runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-04-06:
Den 9. februar i år blev det så aftalt mellem ministeren og Folketingets partier at få en løsning på problemerne med operationerne, hvor der var benyttet Boneloc.
Det, der jo var vores problem, var, at de patienter, som var behandlet før 1992, før loven om patientforsikring trådte i kraft, var henvist til at skulle anlægge et civilt søgsmål.
Derudover var der enkelte amter, der selv etablerede nogle ordninger, som indeholdt en godtgørelse eller en erstatning.
på den lovgivning, vi står med i dag
Og de siger i deres meget korte svar, at foreningen endvidere konstaterer, at man med denne lov har valgt at stille en bestemt patientgruppe erstatningsmæssigt bedre end andre patientgrupper i det danske sundhedsvæsen.
Til det vil jeg bare sige, at det mener jeg sådan set Amtsrådsforeningens medlemmer var begyndt på, og det er jo derfor, at man var nødt til at fremsætte noget, der gav en lige behandling for alle.
I stedet for, at det enkelte amt selv laver en løsning, synes jeg, at den her løsning er bedre.
Jeg er godt klar over det rent principielle problem i det, men på den anden side synes jeg, at man bedre når målet ved at lade patienterne behandle efter dette her lovforslag, som jo sætter dem lige med det, der gælder for dem, der blev behandlet efter 1992.
er jo blevet opereret, inden loven trådte i kraft i juli 1992, og ca. 10 pct. af dem har så skønnet haft en tidlig løsning af protesen, og det er jo langt højere end det, vi ser i dag, hvor ca. 2 pct. har en løsning af protesen.
I debatten den 2. marts i år tilkendegav ministeren, at han ville udvide patientgruppen, så den også skulle omfatte operationer med Boneloc i andre led.
Der var lidt usikkerhed om, hvad det så kunne være, og hvor meget det drejer sig om.
Det har så vist sig at kunne være - hvad jeg var overrasket over - tommelfingre og så i øvrigt knæ, hvilket vi jo godt vidste i forvejen.
Hvad er så udgifterne ved det?
Hvis man lader de her ca. 140 patienter få prøvet deres sag efter lov om patientforsikring, så kunne det komme til at koste ca. 7 mio. kr. dels til ansættelse af sagsbehandlere, dels til en erstatning, som er beregnet på baggrund af den gennemsnitlige sum, som man har fået i øvrigt, og det har været ca. 46.000 kr.
Så kommer man op på ca. 7 mio. kr., når man regner administration og erstatninger sammen.
CD deler ministerens ønske om, at loven træder i kraft
så hurtigt som muligt og vil medvirke til en meget hurtig udvalgsbehandling.
Ole Sohn (SF), 1999-04-06:
Det fremgår af betænkningen, at SF vil afgive sin indstilling her fra talerstolen, og det vil jeg så gøre ved at meddele, at vi støtter alle de stillede ændringsforslag og dermed også forslaget som sådan.
Carsten Koch (S), 1999-04-06:
Som flere har været inde på, er det jo en udmøntning af den aftale, som en række partier indgik den 9. februar i år, og som går ud på, at der skal etableres samme erstatningsvilkår for alle Boneloc-patienter.
Så jeg synes også, der er grund til at sige, at med fremsættelsen og den endelige vedtagelse af det her lovforslag får vi sat punktum for et trist forløb, som jo har været lidelsesfuldt for mange patienter, og jeg synes, der er grund til at glæde sig over, at et så stort flertal i Folketinget har fundet frem til en model, som ligestiller patienterne med hensyn til at kunne få udbetalt erstatning på et mere simpelt og administrativt lettere grundlag end det, man normalt ellers ville have kunnet benytte sig af.
Det, det drejer sig om, er jo, at skæringsdatoen den 1. juli 1992, hvor patientforsikringen blev etableret, ikke rigtig harmonerer med de tidspunkter, hvor folk er blevet opereret, og der opstår en uhensigtsmæssig skævdeling.
Det får vi rettet op på, og det er en stor fordel for patienter, der er opereret før midten af 1992.
Jeg kan også lige lægge vægt på, at det forholder sig sådan, at det drejer sig om patienter, hvor man har brugt Boneloc ved operationen - ikke kun i forbindelse med hofteoperationer, men alle operationer, hvor man har brugt Boneloc.
Endelig vil jeg sige om informationsaspektet, og det er noget, som Patientforsikringsforeningen har været optaget af, at jeg er af den klare opfattelse, at der skal ske en information af patienterne f.eks. i forbindelse med lovens vedtagelse.
Da vil jeg informere Amtsrådsforeningen og HS om, at de skal sikre sig, at der sker information af patienterne, også de patienter, som ikke har fået opereret hofter med Boneloc, men har fået opereret andre legemsdele, hvor man har brugt Boneloc.
Disse patienter skal informeres, og det er jeg fuldt ud indstillet på, og det er altså klart, at det skal ske i forbindelse med lovens vedtagelse.
Til hr. Frank Aaen vil jeg lige knytte nogle enkelte bemærkninger.
Hr. Frank Aaen spørger, om man kan oplyse, om der har fundet dækning af sagsomkostninger sted i forbindelse med tidligere tilfælde, hvor man har haft en tilsvarende problemstilling inde på livet, og det skal jeg i forbindelse med udvalgsarbejdet få afklaret.
Jeg kan også sige til hr. Frank Aaen, at det ikke er sådan, at denne her ordning blokerer for patienternes mulighed for at anlægge almindelige civile søgsmål ved domstolene, men det, der selvfølgelig er tilfældet, er, at man ikke kan få dobbelt erstatning.
Hvis man ønsker at anlægge civilt søgsmål, så er det fuldt ud muligt, og det røres der ikke ved i forbindelse med det her. Endnu en gang vil jeg takke ordførerne for tilslutning
til forslaget, og jeg er parat til at sikre en hurtig besvarelse af spørgsmål, sådan at en udvalgsbehandling ikke får nogen særlig lang gang på Jorden.
Vi skal jo have det her lovforslag vedtaget så hurtigt som muligt, så patienterne kan få den erstatning, som de har krav på.
Tove Videbæk (KRF), 1999-04-06:
I Kristeligt Folkeparti har vi stor medfølelse med de patienter, der er blevet behandlet med Boneloc, og som efterfølgende har fået store smerter og alvorlige komplikationer.
Det skyldes først og fremmest, at behandlingen fortsatte, efter at det burde være Sundhedsstyrelsen bekendt, at det ikke var en god og forsvarlig behandling.
Sundhedsministeren har nu fremsat et lovforslag på baggrund af en aftale, som er indgået imellem regeringen og en række partier i Folketinget den 9. februar 1999.
Aftalen drejer sig om, at alle Boneloc-opererede i Danmark får lige adgang til erstatning, uanset om de er opereret før eller efter 1. juli 1992, hvor patientforsikringsloven trådte i kraft, og uanset hvilket led der er blevet opereret.
Vi glæder os over, at lovforslaget nu ligger på bordet.
Vi glæder os over, at Boneloc-opererede patienter over hele landet nu langt om længe bliver behandlet ens og værdigt.
Og det er ligeså for os vigtigt at tilføje, at der ikke må herske tvivl om, at alle berørte patienter skal have besked om denne mulighed for erstatning. Kristeligt Folkeparti kan fuldt ud støtte det foreliggende lovforslag.
Frank Aaen (EL), 1999-04-06:
Hvad angår det erstatningsmæssige, kan vi, når vi kommer til tredjebehandlingen, afslutte den her kedelige sag.
Det er vi meget tilfredse med. Vi må erkende, at det har taget alt for lang tid.
Det har været alt for besværligt, uanstændig besværligt at opnå den retfærdighed, der nu delvis kan gives med den her lov.
Når det er sagt, vil jeg sige, at det er jo også opmuntrende, fordi vi altså hermed har et godt eksempel på, at en stærk folkelig bevægelse, en organisation, der baserer sig på dem, der er blevet ramt, hvor de selv går i aktion, faktisk kan føre til resultater.
Det er sådan set noget, som andre grupper i samfundet kunne lære af.
Når man tager sagen i egen hånd, så kan man faktisk nå meget, selv om man i starten står temmelig alene med sit synspunkt.
Derfor er det også i dag, at man skal sige til lykke til Patientforeningen, forstået på den måde at uden den var vi aldrig kommet frem til denne her første behandling.
Patientforeningen har i et brev fra den 29. marts spurgt, om staten vil hjælpe med de meget betydelige sagsomkostninger, der har været ved at få denne her sag frem og få presset det politiske system.
I den anledning vil jeg godt rykke for et svar på det, som jeg spurgte om under forespørgslen den 2. marts, hvor jeg var inde på spørgsmålet
Ellers må vi finde andre måder, hvorpå de Boneloc-opererede kan få en støtte til det arbejde, de har været igennem.
Men jeg synes, at vi først skal vide, hvad der er gjort i tilsvarende sager, inden vi tager stilling til sådan en henvendelse. Der er også spurgt, om den her lov vil afskære patienterne fra at rejse andre sager, altså civile retssager.
Det går jeg ud fra at der ikke blokeres for med sådan en lov
Selvfølgelig skal de, der er forurettet, have mulighed
for også på anden måde at forfølge det, for - og det er den sidste ting, jeg vil ind på - vi har jo ikke afdækket hele problemet med det, vi gør med den her lov
Der er stadig væk en lang række ansvarsproblemer, som står tilbage.
Det er både privatøkonomiske interesser hos producenten.
Det er
ErhvervsfremmeStyrelsen.
Der ligger også stadig væk noget tilbage om Rigshospitalets måde at håndtere sagen på, som vi ikke er kommet til bunds med.
Det vil jeg ikke gå videre med i dag.
Der er dels det principielle, at der er for meget privatøkonomi rodet ind i vores sundhedsvæsen - jeg tænker på privat interesse i at tjene penge - og dels tror jeg også, at for så vidt angår lægernes ansvar, er det noget, der bør kigges efter, om lægerne kan stilles effektivt nok til ansvar, når vi har et kompleks, som det vi har været igennem her.
Men det vil vi altså vende tilbage til ved en anden lejlighed.
Vi støtter naturligvis det lovforslag, der er fremsat.
Helga Moos (V), 1999-04-07:
Jeg går ud fra, at fru Vibeke Peschardt er interesseret i under denne her kemikaliestrategi, at vi får lagt en strategi, der deler ting op i sundhed og miljø.
Ting, der gavner sundheden, kan jo godt skade miljøet, og netop det, at vi har en mangel på bredde i debatten, viser jo, at vi end ikke har miljøvurderet medicin overhovedet, og det håber jeg da også at Det Radikale Venstre vil gå ind for sker.
Så vil jeg gerne spørge, om Det Radikale Venstre er interesseret i og vil arbejde for, at der bliver udarbejdet en letforståelig målestok for farlighed.
Man tror, at fordi det er en grøn kartoffel, så er den sund, mens hvis det er BAM, så er det giftigt.
Vil man være med til at arbejde for det?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-07:
At CD og Enhedslisten forstår noget forskelligt ved at være aggressiv, er der ingen tvivl om.
Hvis vi tager de 20 stoffer, så er vi helt villige til at gå ind og analysere dem og præcis sætte dem op i et register og se, hvad der er værst, og dér må vi så gå i gang med indsatsen og forbyde, hvis det er nødvendigt. Ingen tvivl om det.
Men det, der jo sker med Enhedslistens engagement i den her sag, er, at der er tale om religiøsitet.
Der er tale om, at man er parat til, ja, jeg tror, man kalder det et forsigtighedsprincip, men jeg vil snarere kalde det et gøren bange-princip, og det er en hovskisnovskiholdning, som går på, at alt er meget giftigt.
Det, at Enhedslisten afviser en prioritering, afviser at rubricere de her ting i farlighed og belastning og ikke vil være med til at forsøge det, er faktisk det, der gør, at man ikke får løsninger på det her, for ellers kunne man godt nå langt med guleroden.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-07:
Den første melding fra CD i forbindelse med debatten med hr. Steen Gade lød på, at vi skal være mere aggressive.
Nu lyder den på, at vi skal prioritere, men vi skal også bruge gulerod.
Vil CD være med til - og jeg tænker
på, når vi skal være aggressive og præcise og skal prioritere - at tage produktregistrets samkørsler og undersøge f.eks. de 20 mest anvendte kemikalier i Danmark?
Ifølge min egen private lille undersøgelse, Enhedslistens undersøgelse, er i hvert fald 15 af de 20 mest anvendte bare møgfarlige:
hjerneskadende
akut giftige, allergifremkaldende, kræftfremkaldende, kronisk giftige, giftige
Så kunne vi jo tage dem: Forbud!
Er det den aggressive CD-ordfører, der vil være med til det?
Og hvor kommer så gulerodsordføreren ind?
Det er dér, jeg godt vil have en afklaring.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-04-07:
Når vi i dag skal diskutere de kemiske stoffer, må vi tage udgangspunkt hos både forbrugerne og producenterne.
Det er meget vigtigt, at alle bliver involveret i denne vigtige sag, for kemikalier er jo en vigtig sag.
Vi bruger dem alle sammen, men vi ved ikke alle sammen, hvad de består af, og vi ved også, at ved produktionen af kemikalier ligger der i mange tilfælde en fabrikshemmelighed bag.
Vi siger heroppefra, at vi ønsker en bedre varedeklaration og forskellige andre ting, og her vil vi fra Dansk Folkepartis side utrolig gerne være med, så vi alle bliver endnu mere vidende om de ting, som bliver produceret rundtomkring.
Det er klart, som det er sagt allerede af en del talere her fra talerstolen, at der er uønskede stoffer imellem, som vi gerne skal have fjernet, og som det kan være nødvendigt at fjerne; men der kan også være stoffer, som vi måske indimellem synes kan være uønskede, men som er en nødvendighed - måske også for mennesker, for der er jo mennesker, som indimellem skal indtage nogle ting, der indeholder kemiske stoffer.
Vi har snakket om slam, og det er et stort problem, for her er kemiske stoffer også iblandet.
Hvad gør vi dér?
Det er rimeligt, at vi også inddrager vort slam i diskussionen, for det er sådan set et fælles problem for os alle i dette land og også uden for Danmark.
Det er en af de ting, som vi fremover helt klart også skal flette ind i debatten: Er det nok, at vi laver et mineraliseringsanlæg og så håber, at vi kan tørre det væk, eller hvordan skal det ske fremover?
Det er klart, at et så stort område som kemiske stoffer klarer vi ikke på én dag
og heller ikke på én måned eller nogle måneder
Vi skal i dybden med det, og derfor skal vi gerne have producenterne til at deltage i debatten.
Det forslag til vedtagelse, der er fremsat, går Dansk Folkeparti ind for.
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Det, hr. Fauerholdt sagde om slam, synes jeg var interessant.
Betyder det, at hr. Fauerholdt vil være med, når vi nu får en plan for phtalater, til at vi for alvor får gjort noget ved det problem, som phtalaterne i slammet udgør?
Det er jo ikke det eneste problem med slam, men det er da et problem, hvor vi kan tage nogle politiske beslutninger, som ret effektivt vil begrænse tilførslen af phtalater til slam.
Det handler også om f.eks. tekstiltryk, det handler også om gulvbelægning i baderum og sådan nogle helt konkrete ting.
Vi ved simpelt hen, hvor slammet kommer fra, og vi ved, det er giftigt, og alligevel griber vi ikke ind.
Er det et sted, hvor hr. Fauerholdt mener, vi godt kunne begynde?
Så ville vi jo være på vej til at løse problemerne ved kilden i stedet for altid at skulle reparere bagefter.
Jamen det vil jeg godt bekræfte.
Jeg tror, det er sådan, at afgifter er et instrument, man skal bruge, og man skal også bruge det lidt mere uideologisk, end debatten ofte er her i Folketinget.
Det kan være et vældig nyttigt instrument.
Der er en række stoffer, som vi af forskellige grunde er bekymrede over og måske direkte bange for, men som vi alligevel ikke kan få forbudt, enten fordi det juridisk er besværligt, eller fordi vi ikke er fuldstændig sikre
, osv.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-07:
Det var debatten mellem hr. Steen Gade og hr. Ebbe Kalnæs om uønskede stoffer og afgifter eller ikke afgifter, der lokkede mig herop, men nu kom hr. Steen Gade næsten til at svare på mit spørgsmål her til sidst i indlægget, hvor det blev lidt mere varieret.
Når hr. Steen Gade vil have nogle stoffer væk fra listen over uønskede stoffer og hellere lægge en afgift på dem, må det jo være i erkendelse af - sådan ønsker jeg at forstå det, og det vil jeg gerne have bekræftet - at verden er ikke helt sort eller helt hvid, og de stoffer er ikke enten helt gode eller helt onde eller helt uskadelige eller helt skadelige.
Der er altså stoffer, vi er i tvivl om, og vi kan måske erkende ligesom hr. Ebbe Kalnæs og fru Helga Moos, at der kommer ny viden undervejs.
Der er nogle stoffer, som det er svært at undvære, men når de er belastet af en afgift, får vi måske et yderligere incitament til at fravælge dem og vælge nogle, der er bedre.
I den henseende går
Kristeligt Folkeparti ind for afgifter som et adfærdsregulerende instrument og som motivation til at finde ud af nye ting hele tiden.
Jeg vil bare gerne have bekræftet, at det egentlig er den filosofi, der ligger bagved, og det fik jeg næsten bekræftet før.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-04-07:
Til fru Helga Moos: Nu har vi jo i anden sammenhæng diskuteret sådan noget som »en letforståelig målestok for farlighed«.
Hvis det er det samme, der menes, som det, der diskuteres omkring et belastningsindeks for pesticider, så ved vi jo i hvert fald derfra, at det er meget vanskeligt at lave sådan et.
Men vi vil da på ingen måde sætte os imod det, hvis det kunne lade sig gøre for området her. Med hensyn til miljø og sundhed er vi da meget interesseret i, at der forskes i det, og at der forskes mere i det.
Jeg hører personlig til dem, der tror på en sammenhæng mellem brystkræft og pesticider f.eks., som professoren i Odense har godtgjort det, og der kan findes andre ting, som vi mangler forskning i.
Og det vil vi gerne fremme.
Steen Gade (SF), 1999-04-07:
Jeg gætter på, at når De Konservative og Venstre har stået heroppe og støttet EU-strategien, går man i hvert fald ind for afgifter på EU-niveau.
For SF vil det have høj prioritet i finanslovforhandlingerne til efteråret.
Så vil jeg sige til hr. Ebbe Kalnæs: Det handler ikke om mistillid eller noget, der har med det at gøre.
Det ville være helt almindeligt, at de satte sig ned og sagde: Vi ved, det er dårlige stoffer, og vi vil også få en økonomisk fordel af at skifte til andre stoffer. Nogle ville selvfølgelig være private forbrugere, men det ville først og fremmest være industrien.
Jeg ved så meget om industriens folk, at de kan regne, og det vil sige, at hvis der kommer afgifter på, vil de tænke sig endnu mere om, end hvis de kun havde fået en liste.
Men begge dele er nødvendige.
Selvfølgelig skal man have tillid til sine medborgere, men det er ikke altid, man skal have tillid til dem, der producerer stofferne, for de har jo indimellem en anden dagsorden.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-04-07:
Tak for spørgsmålet fra hr. Gade.
Det er lige bestemt dér, Dansk Folkeparti gerne vil være med på banen.
Vores slam er nemlig et problem, og det bliver et større problem, og det er vort håb, at vi kan samles om at arbejde hen imod, at vi får behandlet slammet helt rigtigt.
Helga Moos (V), 1999-04-07:
Jeg vil opfordre fru Vibeke Peschardt til at læse The Lancet, og hvis man læser den og ser den konklusion, som Philippe Grandjean har fået igennem til det internationale tidsskrift, er simpelt hen så tyndt, at det er til at græde over.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-07:
Jeg vil gerne vende tilbage til diskussionen om begroningshæmmende bundmalinger og sige til miljøministeren: Om man skal kalde det en hovsaløsning, ved jeg ikke, men som jeg tidligere nævnte i en kort bemærkning, er det for det første kun nogle få procent af det samlede problem, det drejer sig om, og for det andet drejer det sig om en branche, som over få år har reduceret det giftige indhold i stofferne ganske stærkt og pillet en masse stoffer ud. Vi har en mere kommerciel skibsfart, hvor malingen og alt muligt andet er hulens giftigt.
Det er vi enige om, og det problem skal vi prøve at løse, men når vi tager det lille hjørne ud, der hedder lystbåde, og hvor der en stor del af året faktisk er tale om lystbåde, som ikke engang er hjemmehørende i Danmark, og som vi ikke kan blande os i,
nemlig tyske lystbåde, som vi ikke kan gøre noget ved, og hvoraf mange i øvrigt får foretaget bundmalingen her i Danmark, i hvert fald i det sydlige område, hvor jeg har min gang til hverdag, så opnår vi ikke noget som helst ved det.
Og jeg mener, at det, miljøministeren gjorde i den situation, egentlig var at bruge det lille hjørne af sagen som en propagandasag, og det var illoyalt over for de samarbejdspartnere, som har lagt store ressourcer i at lave alle mulige slags forsøg på det her område.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-04-07:
Jeg vil gerne starte med at takke ministeren for de bemærkninger, han kom med på baggrund af de synspunkter, Venstre har tilkendegivet i dag.
Så vil jeg sige til miljøministeren, at det er rigtigt, at vi hele tiden har EU-sammenhænge og globale sammenhænge for øje, når vi kigger på det her.
Det tror jeg ligger
meget tæt på.
Jeg sagde, at vi er enige i, at regeringen skal arbejde for et øget tempo i anvendelsesbegrænsningsarbejdet.
Jeg sagde også, at vi synes, det er en god idé at efterprøve hele listen over uønskede stoffer.
Så vi er sådan set meget enige i det hele, men det er klart, at det er vigtigt at være med både på EU-planet og på det globale plan, for man kan jo hurtigt få lavet nogle ordninger i Danmark, der kommer til at se lidt anderledes ud, når først man kommer tæt på.
Og her var det, jeg spurgte ministeren, om vi i forbindelse med produktregistret kunne risikere - og dér forstod jeg på ministeren, at han ville være opmærksom på, at vi ikke skulle risikere det - at vi så ikke kan bruge de mere miljøvenlige midler på grund af, at vi vil få problemer med at få de oplysninger, vi skal bruge for at kunne gøre det.
Så dér er jeg sådan set meget fortrøstningsfuld over for den debat, der nu kommer her.
Når jeg har benyttet ordet hovsaløsning, kan det jo godt overraske mig lidt, at det, at jeg brugte det eksempel, som jeg gjorde, er noget af det, som har optaget de fleste i dag,
jeg synes nu ikke, det er så svært at se det.
Jeg kunne også godt have nævnt, at dengang vi fratog bæravlerne det middel, som de brugte, efterlod vi dem i hvert fald i en situation, der fik dem til at komme i deputation til Miljø- og Planlægningsudvalget for at fortælle, hvad de nu gik imod.
Heldigvis lykkedes det så at finde en ordning, men vi har nu stadig væk den holdning, at det kan gøres på en lidt anden måde, når man skal løse opgaven med de forskellige kemikalier, og for os ville det være dejligt med en samlet prioritering og en samlet plan.
Og det er den, jeg forstår at også regeringen lægger op til, og det støtter vi, og vi ser frem til dette arbejde.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-04-07:
Ja, jeg vil også sige tak til miljøministeren for en god tale her til sidst.
Men det, der kalder mig herop, er især, at miljøministeren lægger op til, at det skal ske i samarbejde med industrien, at vi får løst det her problem. Bl.a. nævnte miljøministeren, at det skulle ske i samarbejde med farve- og lakindustrien.
Det var jeg glad for at høre, for der er jo også delte meninger inden for denne industri om, hvad der er mest farligt, om det er vandbaseret maling eller på anden måde.
Men det, jeg vil spørge ministeren om, er, om ministeren vil foranledige, at en ekspertise inden for det område, farve- og lakindustrien, kan deltage eller være med til at komme med nogle oplysninger på de kommende høringer og konferencer om det her område.
Helga Moos (V), 1999-04-07:
Det er ærgerligt, at der ligger den uvillighed til at arbejde
med en målestok for en miljø- og sundhedsbelastning.
Jeg vil gøre opmærksom på, at når det gælder vurdering af Femern Sunds 8 forslag til forbindelse, har man lavet belastningsindeks, hvor man med faktorer, der strækker sig fra 1,3 til 3,5, kan sætte tal på, hvor meget det belaster, selv om noget er tunnel, noget er bro.
Så man kan jo godt sammenligne de forskellige faktorer og alligevel få nogle tal, der er forståelige for befolkningen.
Så jeg håber, at den uvillighed til at arbejde med målestokke, belastningsindeks, bliver dæmpet undervejs i kemikaliestrategien.