Ole M. Nielsen (KRF), 2001-01-16:
Det er jo et ganske vigtigt emne, vi diskuterer her, og derfor burde man være glad for, at forespørgslen bliver rejst.
Men jeg må nok indrømme, at min reaktion, da jeg så forespørgslen, godt nok var sådan lidt ærgrelse, for jeg syntes, at den kom lidt som en hund i et spil kegler.
Jeg synes egentlig, vi har fået lavet
sådan en god, årlig rytme med en beretning om regionalpolitikken, som vi skal have i februar måned; så kan debatten komme lidt senere, og så lidt senere om landdistrikterne.
Det her er sådan lidt en sammenblanding af de to emner, og hr. Skaarup er ikke ene om at stå for den sammenblanding. Der er faktisk utrolig mange politikere, der ikke rigtig har fundet ud af, hvad det handler om: at det er nogle forskellige lag.
Landdistrikter har man jo i alle - også stærke - regioner.
Så galt i Københavns udkant osv. har man land kontra by-problematikken.
Regionerne er en kamp imod hinanden fra syd til nord, fra øst til vest osv., og så er der endelig det tredje lag, som er den kommunale udligning.
Jeg synes, det er lidt vigtigt, at vi holder de ting adskilt, og det blev illustreret, da hr. Peter Skaarup skulle forsvare sit partis afstandtagen fra motorvejen i Midtjylland.
Så var det ikke noget, landdistrikterne havde så meget brug for.
Nej, men de kommer jo somme tider lidt uden for deres landdistrikter og skal lidt længere væk, og så kan de jo egentlig godt bruge motorveje.
Så der er nogle forskellige niveauer.
Vi glæder os alle sammen til den regionalberetning, vi får i februar måned, for sidste år fik vi jo tilslutning til et forslag til vedtagelse om, at regeringen skal beskrive, hvordan man konsekvensberegner statslige tiltag, og det er faktisk en utrolig vigtig ting.
Jeg vil formode, at efter at man får indført den procedure, bliver det faktisk noget vanskeligt at reducere antallet af retskredse og politikredse fra 54 til 24, eller hvad det nu er, det handler om.
For det er jo netop problemet, at i ethvert dynamisk samfund fungerer selv det offentlige system på konkurrencevilkår, kan man sige.
Det er der jo ikke noget dårligt eller unaturligt i.
Der vil foregå en rationalisering, som normalt resulterer i en centralisering.
Det er vanetænkningen, at når man centraliserer, så er det ind til centrene; det siger ordet jo næsten.
Det, der sker ved gentagne rationaliseringer i det offentlige, er jo netop, at man trækker de bedst lønnede og de bedst uddannede væk til regionscentrene, og derfor er det altså ikke rigtigt, når statsministeren siger, at der ikke sker nogen udsultning.
Det gør der.
Der sker både en økonomisk og en intellektuel udsultning.
Der bliver forhåbentlig nogle arbejdspladser tilbage i yderdistrikterne, men det bliver dem med de lidt lavere lønninger.
Og det er altså både et resultat af den samfundsmæssige centralisering, men også af den, der sker i erhvervslivet.
Statsministeren sagde også lidt flot, at regeringen siden, jeg kan ikke huske hvilket årstal, havde været drivkraften i regionaldebatten.
Jeg vil synes, det er lidt flot, for det er faktisk ikke så længe siden, regeringen fandt ud af, at det overhovedet var nødvendigt med en regionaldebat.
Den radikale ordfører nævnte nogle statistikker tilbage fra 1970, og at der var sket en udligning.
Det er fuldstændig korrekt, men grunden til, at regionaldebatten er nødvendig nu, er en udvikling inden for de aller-, allerseneste år, som man dårligt kan aflæse i statistikkerne nu, men som vi, der er helt opdateret på, hvad der sker i regionerne, ved er nødvendig.
For det er da helt korrekt, at det for nogle år tilbage var København, der var dårligt stillet, og sådan skifter tiderne bare.
For at vende tilbage til forskellen på regionaldebatten og landdistriktsdebatten så er regionaldebatten jo, som også forespørgeren her beskæftigede sig med, statslige investeringer og nødvendigheden af statslige investeringer i i yderregionerne, og det er først og fremmest infrastruktur, det er undervisningsinstitutioner, højere uddannelse, forskningsinstitutioner og kulturinvesteringer.
Landdistriktsdebatten går for mig mere på ændringer af planloven, og jeg tror, at når vi får et andet flertal her i Folketinget, så bliver det muligt at lave nogle beskedne ændringer af planloven, som gør, at vi kan få en udvikling i landdistrikterne.
Så kan vi øge befolkningstallet; der er
Det er en nødvendig debat, og vi glæder os til de debatter, vi skal have, altså regionaldebatten her lidt senere og landdistriktsdebatten endnu senere på foråret.
Nu kan jeg forstå, at Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse ikke kommer til afstemning.
Jeg tror ikke, jeg ville have stemt for det; jeg tror, jeg ville have stemt gult, hvis det var kommet til afstemning.
Og regeringens forslag til vedtagelse må jeg stemme gult til, for jeg synes ikke, det indeholder noget.