runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2004-04-13:
Jeg er helt sikker på, at Enhedslistens model ville løse samtlige problemer i hele verden.
Det er en skam, at de ikke har magt, som de har agt.
Det er noget forfærdeligt sludder.
Jeg er helt overbevist om, at selv om vi tidoblede vores støtte til Afrika, ville det ikke hjælpe en bønne på de kæmpeproblemer, der basalt set findes dernede, nemlig et alt for stort fødselsoverskud, en udbredt korruption og en kultur, som egentlig ikke betinger, at man rent faktisk kunne udvikle det afrikanske kontinent til en blomstrende have.
Dernede kan man høste to eller tre gange om året, og der er mineraler i tonsvis i undergrunden.
Hvorfor udnytter man ikke de ting?
Det er jo åbenbart, fordi man ikke kan finde ud af at gøre det.
Det har ikke en pind at gøre med, om vi giver 100 mio. kr. eller 200 mio. kr. eller 1.000 mio. kr. til Afrika, ikke en pind.
De skal jo selv løse deres egne problemer ved at ændre den kultur, som i dag, kan vi se, ødelægger deres kontinent.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-13:
Nu står det ikke i min magt at drage konklusionen, hvad angår regeringsspørgsmålet, og jeg vil sige, at under alle omstændigheder vil vi arbejde for, at der kommer et nyt flertal efter folketingsvalget, som kan være med til at sikre, at den danske udviklingsbistand igen kommer op på 1 pct. af bruttonationalindkomsten.
Hvordan regeringskonstellationen skal se ud efter valget, vil jeg måske vente til en anden lejlighed at debattere.
Men vi skal op på den ene procent af bruttonationalindkomsten igen, det vil Kristendemokraterne arbejde for også i forbindelse med et kommende folketingsvalg.
Hvad regeringen så vælger af samarbejdspartnere på dette som på andre områder, kan vi andre jo gøre os vores overvejelser om.
Men det er da klart, at i særdeleshed på det her område, vil jeg sige, virker det da særdeles ulogisk, at det er Dansk Folkeparti, der til syvende og sidst skal være regeringens garant.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-13:
Tak, hr. formand, for denne oplysning.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-04-13:
Det her lovforslag er et lov og orden-forslag, og det håber jeg at hr. Henrik Vestergaard er enig med mig i.
Derfor er jeg nødt til at stille spørgsmål om de her formuleringer, som er ført ind i lovforslaget om, at Erhvervs- og Selskabsstyrelsen kan fastsætte regler om betaling for udstedelse af næringsbreve. Jeg er helt enig i, at den prøve, som man skal til, skal man selv betale, men hvad er årsagen til, at det for at skabe lov og orden er nødvendigt at lave et system, der sådan set medfører omkostninger for de erhvervsdrivende? Det kan vel ikke være meningen.
Det er vel meningen, at der gerne skulle komme nogle ressourcer hjem, nemlig det, som hr. Henrik Vestergaard her står og siger, at der er en lang række overtrædelser, som har nogle konsekvenser.
Disse lovovertrædere er det jo meningen at vi skal have fat i.
Men hvorfor skal branchen selv betale for disse ting, for at der skabes lov og orden i Danmark?
Henrik Vestergaard (V), 2004-04-13:
Det konkrete er jo, at vi har Told og Skats kontrolundersøgelser, der for 2 år siden viste, at der var 108, der fik et bødeforlæg.
Så vedtog vi den, der hedder L 66, netop colaafgiftsloven, og da var der næsten 200, der fik et bødeforlæg, og der er ikke noget, der tyder på, at problemet er blevet mindre.
Så har Rockwool Fonden skønnet, at der foregår sort arbejde for omkring 15 pct. af lønsummen i restaurationsbranchen.
Man kan jo ikke nødvendigvis sige, at det er nagelfast information, der ligger til grund, men det kan jo så tages som en indikation af, at der er et problem.
Naser Khader (RV), 2004-04-13:
Mit andet spørgsmål var om problemets omfang.
Hvad ved vi om problemets omfang?
Hvad er det for nogle undersøgelser, der er blevet lavet?
Har vi dokumentation for de påstande, der er kommet?
Hvis dokumentationen er i orden, er vi med på det, men har vi et grundlag at tage stilling ud fra?
Henrik Vestergaard (V), 2004-04-13:
Til det første er svaret, at det ikke er sikkert, at alle problemer er løst med det her, men vi kan bare se, at der fortsat foregår snyd, at der foregår brug af sort arbejde, at der foregår momssnyd og afgiftssnyd.
Nu ligger der altså en mulighed for med udgangspunkt i det forslag, som et flertal i Folketinget har skrevet en beretning til, at sige: Lad os tage fat på sanktionsdelen og se, om det er en ekstra sanktionsmulighed, at vi lægger nogle overtrædelser sammen og tager fat i dem, der bevidst snyder og gør det mange gange, og måske endda kan få dem temporært ud af branchen.
Det siger bare lidt om omfanget.
Desuden har andre razziaer i restaurationsbranchen jo vist, at folk nærmest flygter ud af restauranterne - altså personalet - når Told og Skat kommer på besøg.
Naser Khader (RV), 2004-04-13:
Det Radikale Venstre kan også tilslutte sig.
Vi er imod unfair konkurrence, ulovligheder, urimeligheder, uregelmæssigheder, sort arbejde m.v., men løser dette lovforslag problemet? Er det det, der skal til?
Er problemet med sort arbejde, uregelmæssigheder osv. løst med dette forslag?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Kender vi egentlig - det er et lidt nysgerrigt spørgsmål - problemets omfang?
Hvor stort er problemet?
Henrik Vestergaard (V), 2004-04-13:
Tankerne er tænkt af hr. Christian H. Hansen fra Dansk Folkeparti, partiets fødevareordfører, og man kan derfor tilskrive Dansk Folkeparti, at vi debatterer disse lovforslag.
Økonomi- og erhvervsministeren har reelt fulgt beretningen og har haft indgående forhandlinger med erhvervsorganisationerne, hvoraf nogle jo selv har været ivrige fortalere for en sådan ordning.
I Venstre er vi, som jeg også sagde under behandlingen af hr. Christian H. Hansens beslutningsforslag sidste år,
helt enig i, at man ikke ved hjælp af snyd og bedrag, omgåelse af skattelovgivning eller manglende forbrugerhensyn, hvorved man påfører kolleger urimelig konkurrence, skal kunne begå sig i kiosk- eller restaurationsbranchen.
Venstres skatteminister havde på det tidspunkt netop indført den såkaldte colalovgivning i kiosksektoren, der tog hånd om visse kioskers ulovlige salg af chokolade og mineralvand uden korrekt svar af moms og afgifter, og vi ønskede at se denne lovgivning virke.
Det Danmark ønsker Venstre ikke, og vi ønsker slet ikke at have personer i de brancher, som direkte spekulerer i at snyde sig til succes.
Derfor er vi, da chancen nu bød sig, gået positivt ind i arbejdet med at formulere reglerne for et næringsbrev, som muligvis kan give et yderligere skub til at få købmands-, kiosk- og restaurationsbranchen til at være et lovlydigt område. Vi har også skubbet på for, at det, vi hele tiden har fundet negativt ved Dansk Folkepartis idé om et såkaldt fødevarekørekort eller næringsbrev, nemlig bureaukratiet og besværligheden ved at opnå det, blev begrænset så meget som muligt, netop fordi vi har så hårdt brug for, at der findes personer i Danmark, der vil, kan og tør drive deres egen virksomhed.
Det gælder også for indvandrere, som i særlig grad har succes inden for disse brancher.
I Venstre er vi glade for, at erhvervsorganisationen har haft samme ønsker, nemlig at gøre det nemt at komme ind i branchen, men svært at begå sig med snyd, når man er inde.
Vi hilser det velkommen, at regeringens noget for noget-princip er blevet indarbejdet, så virksomheder, der anstrenger sig for at have orden i tingene, behandles lempeligere; at faglige uddannelser, såfremt de indeholder
den relevante viden, giver direkte adgang til et næringsbrev; at lovforslagene er begrænsede til de områder, forbrugerne kommer i direkte kontakt med, og ikke mindst at retssikkerheden er sat i højsædet, så man ikke blot ved tilfældigheder, men alene ved dom kan frakende personer og virksomheder deres ret til erhvervsudøvelse inden for fødevaresalg og restaurationsdrift.
Venstre vil i den videre behandling af forslagene lægge vægt på, at det krystalklart fremgår, at offentlige og private virksomheder er ligestillede, og at virksomhedernes omkostninger ved ordningen holdes på et minimum.
For så vidt angår revisionsbestemmelsen finder vi den
absolut rimelig, da omkostninger og effekt altid bør måles mod hinanden. Men selv om der er 4-5 år til en revision af disse love, vil jeg godt allerede nu fra Venstres side tilsige, at succesen altså ikke vil kunne måles ved blot at se på, hvor mange der er blevet fradømt deres næringsbrev - måske endda tværtimod.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-13:
Det tror jeg ret beset vil betyde, at flere ville blive glade ikke mindst i udviklingslandene.
Med hensyn til hvordan goderne skal omfordeles, så lad mig bare illustrere det med det faktum, at hvis man ser på, hvordan pengestrømmene går, så går de altså ikke fra nord til syd, så går de faktisk fra syd til nord. Man får det i debatten, også i det, som hr. Per Dalgaard siger, til at se
ud, som om det i virkeligheden er os, der hælder en masse penge i Afrika og rundtomkring osv. og ned i et stort sort hul i øvrigt, og at pengestrømmene altså går fra os til dem.
Det er de fattige i verden, der i virkeligheden bidrager til vores udvikling, det er faktum.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-13:
Når vi nu når op på denne her ene procent, hvis det egentlig skulle være et mål, hvad det så er for nogle, så er alle sorger væk, så er alt løst, og så er alle glade, og så bliver ulandene også glade.
Hvordan skal det egentlig foregå, hvad er det for nogle instrumenter, der skal til at omfordele
hovederne, alle de alt for mange hoveder visse steder, og hvor er der så for få hoveder henne
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-13:
Jeg vil gerne takke for svaret.
Nu ved jeg jo godt, at hr. Jann Sjursen ikke stiller op til næste folketingsvalg, ligesom jeg heller ikke selv gør, og derfor kan han måske til gengæld udtale sig med den lidt større frimodighed, som man kan tilegne sig i den situation.
Det skal ikke forstås som en opfordring, men bare som en konstatering.
Når jeg så ved, det er en hjertesag for hr. Jann Sjursen, netop ulandsbistanden, så hører jeg det, hr. Jann Sjursen siger, således, at det for Kristendemokraterne vil være afgørende ved udpegningen af en ny regering efter et folketingsvalg, også selv om det så beklageligvis bliver uden hr. Jann Sjursens medlemskab af selve Folketinget, at vi skal tilbage på den ene procent, at vi skal have bragt ulandsbistanden på plads igen, og så må der dannes en regering på basis af det flertal, som vil gøre det.
Sådan forstod jeg hr. Jann Sjursens svar, og hvis det var rigtigt forstået, så er det da en glædelig melding.
Det er et parti, regeringen har gjort sig totalt afhængig af, og det er jo også derfor, man ikke kan støtte sådan et forslag om en udviklingskommission.
Man ønsker nemlig ikke fra regeringens side at have en udviklingskommission, hvorudfra der kan gå en blomstrende debat om fremtidige principper for vores udviklingsbistand.
Jeg vil spørge hr. Jann Sjursen, om vi ikke bare må erkende, at tiden må være inde til at arbejde for et regeringsskifte, at tiden må være inde til at få en helt anden regering.
Det er jo det, der er det grundliggende problem i dansk bistandspolitik, at der står en regering i vejen for en fornuftig og ordentlig udvikling i politikken.
Jeg har stor respekt for hr. Jann Sjursens holdninger og linje og baggrund for, at han har fremsat det her beslutningsforslag, men så vil jeg også bare så mindeligt bede ham drage den politiske konsekvens af sit eget synspunkt.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-13:
Nu har jeg og mit parti den holdning, at ethvert menneske, der bliver født, uanset om det er i den tredje verden eller det er i kongeriget Danmark, faktisk er livet værd, uanset hvem de er, og hvad de er, og hvor de bor i øvrigt;
det er sådan set en glædelig begivenhed.
Men derfor er det selvfølgelig ikke uden problemer, at f.eks. befolkningen i landet vokser, men det væsentligste problem med, hvor mange vi er, er da, at verdens goder er ulige fordelt.
Hvis vi ville, kunne vi sagtens brødføde hele verdens befolkning, det er bare et spørgsmål om ret fordeling
og ret forvaltning af jordens ressourcer
Så det er det perspektiv, vi har på spørgsmålet om, hvordan udviklingslandene kan få den udvikling, der er nødvendig, og hvordan vi så, netop fordi verdens goder er ulige fordelt, kan bidrage hertil.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-13:
Jeg vil gerne spørge hr. Jann Sjursen om noget i forbindelse med det begreb, der hedder perspektivet i ulandsstøtte som sådan. Bekymrer det ikke hr. Jann Sjursen, at der er så kæmpe et fødselsoverskud i den tredje verden, som vi vil hjælpe, at næsten ligegyldigt, hvor mange midler vi sender derned, så vil alle de nyfødte æde det beløb op hurtigere, end vi overhovedet kan nå at sende det derned?
Bekymrer det heller ikke hr. Jann Sjursen, at vi støtter lande, som producerer atomvåben, eller lande, som spenderer en forholdsmæssig stor andel på de militære udgifter, altså typisk tredjeverdenslande, der spenderer meget store summer på militæret?
Jann Sjursen (KD), 2004-04-13:
Det kan vi meget vel gå ind og diskutere, for det er jo en debat, og vi rejser i øvrigt selv til stadighed debatten om det rent kvantitative omfang af den danske udviklingsbistand.
Den kan vi ikke låse fast i et kommissionsarbejde på nogen måde og slet ikke frem til 2008, så den vil være der løbende.
Så i forbindelse med et udvalgsarbejde vil vi sagtens kunne klargøre, hvad der egentlig skal forstås med det, lige så vel som vi også skal overveje selve tidsfristen, som jeg tidligere på den socialdemokratiske ordfører kunne forstå kunne være et problem. Vi kan også sagtens diskutere, om det skulle vare helt frem til 2008.
Der er i hvert fald også i denne regerings levetid set kommissionsarbejde, også store omfattende kommissionsarbejder, som har kunnet afvikles noget hurtigere end det, vi har lagt op til med vores kommission.
Det vil vi absolut være åbne over for at diskutere med henblik på muligheden for at få Socialdemokraternes fulde støtte til forslaget.
Jeppe Kofod (S), 2004-04-13:
Jeg vil sige til hr. Jann Sjursen, at jeg deler mange af de intentioner og også den redegørelse, der var motivet bag at lave en sådan kommission.
Men jeg vil gerne læse lidt op af selve forslaget: »Kommissionen vil på den baggrund bl.a. skulle konkludere og komme med anbefalinger inden for forhold som« - så er der en masse pinde, og nummer to pind er: »Omfanget af ulandsbistanden.«
Grunden til, at jeg rejser dette spørgsmål, er, at hvis man har en kommission, der arbejder til 2008, og man skal kigge på og komme med konklusioner om omfanget af bistanden, så kan det bruges som en syltekrukke, idet man kan sige, at vi har en kommission, der skal kigge på, hvor meget vi skal give i ulandsbistand.
Der synes jeg, det er en vigtig pointe, at vi ikke må låse os fast i sådan et kommissionsarbejde, således at man ikke kan have den løbende diskussion om f.eks. omfanget af ulandsbistanden.
Men hvis forslagsstilleren er indstillet på det, synes jeg, det er positivt at gå ind og drøfte disse ting under udvalgsarbejdet, men det er en af de ting, der gør, at vi er lidt forbeholdne over for forslaget.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-04-13:
Jeg tror, at jeg klart til hr. Morten Helveg Petersen sagde, at jeg ikke synes, at man skulle lave en udviklingskommission.
Jeg synes derimod, at man kunne overveje, om det kunne være noget, som DIIS skulle kigge på. Under hvilken form og hvordan og hvorledes det skal laves, det kan jeg ikke stå og sige her i dag.
Det er jo noget, man må tage en debat om i Udenrigsudvalget.
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-04-13:
Vi har fra Det Radikale Venstres side lagt vægt på, at det klart fremgår, at der er tale om nye midler, det vil sige, at det ikke er en diskussion om at gå ind og tage fra andre konkrete projekter, lukke eventuelle projekter ned, lukke eventuelle sektorprogrammer eller ligefrem udfase i forhold til hele lande, eller hvad ved jeg.
Det her er midler, som der ikke er disponeret over, det har været vigtigt for os, og det står også klart i de udkast, der er til en eventuel beretning i Udenrigsudvalget.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-13:
Det andet spørgsmål er lidt i forhold til de 25 mio. kr., som nu findes, og som jeg jo klart anerkender er et fremskridt rent beløbsmæssigt, også hvis man ser det isoleret i forhold til bekæmpelse af hiv/aids.
Mit spørgsmål er, om ikke De Radikale alligevel - også i forhold til de diskussioner, vi har haft om omprioritering inden for ulandsrammen i øvrigt, specielt overflytning af penge til militære aktiviteter - finder det betænkeligt, at man nu lige pludselig kan stampe
25 mio. kr. op om året de næste 4 år, uanset at det så er de penge, der opstår ved PL-reguleringen.
Mener hr. Morten Helveg Petersen ikke, at det i virkeligheden betyder, at så er der jo andre ting, vi må nedprioritere?
Hvordan er det indgået i de radikale overvejelser i forhold til den her aftale?
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-04-13:
Ikke, hvis det står til Det Radikale Venstre.
Jeg håber egentlig også, at jeg gav udtryk for i min ordførertale, at vi gerne ser endnu flere midler afsat til området.
Så som jeg ser det her, udelukker en enighed om det her konkrete initiativ aldeles ikke, at der stilles forslag om at tilføre området flere midler.
Det er da i hvert fald radikal politik, og det vil vi fortsat arbejde for.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-13:
Den radikale ordfører var afslutningsvis inde på, at Danmark samlet ligger sløjt med hensyn til indsatsen for at bekæmpe hiv/aids, og det er jo rigtigt.
Det er ikke bare fortid, det har været fremme i dagspressen i dag.
Og så kan man vel sige, at med de 25 mio. kr. ekstra årligt de næste 4 år, vil vi vel sådan set fortsat ligge sløjt.
Mit spørgsmål er så følgende: Den aftale, som Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet nu har indgået med regeringen og også Dansk Folkeparti, må man næsten formode, betyder den, at vi så må regne med, at det her er niveauet de næste 4 år på grund af den aftale?
Binder den aftale partierne de næste 4 år frem
, og vil det så sige, at vi ikke selv efter et valg f.eks. kan forøge indsatsen på det her område?
Carina Christensen (KF), 2004-04-13:
Da den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne meddele følgende: Umiddelbart indeholder Det Radikale Venstres beslutningsforslag en række gode elementer.
Det Konservative Folkeparti er enig i, at når det drejer sig om hiv eller aids, så skal der være en balance.
Det forebyggende arbejde er utrolig vigtigt, men efterhånden som behandlingen af de syge bliver billigere og billigere, er det naturligt at debattere, om vægten fortsat skal være den samme.
Som det er i dag, giver Danmark penge
både via de multilaterale organisationer og indirekte via det bilaterale samarbejde.
Der gives også støtte til forskning i vaccine mod hiv/aids.
Særlige sårbare grupper er kvinderne, børn og unge.
Der er jeg helt enig med forslagsstillerne i, at fokuseringen på især disse grupper er vigtig.
I Afrika er situationen med smittede ganske forfærdelig mange steder.
Visse steder er der stort set kun børn og gamle tilbage.
Netop derfor fremlagde Danmark i 2001 sin første handlingsplan for Danmarks internationale indsats mod hiv/aids.
Det er nu 3 år siden, og på baggrund af den store udvikling, der har været f.eks. på medicinområdet, mener vi, det er rigtigt, sådan som udenrigsministeren også lagde op til, at få belyst, hvordan det er gået med indsatsen.
Derfor vil regeringen de kommende måneder gennemføre et review dækkende perioden fra 2001 til nu.
Bl.a. vil man se på erfaringerne fra andre samt se på, hvordan indsatsen tilrettelægges i samarbejde med modtagerlandenes regeringer og øvrige donorer.
Konklusionerne vil lede frem til en ny handlingsplan, der vil fremlægge mål og retningslinjer for den fremtidige indsats.
Jeg er enig i det af ministeren anførte omkring en årlig redegørelse.
Bekæmpelse og behandling af hiv/aids er en integreret del af dansk udviklingspolitik og kan derfor sagtens indgå som en del af en sådan i den årlige rapportering til Folketinget.
Jeg synes, det er godt, at det er lykkedes at finde flere penge til aids/hiv, over de næste 4 år i alt 100 mio. kr.
Peter Skaarup (DF), 2004-04-13:
Vi skal fra Dansk Folkepartis hilse velkommen, at vi får en debat om bekæmpelse af hiv og aids i ulandene.
Vi synes, det er rigtigt, at Det Radikale Venstre har lagt noget frem, som vi kan arbejde med.
Vi har fra Dansk Folkepartis også haft en dialog med regeringen med henblik på at målrette indsatsen i form af de ulandsbevillinger, der er, bedre mod bekæmpelse af hiv og aids, og det er der også kommet en aftale ud af.
Det er desværre svært for ulandene, det er også svært for os at forebygge og behandle hiv og aids i Danmark og i den vestlige verden, og det gør det selvfølgelig endnu mere vigtigt, at man i de lande, hvor sygdommen stadig væk har en enorm udvikling, bekæmper den sygdom på bedst mulig vis.
Derfor hilser vi også velkommen, at regeringen og udenrigsministeren her tidligere i dag har lovet, at man gennemgår den indsats, der ydes fra dansk side med henblik på, at man laver en ny hiv/aids-handlingsplan, som forhåbentlig kan forbedre indsatsen klart på det område.
Vi hilser også velkommen, at man vil bruge 25 mio. kr. til en målrettet indsats fra dansk side i forbindelse med nye initiativer til bekæmpelse af aids.
Vi synes, det er vigtigt, at man går i den retning, når man bevilger ulandspenge, at man hver gang over for et land, som man samarbejder med, har en gennemgang af de forskellige projekter, og at man også der påpeger, hvad det land så gør for bekæmpelse af hiv/aids.
Med de prisnedsættelser, man roligt kan sige der er kommet på medicinen, er det faktisk inden for rækkevidde at lave en bedre indsats, end man har gjort tidligere.
Det er nogle af de lande, vi samarbejder med på mange områder, blevet gode til.
Vi skal også være gode til fra dansk side at benytte os af, at prisniveauet er kommet ned, sådan at indsatsen kan blive bredere.
Men vi forventer at støtte den beretning, som vil blive vedtaget i Folketinget på et senere tidspunkt.
Vi tror, det er den rigtige vej at gå, og så er det i øvrigt et emne, vi skal vende tilbage til.
Henrik Vestergaard (V), 2004-04-13:
Folk betaler selv for at aflægge prøven.
Det gælder så selvfølgelig ikke for de eksisterende virksomheder, der får det tildelt.
Folk betaler for at være optaget i det her register, men det bliver faktisk fordelt sådan, at halvdelen er en bevillingsdel fra finansloven, og den anden halvdel er så en brugerbetaling.
Det er jo noget, der kommer branchen til gode, netop fordi der kommer mere ordnede forhold, og derfor er det rimeligt nok, at de selv skal være med til at betale.
Det, der undrer mig lidt, er selvfølgelig, at hr. Ole Vagn Christensen siger, at det ikke gælder om bare at pålægge nogle omkostninger.
Jeg må jo sige, at i den beretning, som hr. Ole Vagn Christensen og hans parti skrev under på, var der et krav om obligatorisk uddannelse, inden man gik til prøven, hvilket jo ville koste erhvervslivet flere hundrede millioner kroner.
Så det er da rart, at der er kommet lidt bekymring hos Socialdemokraterne.