Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-05:
Først vil jeg gerne sige tak for den ganske positive modtagelse, forslaget har fået.
For Kristeligt Folkeparti er det først og fremmest et spørgsmål om at få sat fokus på vort køb og smid væk-samfund.
Der er jo desværre en fuldstændig parallel mellem vort stigende bruttonationalprodukt, vor stigende økonomiske aktivitet og vort forbrug og dermed også vor affaldsmængde.
Det ses ganske tydeligt i affaldssystemerne, på lossepladserne, på forbrændingsanlæggene osv., hvilken vej det går, men det er, som om vi har utrolig svært ved at få taget hånd om problemet.
For Kristeligt Folkeparti vil forslaget her, hvis vi kan få det gennemført, kun være første led i indførelse af et tilbagetagningsansvar for virksomhederne.
Vi så meget gerne, at vi kunne komme meget længere med tilbagetagningsansvar for virksomhederne for masser af produkter - ikke kun emballagen, men også det, der er inde i emballagen, og for bl.a. elektriske apparaters vedkommende især med henblik på at give apparaterne en længere levetid.
Det er sandsynligvis kun en god historie, men der kan godt være en lille smule om den, for det handler om omsætning, det handler om at producere mere, og det handler om at købe og smide væk, og det vil vi gerne gøre noget ved i Kristeligt Folkeparti. Jeg synes, ministeren snakkede en lille smule udenom ved at snakke om, at emballageafgiften allerede skulle være motiverende for at nedbringe mængderne.
Det er den jo i virkeligheden ikke for producenten og importøren, for transportemballagen har vi ingen afgift på, og det er jo i høj grad den, det handler om.
Det er her, vi finder den tunge emballage, og det er her, man virkelig kan ændre adfærd ved at transportere, udforme og håndtere varerne på en anden måde, så man kan nedbringe emballagemængderne.
Det er i hele distributionssystemet, der skal tænkes over, hvordan man kan minimere emballagemængden, og det trænger vi i høj grad til motivation til.
Så forstår jeg godt både ministeren og et par af ordførerne, der var inde på det betænkelige ved det uendelig dårlige arbejdsmiljø, man har på de berømte sorteringsanlæg i Tyskland.
Vi må kunne finde ud af at lave det på en bedre måde i Danmark, men der var jo også den mulighed, at vi selv eller andre behjertede mennesker stillede et ændringsforslag til forslaget, hvor vi i første omgang holdt fødevareemballage uden for systemet.
Netop fordi vi her har en emballageordning, som er virkningsfuld, var det jo en mulighed at begynde her.
I det hele taget er det som sagt grundlæggende for os at få en motivation ind, der fremmer omtanken ved håndtering af emballage.
Der står egentlig ikke rigtig noget om genbrug i forslaget, men det er helt klart, at det selvfølgelig er hensigten, og det er jo også meningen med at få et effektivt opsamlingssystem, at man kan kanalisere affaldet væk på de rigtige steder.
Derfor mener vi også, at de eksisterende afgifter skal kanaliseres tilbage for at gøre genbrug mere attraktivt, og det er nok en af de ting, vi skal snakke om for f.eks. plasticemballagens vedkommende, hvor det kniber med at få økonomi i genbrugssystemerne.
Jeg var meget glad for den næsten uforbeholdne tilslutning fra Enhedslisten.
Mælkekartonbekymringen kan jeg for så vidt godt forstå, men der var dog engang, hvor vi havde et andet mælkeemballagesystem, og her tænker jeg ikke på de gammeldags kander, som der kunne være 2-3 l i, men på plasticposerne, som måske nok på nogle måder var lidt upraktiske, men trods alt nok også var mere miljøvenlige end de mælkekartoner, vi har i øjeblikket.
Men det er en af de ting, vi kan snakke om.
Så forstod jeg ikke rigtig, at SF havde lidt forbehold
over for vores forslag, for alt det, fru Anni Svanholt sagde, mener jeg faktisk vi er enige om, og jeg mener, at vi i hvert fald kunne diskutere os frem til enighed om de småting, der måtte være. Til de borgerlige partier, som var positive, vil jeg sige, at jeg virkelig er glad for tilslutningen, og jeg håber, vi kan komme videre ved at diskutere tingene, for det er helt klart, at forslaget først og fremmest er et debatoplæg.
Det er ikke os, der skal udforme tiltagene i detailform, men forslaget lægger i høj grad op til, at ministeren, som også hr. Søren Kolstrup gjorde opmærksom på, skal bruge den bemyndigelse, han allerede har ifølge miljøbeskyttelseslovens § 9 A, hvor der bl.a. står, at ministeren kan bestemme, at emballage efter endt brug skal foranstaltes tilbagetaget af den for markedsføringen ansvarlige producent eller importør.
Det blev skrevet for ikke så skrækkelig længe siden, det er fremsynet og fornuftigt, og vi synes faktisk gerne, vi vil hjælpe ministeren med at få det gennemført i praksis.