runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-20:
Jeg går ud fra, at ministeren er enig med mig i, at de sidste 3 år er gået, uden at der er blevet taget hånd om de unge mennesker, som så lavede bander, der øvede hærværk osv., hvilket ministeren formentlig er helt orienteret om.
Man udviste ikke rettidig omhu, for regeringen havde fjernet pengene, og man sagde også dengang: Så må kommunen gøre noget, vi skal i hvert fald ikke gøre noget, ministeren skal ikke gøre noget.
Det sagde den tidligere minister.
Sådan kan man altså ikke løse problemet.
Det bliver nødt til at være i et samspil.
Vi er selvfølgelig i Århus dybt rørt over, at ministeren kommer, tak for det, men det løses ikke med snak.
Nu stod der et projekt, som kunne bygge videre på nogle af de erfaringer, man havde, men som blev afbrudt for 3 år siden.
Det kunne have været med til at forebygge, at der kommer nye røverbander, og så skal vi opleve, at ministeren trækker tæppet væk under den indsats.
Det er at trække tæppet væk under den indsats, for det projekt, der var planlagt, var helt centralt i den indsats, som vedrører Gellerupområdet, hvor der bor så mange tusind mennesker med alvorlige sociale problemer.
Det er simpelt hen ufatteligt, når man fra Århus ser det, der er sket.
Det er også ufatteligt, hvis ministeren ikke har andet at sige i dag, end at det må kommunen så finde en løsning på.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Allerførst vil jeg i hvert fald gerne takke for den rosende omtale fra hr. Keld Albrechtsens side; det er jo ikke sådan noget, jeg er forvænt med.
Men jeg kan i øvrigt bekræfte, at jeg ikke er i tvivl om, at reglerne er blevet fulgt i forbindelse med udmøntningen af denne her pulje.
Men jeg synes dog, det er lidt snævert at afgrænse mulighederne for en indsats i Århus til de to ansøgninger, der blev afleveret for at få del i de her puljemidler.
Der er masser af andre initiativer at tage, og det går jeg også ud fra at Århus Kommune gør med henblik på at få bugt med deres sociale problemer.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-20:
Jeg må sige, at jeg sjældent har hørt en minister med så indædt stædighed forsvare et fuldstændig håbløst standpunkt.
Der var en tidligere Venstreminister, der i sin tid påstod, at jeg ikke ejede tvivlens nådegave.
Jeg tror, jeg kan sende den videre til ministeren.
Ministeren ejer ikke tvivlens nådegave.
Så vil jeg godt spørge: Hvad gør vi nu i Århus?
Nu er det anden gang, denne regering har svigtet det sociale arbejde og indsatsen mod ghettodannelse i Gellerupområdet.
Første gang, da regeringen kom til for 3 år siden, ved at fjerne pengene og nu igen ved intet at bevilge.
Hvad skal vi nu gøre i Århus, hvor indsatsen efter ministerens afslag ligger i ruiner?
Jamen det gør den, for det integrationsarbejde, der var planlagt, kan jo ikke gennemføres, hvis ikke der hurtigt kommer en løsning.
Hvad vil ministeren gøre?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg synes, hr. Villy Søvndal har et problem med at finde ud af, hvad hr. Villy Søvndal selv mener.
Jeg vil bare igen referere til det, som hr. Villy Søvndal var inde på, nemlig at alt er gået lige efter bogen med hensyn til udmøntningen af denne her pulje.
Og det er det, jeg står fast på: Alt er gået lige efter bogen.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
Jeg tror, en af grundene til uenigheden er, at vi har et lidt andet syn på forvaltningen af offentlige midler – eller ikke et lidt, men et ret fundamentalt anderledes syn – end Venstre har.
Jeg ved ikke, om socialministeren kan huske, at statsministeren holdt en meget husket grundlovstale i juni måned 2001, altså lige før han blev statsminister, hvor han nævnte, at hvis man sidder for længe på regeringsmagten, så kan man betragte regeringsmagten som ens personlige ejendom, hvor det bliver svært at se, hvor grænsen går mellem stat og parti.
Nu kan det jo ikke have været rettet mod socialministeren, for hun har jo ikke siddet ret længe på regeringsmagten.
Men mon ikke statsministeren netop har tænkt på denne her type af sager?
Synes ministeren ikke, der er en farlig tendens i at forvalte offentlige midler så tæt på, kan man sige, personlige interesser?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg håber, at hr. Villy Søvndal på et tidspunkt vender tilbage og redegør for, hvad det er for en fejl, hr. Villy Søvndal mener der er sket, og hvad der er baggrunden for, at hr. Villy Søvndal mener, at det er en fejl, at Århus’ to ansøgninger ikke er kommet på tale i forbindelse med udmøntningen af denne her pulje.
Jeg kan forstå, at hr. Villy Søvndal synes, det er påfaldende, at områder som Vejle, Kolding og Aabenraa har fået.
Jeg synes, det er påfaldende, at hr. Villy Søvndal ikke tror på, at de tre nævnte kommuner kan komme med gode ideer, med flotte, kvalificerede ansøgninger, der gør dem berettiget til også at få del i puljemidlerne.
Det synes jeg faktisk er en nok så interessant udmelding fra hr. Villy Søvndals side.
Jeg kan ikke se, at der er tale om, at der er noget, jeg skulle have gjort anderledes.
Tværtimod er det, som hr. Villy Søvndal selv siger, gået lige efter bogen i forbindelse med udmøntningen af denne her pulje.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
Jeg synes alligevel, det er imponerende.
Altså jeg synes, det er imponerende, at en minister vælger at tilgodese projekter, der for en fjerdedels vedkommende ligger i umiddelbar nærhed af, hvor ministeren bor eller er valgt.
Jeg synes, det er påfaldende.
Jeg synes, det er påfaldende, når man samtidig ved, at det ikke er de områder, der er karakteriseret ved at have den største ophobning af det, som var hovedkriteriet for tildeling af midler, nemlig socialt belastede byområder.
Jeg synes, det er fint, man får i Kolding, jeg synes, det er fint, man får i Vejle, jeg synes, det er fint, man får i Aabenraa.
Men jeg kan da godt forstå, at selv ministerens partifæller undrer sig over, at de mest socialt belastede byområder, som var dem, man ville hjælpe, som vi ved befinder sig andre steder, ikke har fået.
Jeg vil godt spørge: Vil ministeren ikke rette den åbenbare fejl, det er, ved at sikre en større pulje, så vi nærmer os tidligere tiders indsats på det her område, så Århus og de andre byer, der er forbigået ved en fejl, kan komme med næste gang?
Lissa Mathiasen (S), 2004-10-20:
Det er jeg sådan set enig i.
Men jeg undrer mig over, at ministeren her i dag siger: Hvad skal jeg blive klogere på?
Mon ikke det var klogt egentlig at overveje lidt, hvad det er, der er sket i denne her sag.
Videre siges det i lederen, og jeg vil godt citere: Selv om andre har ført pennen, er resultatet ministerens ansvar og ingen andens.
Det kan hun ikke tørre af på sine ansatte.
Det er jeg også helt enig i.
Derfor vil jeg godt spørge: Hvad er begrundelsen for, at ministeren ikke fra første færd vedstod sig sit ansvar som minister?
Og spørgsmål to: Er ministeren egentlig opmærksom på det problem, som ministeren skaber ved ikke fra starten klart at fastholde, at kriterierne er overholdt?
På den måde, som det nu er forløbet, bliver der draget tvivl om ikke bare Kolding, men den syddanske region, en tvivl, som skader vores område, hvis der overhovedet kan næres den mindste tvivl om, at kriterierne er overholdt, og dermed om hæderligheden og ordentligheden i forhold til de uddelte midler er på plads.
Jeg håber ikke, at ministeren er ude på ligefrem at skade vores lokalområde, hvilket er tilfældet, hvis tvivl kan skabes omkring hæderligheden.
Mit råd til ministeren skal i hvert fald være, at denne her sag burde ministeren blive klogere af og passe på ikke at sætte den syddanske region, herunder Kolding, i miskredit.
Det har de nemlig ikke fortjent.
Thor Pedersen (V), 2004-10-20:
Nu vil jeg håbe, at fru Sandy Brinck for tid og evighed vil deltage i at bidrage til det rette billede.
Den undersøgelse, der er gennemført, viser, at af 484 mio. kr. eller sandsynligvis mere er 127 mio. kr. brugt til omstilling og udvikling og administrationen i forbindelse med indførelse af frit valg.
Det er klart, at når man udvikler og omstiller noget, som skulle have været gjort for meget lang tid siden, kvalitetssikrer og kvalitetsstyrer for at sikre, at ældre får den hjælp, de har behov for, er det synligt.
Den omkostning burde man have påført sig for længe siden, men den del af udgiften er jo en engangsudgift, og det, der er tilbage, er et mindre beløb til administration, som sikrer det frie valg.
Der er altså ikke tale om, at to tredjedele går til administration.
Jeg beder om, at man læser undersøgelsen.
Af undersøgelsen fremgår det, at af de 484 mio. kr. går de 127 mio. kr. til omstilling, udvikling og administration, og hvis fru Sandy Brinck kan få 127 mio. kr. til at udgøre to tredjedele af 484 mio. kr., kan vi genoptage debatten og spørgsmålene.
Men resultatet af undersøgelsen foreligger.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
»Efter hvilke kriterier er projekterne udvalgt til at modtage pengene til bekæmpelse af ghettodannelse?«
Jens Peter Vernersen (S), 2004-10-20:
Nu har vi været gennem disse to spørgsmål om guldkalvene, som ministeren altså også kalder dem nu, og det sidste spørgsmål er så: Hvilket formål tjener det at give støtte til pensionerede kalveproducenter og deres arvinger, uden at der er fastsat nogen udløbsdato?
At konsekvenserne er, at man får vedtaget halvdelen af EU’s budget med støtte af Dansk Folkeparti, som i øvrigt er lodret imod EU, har man åbenbart valgt at se stort på i sin iver efter at få denne ordning, som tilgodeser dansk landbrug, gennemført.
Jeg må forstå ministeren sådan, og derfor også spørgsmålet om det tjener noget formål.
Jeg vil godt høre, om ministeren er enig i det.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-20:
For jeg synes ikke, der bliver svaret på de spørgsmål, der bliver stillet.
Af bilagene fremgår det jo klart, at den daværende fødevareminister var fuldt orienteret om, hvad der ville ske.
At hun har sovet i timen, er selvfølgelig en mulig årsagsforklaring.
Men finder ministeren ikke, at det faktisk er ret vigtigt at få afklaret, hvad der skete dengang, det historiske i det?
Vi må jo erkende, at den danske regering gjorde sit arbejde overordentlig dårligt, muligvis fordi man ikke havde sat sig ordentligt ind i tingene, men muligvis også fordi den daværende minister ikke anså det for at være noget særligt problem; det gør så den nuværende minister.
Vi kan vende tilbage til, hvordan vi så får det løst, men jeg synes ikke, det kan være rigtigt, at man lukker sagen omkring det historiske, for en regering må stå til ansvar for de fejl, den laver.
Det er, som om ministeren forsøger at få ansvaret til ligesom at forsvinde og ikke rigtig kunne placeres.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-10-20:
Jeg vil kun konstatere meget enkelt, og det tror jeg også at spørgeren er meget opmærksom på, at der er indgået et forlig om det, og det er også det forlig, jeg har overtaget og derfor også forhandler ud fra.
Det er en gennemførelse af de ting, det er en implementering af den CAP-reform, og det er vi meget optaget af.
Hvis jeg må sige det sådan til hr. Jacob Buksti, synes jeg måske, at det, man kan sige nu, er, at vi forsøger at rette noget, vi synes er en fejl, en uhensigtsmæssighed.
Vi bruger så megen tid på at diskutere: I hvilket øjeblik og på hvilket tidspunkt var det nu, det opstod?
Jeg er bare mere optaget af at få løst problemet.
Jeg synes, det er urimeligt, at man, når man er kvægpensionist og ikke er aktiv landmand længere, så kan få op til 37.250 kr. puljet hen på 1 ha og få det i støtte.
Det er jeg optaget af at løse, og det vil jeg da håbe at Folketinget også vil give mig opbakning til og hjælpe mig med.
For jeg synes, det er det, vi bør løse.
Og jeg siger, at det skulle undre mig, hvis der ikke i sådan et teknisk problematisk sæt regler kan opstå ting hen ad vejen, og der synes jeg, at man altid skal være indstillet på at prøve at se, om man kan rette det, når man ser, at der er en fejl.
Jacob Buksti (S), 2004-10-20:
Jeg synes måske nok, at ministeren skulle være bare en lille smule mere ydmyg i den her sag.
Ministeren står og siger, at det ikke bør være ubekendt for folketingsmedlemmerne.
Det er sådan set ikke det, vi spørger om; vi spørger, om det er ubekendt for ministeren, og det har vi sådan set ikke fået svar på.
Ministeren har da det problem, at implementering af den her sag er foregået rent dansk.
Den er efter samrådet, som ministeren henviser til, den 12. november 2003 i Fødevareudvalget, foregået alene efter kontakt mellem regeringen og Dansk Folkeparti og dansk landbrug.
Socialdemokratiet og andre partier har ikke været inddraget.
Så ministeren står nu i den situation, at han har et mandat til implementering af en landbrugsordning, som Socialdemokratiet er imod, fordi den har de her konsekvenser.
Det vil sige, at ministeren nu har et mandat til halvdelen af budgettet.
Hvordan tror ministeren, han får et mandat til hele budgettet?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-10-20:
Nu har jeg jo sådan set kun haft muligheden for at diskutere det her i et par måneder, men jeg tror, at man generelt skal passe meget på med at sige, at der er nogle af modellerne, der er fuldkomne.
Det er der bl.a. nogle unge landmænd, der vil kunne komme meget i klemme med, når de skal starte på at blive landmænd, altså købe gårde osv.
Jeg synes, man skal passe meget på med det.
Det er derfor, jeg i hvert fald er meget opmærksom på, at vi skal prøve at løse problemet i stedet for.
Jeg kan jo ikke stå og sige, hvad hvert enkelt medlem har tænkt her, men jeg tror ikke – og det kunne jeg også forstå på det, Fischler sagde i Politiken, den avis, som hr. Jacob Buksti citerede fra – at meningen er, at man skal give til nogen, som ikke laver noget eller ikke har en produktion.
Det er den der beskrivelse af, hvad det vil sige at være aktiv landmand, som selvfølgelig er inde og vil blive brugt i de løsninger, vi har for det her.
Om betalingsrettigheder, det med, om det kan gå i arv, er der kun at sige, at de nye betalingsrettigheder bliver modtagerens personlige ejendom, og de kan ifølge EU-reglerne omsættes og gå i arv som andre formuegoder.
Det kan man bare generelt, så det er altså ikke noget, der følger af den ordning, som vi laver her.
Derfor er jeg bare nødt til at sige, at sådan noget er en personlig ejendom, og personlig ejendom kan gå i arv.
Jacob Buksti (S), 2004-10-20:
Jeg synes ikke helt, ministeren svarer på det, der er blevet spurgt om, nemlig om ministeren overhovedet var bekendt med det her, og om man ikke kendte konsekvenserne.
Når nu ministeren siger, at der åbenbart ikke har været fokus nok på den her urimelighed, betyder det så, at ministeren er enig i det, der stod i en leder i Jyllands-Posten for et par uger siden, nemlig: Den afgående fødevareminister, Mariann Fischer Boel, har »formentlig et kæmpeproblem, da hun enten har sovet i timen eller blot ladet stå til«?
Det er jo sådan, at det fremgår klart af det bilag, der lå til Europaudvalgets behandling den 6. juni 2003 – bilag 1011, 2002-03 – at det her kunne gå i arv.
Det er direkte nævnt i det referat, som jeg ikke må referere fra,
at Socialdemokratiet ikke kunne støtte mandatet, fordi man netop kunne se, at den model, man arbejdede med, ville føre til præcis de her konsekvenser.
Så sent som i søndags hedder det i Politiken om Direktoratet for FødevareErhverv: »Og her erkender man, at de danske myndigheder har været helt opmærksomme på, at nogle pensionerede kvægavlere kunne få hundredtusindvis af kroner i EU-støtte som en konsekvens af den metode, man valgte til implementering af landbrugsstøtte. »
I Danmark har man valgt en anden model end den, Kommissionen oprindelig foreslog.
Men konsekvensen er, at en lille del af støtten kan tilfalde kvægproducenter, der er gået på pension ...«
« Det kan da ikke være nogen overraskelse for ministeren, eller hvad?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-10-20:
Først vil jeg sige, at nu er der mange tal på bordet her, og jeg har spurgt Fødevareøkonomisk Institut, om de kunne prøve at udarbejde nogle oplæg, så vi kunne prøve at se nogle modeller, og jeg må sige, at mange af de tal, der er ude for øjeblikket, tror jeg at mange bagefter vil opleve har været unødvendige.
Jeg sagde i min besvarelse her, at det, vi er interesserede i, jo ikke er mælkesektoren, det er den resterende del af tillæggene for oksekødet.
Jeg vil også gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen, så jeg ikke bliver misforstået: Jeg kan ikke i dag stå og redegøre for, hvad hvert enkelt folketingsmedlem har vidst under en debat eller har noteret sig eller lagt vægt på.
Det, jeg sagde, var, at der ikke har været nok fokus på det, og det mener jeg helt klart.
Jeg håber og tror på, at man kan gå ind og løse det her.
Jeg siger også, at vi ikke med de to modeller, jeg har forklaret om, kan sige, om vi kan løse det fuldstændigt, for der er jo et gældende EU-regelsæt, som man skal finde det inden for.
Kommissæren sagde jo på rådsmødet i mandags, at han ikke ønskede at afhjælpe problemet gennem en ændring af EU-reglerne.
Det kunne man godt have gjort ved at ændre det loft, der er på hektarstøtten, eller den definition, der er på en aktiv landmand.
Det ønskede kommissæren ikke.
Til gengæld henviste kommissær Fischler til, at man kunne bruge en anden bestemmelse om omgåelse.
Mine embedsmænd har svært ved at se, hvordan den skal kunne anvendes, men vi tager selvfølgelig invitationen op og vil drøfte muligheden med Kommissionen.
Vi er altså meget optaget af at løse det her problem, og det tror jeg i grunden mange er enige med os i.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-10-20:
Ministeren ved jo godt, at det ikke er korrekt, at der ikke var fuld klarhed over den sag.
Dels var sagen beskrevet præcist i bilagene til de møder, der blev holdt.
Jeg så i dagbladet Jyllands-Posten, at der var næsten en halvsidesartikel, der helt klart, inden man tog stilling, beskrev, hvad det var, man gik i gang med – fuldstændig klart.
Det var jo ikke sådan, at der ikke var fokus på det.
Der var faktisk fuld fokus på det, og det fremgår jo også af de ting, der kom frem senere under forespørgselsdebatten, at der var fuld klarhed over det; det var en aftale, der var lavet mellem fødevareministeren og Dansk Landbrug.
Når ministeren nu siger, at der skal findes en ordning, så vil jeg da godt spørge, om partiet Venstre står bag det synspunkt.
Jeg har hørt, at ikke mindst Venstres fødevareordfører, hr. Jens Kirk, meget præcist har sagt, at han ikke vil tage disse mange penge fra landbruget, og her taler vi specielt om 100 landmænd, der får over 0,25 mio. kr. om året i støtte; det vil hr. Jens Kirk ikke røre ved.
Er det noget, ministeren mener, eller er det også noget, der er opbakning til i partiet Venstre?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-10-20:
Jeg håber også at have hr. Jens Peter Vernersens opbakning til, at jeg også er meget optaget af, at vi får løst problemet, for jeg synes trods alt, når vi sidder og kigger på det problem, der ligger foran os, at det virkelig væsentlige selvfølgelig er, at vi får løst det.
Jeg vil gerne sige, at det jo er meget kompliceret lovstof – det tror jeg de fleste ved, når de er inde at kigge på det – og jeg kan ikke i dag sige, om vi nu har set alle de ting, som kan gå hen og vise sig uhensigtsmæssige, men jeg vil til gengæld sige, at vi har et åbent sind, og oplever vi ting her, som vi synes er uhensigtsmæssige, så vil vi klart gå ind og prøve at se, om vi kan rette dem.
Og det er så også det, der sker her.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-10-20:
Tak for besvarelsen.
Jeg kan ikke lade være med, når jeg hører besvarelsen, at tænke på, hvilke materialer der blev lagt frem både i Folketingets Europaudvalg og i Fødevareudvalget for at beskrive konsekvenserne af den her ordning, som jo blev vedtaget af kun tre partier: Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Det er i øvrigt tankevækkende, at det er Dansk Folkeparti, der lægger stemmer til halvdelen af EU’s budget ved, at man på det her område kun kan få tingene igennem med Dansk Folkepartis stemmer.
Det var jo sådan, vil jeg gerne sige til fødevareministeren, at Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og SF fuldstændig var klar over, hvad det her havde af konsekvenser, nemlig at over 100 landmænd får over 0,25 mio. kr. i støtte år efter år uden tidsbegrænsning, og det er i øvrigt sådan, at hvis man ellers opfylder beskedne hektarregler, så kan det gå i arv.
Der var jo ikke noget som helst, der var uklart ved den her ordning, og derfor synes jeg, at vi i hvert fald må have en diskussion af: Hvad var baggrunden for, at man vedtog det, når man kendte konsekvenserne?
Hans Christian Schmidt (V), 2004-10-20:
Regeringen har redegjort for planen for implementering af reformen i Danmark via den såkaldte regionale hybridmodel så vel mundtligt som skriftligt.
Det er f.eks. sket i forbindelse med samråd i Fødevareudvalget den 12. november i fjor og regeringens besvarelser af en række spørgsmål fra Fødevareudvalget.
Derfor har alle Folketingets partier haft lejlighed til at gøre sig bekendt med modellen for reformens anvendelse i Danmark.
Det gælder også det forhold, at de producenter, der oppebærer en kvægpræmie i referenceperioden fra 2000-2002, ville være berettiget til et kvægtillæg i forbindelse med ansøgningen i 2005.
Kvægtillægget er et afkoblet tillæg, som ydes oven i værdien af den regionale basisstøtte.
Det er en direkte følge af den valgte model.
Problemet med de gyldne hektarer eller kvægpensionister, som jo er det, vi har oppe her, opstår, fordi der er mulighed for at koncentrere kvægtillægget på færre hektarer, end der lå til grund for produktionen tilbage i 2000-2002.
Herved kan kvægproducenter, som nærmest er ophørt med landbruget, men alligevel har nogle få hektarer jord, blive berettiget til betalingsrettigheder med en meget høj pålydende værdi, helt op til 37.250 kr. pr. hektar, et beløb, der er fastsat i EU-reglerne.
Det er rigtigt, at der ikke har været fokus nok på at undgå den åbenlyse urimelighed, som det er, at mere eller mindre ophørte oksekødsproducenter kan få disse meget høje støttebeløb.
Det problem skal, så vidt det er muligt, løses, som jeg også tidligere har tilkendegivet, og som jeg også kunne forstå på spørgeren at spørgeren er opmærksom på.
De løsningsmuligheder, som overvejes i ministeriet, er særlig følgende to: Den ene er en afvikling af kvægtillægget over tid.
Det er den mulighed, der også kaldes dynamisering af modellen, hvor der sker en afvikling af kvægtillægget over et antal år, således at støtten i stedet fordeles jævnt ud til alle producenter.
Ordningen vil alene omfatte tillæg for oksekød, ikke for mælkesektoren, og vil derfor ikke få voldsomme konsekvenser for kvægsektoren.
En anden mulighed er toldning af ekstrafortjenesten, og den mulighed indebærer, at hvis en landmand senest den 15. maj i år har reduceret sit areal gennem salg af jord eller bortforpagtning i 6 år eller mere, kan der foretages en toldning, dvs. en reduktion af kvægtillægget.
Reduktionen kan udgøre op til 90 pct. af det beløb, som skulle have været fordelt på de arealer, der siden er frasolgt.
Det er de to modeller, vi arbejder på, og jeg kan jo alt andet lige i dag ikke sige, om de her forslag kan løse det fuldstændigt, men vi gør, hvad vi kan.
Vi skal huske på, at der også er regler inden for EU, som det skal gennemføres under.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-10-20:
Jeg har stillet spørgsmålet for at få afklaret, om de konsekvenser, som der er af den aftale, var ukendte, da aftalen blev indgået mellem regeringen, Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti.
Jeg har selvfølgelig fulgt ministerens meldinger i pressen og ministerens tilsagn om, at det skal løses, men det, der er interessant, er, at det først er, når en sådan sag blusser op i pressen, at man begynder at lave disse ændringer, for man kendte jo fuldstændig konsekvenserne, da man lavede ordningen, og det vil jeg egentlig godt høre ministerens melding på.
»Var regeringen og partierne Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti, der stod bag EU’s landbrugsreform, ukendte med konsekvenserne af beslutningen om, at over 33.000 producenter skulle have et kvægtillæg på over 462 mio. kr., og at man derved også forgyldte pensionerede kalveproducenter og deres arvinger, uden at der er sat nogen udløbsdato på støtten?«