere vurdering, ligger kompetencen hos Civilstyrelsen.
For at sikre, at klager over afgørelser kan indbringes for en uafhængig instans, oprettes der en ny afdeling under Procesbevillingsnævnet.
Alt i alt er dette lovforslag en række gode forbedringer af retsplejeloven, som Dansk Folkeparti har været med til at foreslå, og derfor kan vi bakke op om lovforslaget i dets nuværende udformning.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-13:
Jeg ville jo have undret mig, hvis jeg var kommet ned af den her talerstol, uden at nogen uden for finanslovaftalen foreslog en dyrere løsning.
Det havde jeg helt ventet.
Dertil er standardsvaret også til fru Line Barfod: Hvis vi kan blive enige om, hvor pengene skal komme fra, vil jeg da meget gerne være med til at tale om det.
Line Barfod (EL), 2005-04-13:
Fuld respekt for, at vi stiller nogle spørgsmål til justitsministeren, og så får vi afklaret nærmere, hvad rækkevidden er af bestemmelsen om, at man skal have udsigt til at få medhold i sagen.
Et andet spørgsmål er spørgsmålet om advokatretshjælp, hvor ordføreren var glad for, at man hæver satserne.
Men det fremgår af den henvendelse, vi har fået fra Advokatrådet, at det stadig væk er nogle meget, meget lave satser, hvilket kan betyde, at advokaterne slet ikke kan give retshjælp.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-13:
Jeg kan naturligvis ikke stå her fra Folketingets talerstol og være sagsbehandler, men fru Line Barfod ved jo, at det netop i vores retssikkerhedsreform blev anført, at vi i øvrigt, hvilket vi kan vende tilbage til en anden gang, også ønskede procesreglerne ændret, netop når det drejer sig om sager mellem borgerne og det offentlige.
Det er vi naturligvis fuldstændig enige i.
Men detaljer, og hvad det fører til i den enkelte slags sager, vil jeg ikke stå og svare på her fra Folketingets talerstol, og jeg vil ikke love noget.
Jeg synes, at det vil være rimeligt, at få vi får stillet nogle spørgsmål om det i Retsudvalget, og så kan vi sammen læse svarene.
Line Barfod (EL), 2005-04-13:
Jeg er helt enig med ordføreren i, at der længe har været behov for, vi fik set på det her område.
Jeg ved jo, at ordføreren er meget optaget af retssikkerhed, og hvis man ser på mange af dem, der fører sager mod det offentlige, kan man sige, at nogle af de store principielle sager har de måske ikke, hvis man umiddelbart ser det, stor udsigt til at vinde, men det er væsentligt for et retssamfund, at de kan prøves.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad ordførerens opfattelse er af muligheden for at få fri proces til at føre sager, f.eks. Maastrichtsagen, Scarla Nielsen-sagen om beregning af førtidspension osv., sagen om Den Sociale Pensionsfond, hvor man har fået afslag på fri proces til at føre sagen for Højesteret.
Mener ordføreren, at der i den type sager skal kunne gives fri proces efter de regler, der er foreslået i lovforslaget?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-04-13:
Dette forslag fra justitsministeren om ændringer af retsplejeloven er udtryk for en klar forbedring af borgernes retssikkerhed.
Ikke alene støtter vi det i Venstre, vi er meget glade for forslaget.
Det fremgår, at forslaget er blevet til ved en politisk aftale mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne, men vi håber naturligvis, at alle andre partier også vil være med, for det drejer sig jo om forbedringer for borgerne på områderne sagsomkostninger, retshjælp og fri proces.
Jeg skal her blot fremhæve et par enkelte elementer: Vi er godt tilfredse med, at satserne for hjælp til advokatbistand forhøjes, og at afgørelserne om sagsomkostninger skal begrundes mere udførligt, hvor ikke mindst det sidste har været et ofte fremsat klagemål.
Man forstod ikke afgørelserne, og med krav med bedre begrundelse rettes der nu op på det.
Hvad angår fri proces, er det jo et vigtigt instrument til at hjælpe borgere til at få deres ret ved domstolene.
Vi støtter også, at der oprettes et klageorgan.
Vi ser frem til, at dette lovforslag, når det bliver ført ud i livet, gør det lettere for borgeren at få ret, men jeg skal understrege, at det at få retten på sin side ikke altid er det samme som at få sin vilje.
Det er der nogle af dem der skriver til os der tror.
Summa summarum, vi støtter forslaget.
Kurt Kirkegaard (V), 2005-04-13:
... at vi selvfølgelig står inde for vores regeringsgrundlag, og det er at give tilskud til praktikpladser, ikke til alle praktikpladser, men til nogle praktikpladser.
Jeg vil gerne spørge hr. Carsten Hansen, om han fortsat synes, at aftalegrundlaget om arbejdsmarkedsforhold er intakt, også forstået derhen, og at også lærlingeforhold vil gå ind under den aftale.
Louise Frevert (DF), 2005-04-13:
Nu er jeg ikke helt klar over, om Enhedslistens ordfører har børn, men undertegnede har børn og har haft mange børn igennem folkeskoleforløbet, og jeg vil nok sige, at jeg har ikke kunnet se, at skolen har haft de store problemer med at skabe trygge rammer for børnene.
Jeg er da glad for, at Enhedslistens ordfører har et så stort engagement, hvad social tryghed angår, men kundskaberne står stadig højere på vores ønskeliste end det sociale samvær.
Men der vil vel kun være et par enkelte stykker, der ifølge Enhedslistens terminologi og tankegang vil være helt fremmedgjorte, fordi de overhovedet ikke kender nogen af de andre, og også et par enkelte sådanne outsidere, hvis man skal kalde dem det, vil jo finde sammen i et tryghedsfællesskab, så jeg kan slet, slet ikke se, at der skulle være nogen som helst problemstilling i det – tværtimod.