Tove Videbæk (KRF), 2002-03-22:
Dette forslag vil give de ældre lidt friere valg over deres egen tilværelse.
De vil kunne vælge, hvem de vil have indenfor til at hjælpe dem enten personligt eller med praktiske gøremål.
Men rigtig mange ældre er godt tilfredse med den kommunale hjælp, og det er heldigvis sådan, at der er mange solstrålehistorier rundt om i kommunerne.
Mange ældre er særdeles glade for og tilfredse med deres hjemmehjælpere.
Der er problemer med, at hjælpen udebliver, og der bliver ikke kompenseret.
Der er problemer med, at kun det halve bliver udført, fordi der ikke er tid nok.
Der bliver sendt nye hjælpere alt for ofte.
Alt dette gør de ældre utrygge, og det er næsten det værste.
Vi ved også, at i de kommuner, hvor de ældre har kunnet vælge mellem en kommunal og privat hjælp, er tilfredsheden helt i top.
Og her kan man nævne bl.a. Herning Kommune, Skive, Odense, Græsted-Gilleleje, og der er mange andre.
Så selv om langt de fleste ældre også fremover vil holde fast ved den kommunale hjælp, vil det her være et ekstra plus for de ældre selv at kunne vælge lidt friere.
Det er da også det mest anstændige over for de ældre, at de ikke kun har én mulighed at vælge imellem.
Sådan som det er dér, hvor der kun er den kommunale hjælp, kan de enten sige ja til det, der tilbydes, eller også får de slet ingenting.
Det er da ikke værdigt. Omsorgsorganisationernes Samråd, OS, siger i sit høringssvar, at i deres medlemskreds er der en række sociale organisationer, bl.a. mange med kirkelig forankring med meget lang tidsmæssig erfaring med plejehjemsdrift og varetagelse af integrerede hjemmeplejeordninger.
Og for dem vil loven betyde en reel mulighed for at kunne tilbyde ældre mulighed for at vælge omsorgsgivere, der har et idé- og værdigrundlag, der stemmer overens med de pågældende ældres egne holdninger og værdier. I Dansk Handicap Forbunds høringsforslag gøres der opmærksom på, at det er vigtigt, at der også i forslaget tilføjes klare tidsgrænser for levering af erstatningshjælp. De mener f.eks., at der vedrørende personlig pleje under ingen omstændigheder må gå mere end 1 døgn fra aflysninger, og hvis det handler om hjælp til nødvendige praktiske opgaver, bør der ikke gå mere end 2-3 dage fra aflysningen.
I lovforslaget står der, at »kommunalbestyrelsen har pligt til at tilbyde«.
I den tidligere lov stod der, at »kommunen sørger for tilbud«.
Det ser jeg som en klar præcisering og en opstramning over for kommunerne vedrørende hjælpen til de ældre.
Nu skal de ikke længere bare »sørge for«, men nu har de »pligt til«, og det hilser jeg meget velkommen.
Men hvad gør vi der, hvor kommunerne alligevel ikke lever op til den pligt?
Vi har tidligere her i salen diskuteret sanktionsmuligheder over for kommuner, der ikke løser de kommunale opgaver i overensstemmelse med lovgivningen.
Det er jo ikke rimeligt at stramme lovgivningen yderligere op på en sådan måde, at det går ud over alle, også de kommuner, der til punkt og prikke lever op til lovgivningen.
Derfor burde vi nok også få nogle sanktionsmuligheder over for de kommuner, som gentagne gange overtræder loven og undlader at give deres borgere de serviceydelser, som de via lovgivningen har krav på.
Kommunens afgørelse efter den konkrete individuelle vurdering skal skriftligt meddeles den ældre, og der skal også være en begrundelse for beslutningen.
Der skal også udarbejdes et skema, så man helt præcist ved, hvad det er, man tilbyder eller tildeler den ældre.
Vedrørende dette siger Pårørendegruppen for svage ældre, at det er vigtigt, at der er mulighed for at inddrage nærmeste pårørende, når dette skema skal udfyldes, i lighed med de plejeplaner, som ifølge stk. 3 skal udarbejdes for beboere på plejehjem.
Og Ældre Sagen mener, det er nødvendigt, at der i forbindelse med afgørelsen også oplyses om den tid, der er afsat til udførelse af den pågældende hjælp.
Det er jo især nødvendigt, hvis man tænker på fleksibiliteten og tænker på at kunne bytte mellem ydelser fra gang til gang.
Så er man nødt til at vide: Hvad er der sat af af tid til det?
Der står også i forslaget, at kommunalbestyrelsen får pligt til at indgå kontrakt med de eventuelle private leverandører af hjemmehjælpere.
Det er jo også en lettelse for de ældre, for hvis de selv skulle til at spille arbejdsgivere og selv vurdere kvalitet og pris op imod hinanden, ville ikke ret mange af dem have muligheder for at vælge dette.
Et rigtigt godt forslag helt igennem, som gør tilværelsen lidt lysere og lidt skønnere for de ældre i Danmark, og Kristeligt Folkeparti støtter det.