Jann Sjursen (KRF), 1999-05-18:
Indledningsvis vil jeg godt takke for den brede tilslutning, der har været - senest fra den socialdemokratiske ordfører - til Kristeligt Folkepartis ændringsforslag om at splitte det foreliggende lovforslag op i to.
Jeg håber i øvrigt, at et sådant flertal vil kunne manifestere sig i forbindelse med andre lovforslag, når der er tale om, at regeringen sætter partier, der er for ændringerne i den ene lov, men imod ændringerne i den anden lov, i et alvorligt dilemma ved afstemningen om det samlede lovforslag.
Det er efter vores opfattelse ikke en måde at begrænse antallet af lovforslag på.
Ej heller fremmer det lovkvaliteten, og netop spørgsmålet om lovkvalitet kommer også ind i billedet i forbindelse med det ændringsforslag angående spædbørnsadoption, som Centrum-Demokraterne har stillet.
Vi er af den klare opfattelse i Kristeligt Folkeparti, at der er identitetsproblemer mellem de stillede ændringsforslag og lovforslaget.
Det fremgår også af det notat af 12. april 1999, som Lov- og Parlamentssekretariatet har udarbejdet med henblik på at belyse problemstillingen i relation til det fremsatte ændringsforslag, og det fremgår tillige af den brevveksling, der har været mellem Folketingets formand og fru Yvonne Herløv Andersen, og som er optrykt i betænkningen. Derfor finder vi det fra Kristeligt Folkepartis side mildt sagt ejendommeligt, at ændringsforslaget alligevel er blevet fremmet i denne folketingssamling.
Vi mener ikke, at konsekvenserne af forslaget er blevet tilstrækkeligt belyst, og spørgsmålet om spædbørnsadoption har heller ikke været sendt i høring fra ministeriets side.
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at den svenske regering i februar måned i år har igangsat et parlamentarisk udredningsarbejde om børn i homoseksuelle familier - et arbejde, som skal danne udgangspunkt for regeringens videre overvejelser om registrerede partneres eventuelle mulighed for at adoptere børn, og som skal være færdiggjort senest den 1. januar 2001.
Herhjemme vælger vi at køre det hele igennem i løbet af en kort periode, efter at der ligesom er givet grønt lys for, at ændringsforslaget kunne stilles.
Det ligner ikke det forberedende arbejde, der tidligere har været gjort på området.
Jeg tænker her på den kommission, der blev nedsat til belysning af homoseksuelles situation i samfundet, og som i sin betænkning nr. 1127 fra 1988 rent faktisk nåede frem til, at der med hensyn til stedbørn i registrerede partnerskaber ikke var noget særligt behov for at tillade stedbørnsadoption.
Vi er fra Kristeligt Folkepartis side ligeledes af den opfattelse, at registrerede partnere ikke skal have mulighed for stedbørnsadoption.
Et barn har ret til en far og mor og skal ikke påduttes forældremyndighedsindehavere af samme køn.
I et videre perspektiv drejer det her sig også om den generelle adoptionsret.
Når registrerede partnere skal kunne adoptere stedbørn, hvorfor skal de så ikke også kunne adoptere andres børn?
Et sådant perspektiv gør det endnu mere kritisabelt, at problemstillingen her i Danmark ikke, som tilfældet har været i Sverige, er blevet grundigt belyst før en eventuel vedtagelse af dette ændringsforslag her i Folketinget i dag.
Det kan godt være, at et sådant grundigt forarbejde
ikke vil ændre på flertallet og mindretallet i denne sag, men det vil i hvert fald betyde, at vi fik klargjort konsekvenserne på området og også fik belyst konsekvenserne i et meget videre perspektiv end blot dette snævre, der vedrører stedbarnsadoption.
Som jeg sagde tidligere, vil problemstillingen om en generel adoptionsret jo meget hurtigt følge i kølvandet på dette ændringsforslag, som Centrum-Demokraterne har stillet, hvis det vedtages.
Derfor er de to spørgsmål netop kædet sammen i det kommissionsarbejde, som den svenske regering nu har foranlediget igangsat.
Jeg skal derfor på Kristeligt Folkepartis vegne indstille, at Folketinget forkaster det af Centrum-Demokraterne stillede ændringsforslag om stedbørnsadoption.