runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-21:
Jeg vil bare som supplement til det, som Venstres ordfører her har redegjort for, prøve at sige lidt om,
hvordan tingene egentlig forholder sig i relation til ændringerne af folkeskoleloven tilbage fra 1999, hvor man indførte § 4 a i folkeskoleloven.
Der har undervejs været lavet to opfølgninger, nemlig en i 2000 og en i 2001, og endelig i december 2002 kom så den rapport, som fru Gitte Lillelund Bech henviste til, nemlig rapporten fra PLS Rambøll, som viste, at 41 kommuner ikke levede op til lovgivningens bestemmelser.
Det korte af det lange er, og det, jeg gerne vil præcisere her, er, at der altså har været en væsentlig fremgang med hensyn til, hvilke kommuner der har fået gennemført de initiativer, som lovgivningen naturligvis foreskriver, at de skal tage.
Det allervigtigste og det, som en række af ordførerne har efterlyst, og som fru Gitte Lillelund Bech naturligvis ikke har en jordisk chance for at svare på, og det er derfor, jeg bad om ordet,
er: Hvad har man så gjort for at følge op for at sikre, at alle kommuner lever op til folkeskolelovens § 4 a?
Der udsendte vi, dvs. Undervisningsministeriet, et hyrdebrev til samtlige kommuner i august 2003, hvor vi redegjorde for folkeskolelovens § 4 a og naturligvis også understregede, at alle kommuner var forpligtet til at stille et sådant sprogstimuleringstilbud til rådighed for tosprogede børn i kommunen.
Blot denne lille servicemeddelelse, da jeg mener, det er oplysninger, som fru Gitte Lillelund Bech ikke har en jordisk chance for at give ordførerne.
Så for at vi ikke skal forlænge debatten med noget, som regeringspartiernes ordførere i mine øjne ikke har chance for at svare på, blot denne servicemeddelelse på nuværende tidspunkt.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-04-21:
Jeg har fuld tillid til, at
når det her lovforslag bliver implementeret, inklusive den vejledning, som undervisningsministeren skal udarbejde, hvor det i øvrigt fremgår af L 194 og til dels også af L 195, hvad indholdet vil være, vil vi opleve, at kommunerne faktisk vil få noget i hånden, at de vil få et redskab, så de kommuner, som siger, at det skyldes, at de ikke kan finde ud af det, nu får mulighed for, at de rent faktisk kan finde ud af det.
De kan se, hvad der er best practice, hvordan man griber det an andre steder.
Jeg synes, det er væsentligt at sige, at det her er et område, som vi har fulgt tæt, både før vi kom i regering og nu, hvor vi er kommet i regering, og vi tror på, at dansk er nøglen til integration.
Det er simpelt hen derfor, at vi fremsætter lovforslaget, inklusive det med undervisningspligten.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-21:
Jeg kan forstå, at der er nogle kommuner, der først lige nu har fået flygtningebørn, og at de derfor har brug for en særlig støtte, men hvorfor så ikke lave en vejledning?
Der er nogle kommuner, der ikke giver det, det var begrundelse for lovforslaget, og så laver man så en undervisningsforpligtelse for børn ned til 3-års-alderen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-04-21:
Jeg mener rent faktisk, at det her lovforslag lige præcis er der, hvor vi siger til kommunerne: Nu skal I, kære venner.
Derudover er det også et spørgsmål om - og det har jeg svaret både fru Anne Baastrup og til fru Pernille Falcon - at der stadig væk er forældre, som ikke sender deres barn til sprogstimulering, selv om barnet har behovet for sprogstimulering.
Selv om tilbuddet om sprogstimulering er der, sender de ikke deres barn til sprogstimulering, og derfor har vi faktisk børn, som starter i den danske folkeskole i 1. klasse eller børnehaveklasse, som ikke kan tale dansk, selv om de er født og opvokset i Danmark.
Det er faktisk det, som jeg synes er den væsentlige pointe.
Det her er et spørgsmål om at give børnene mulighed for at lære dansk, således at de kan tage en uddannelse
, og uddannelse hænger i min verden meget tæt sammen med integration, og derfor synes jeg, det er yderst fornuftigt at gå denne vej. Det har været meget vigtigt for os, at man i lovforslaget rent faktisk siger, at det er undervisningspligten, så forældrene kan vælge et tilbud, som står mål med, hvad det kommunale tilbud måtte være, eller hvad det kommunale tilbud ovre på den anden side af kommunegrænsen for den sags skyld måtte være.
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
op for, at kommunerne fik mulighed for tidlig sprogstimulering gennem et kommunalt tilbud om sprogstimulering til tosprogede børn.
I 1998 blev det fulgt op med en forpligtigelse til kommunerne om at tilbyde sprogstimulering til de tosprogede børn.
Denne forpligtelse blev så i 2002 ændret til at omfatte børn helt ned til 3-års-alderen.
Erfaringerne med sprogstimulering er sådan set gode.
Undersøgelser foretaget af PLS Rambøll peger ligeledes på, at den tidlige kontakt med familierne, samarbejdet om barnets faglige mål og det skoleforberedende samarbejde har resulteret i bedre forældresamarbejde omkring barnets skoleforløb.
PLS-rapporten anbefaler, at der forskningsmæssigt søges dannet et bedre overblik over effekten af den tidlige sprogstimulering.
Det synes vi sådan set er en god idé, som vi støtter og mener der bør følges op på for at skabe os et bredere grundlag, når vi diskuterer tosprogedes vanskeligheder.
Socialdemokratiet er enig i målsætningen med det her lovforslag, hvor det første er L 194, nemlig at give tosprogede børn de bedste muligheder for at kunne få en god start og klare sig godt i det danske samfund i uddannelserne og senere på arbejdsmarkedet.
Det betyder også, at vi er nødt til at hjælpe de børn, der har sproglige problemer, så tidligt som muligt og så effektivt som overhovedet muligt.
Det foreliggende forslag, L 194, indebærer en stramning
af vores integrationskrav over for tosprogede familier.
Lovforslaget indebærer, at tosprogede børn, såfremt en sagkyndig vurderer, at de har behov for sprogstimulering i førskolealderen, modtager sprogstimulering.
Eller sagt mere klart: Vi kræver, at forældre lader deres børn modtage sprogstimulering, såfremt de har brug for det.
Men der er behov for yderligere regler, når blot enkelte forældre fravælger sprogstimulering af deres børn, hvad enten det nu er med en begrundelse om, at sprogtilbuddet ikke er placeret i nærheden af bopælen, eller hvad der ellers ligger til grund for en afvisning.
Det er nødvendigt i den forbindelse at understrege, at vores støtte til dette lovforslag ikke handler om at begrænse forældrenes og familiernes selvbestemmelsesret.
Vi støtter ikke forslaget for at straffe forældrene, men vi støtter dette forslag for at sikre børnene den bedst mulige start i skolen.
L 195 indebærer, at også private grundskoler kan tilbyde sprogstimulering.
Socialdemokratiet så gerne, at der blev stillet en række skærpede krav til de private skoleformer om indhold og et skærpet offentligt tilsyn.
Der har jo været flere uheldige eksempler med mere eller mindre ekstremistiske skoler.
Jeg skal meddele, at vi på det foreliggende grundlag godt kan støtte denne ændring af loven om de frie skoler.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Hvilket fagligt grundlag støtter Socialdemokratiet sig på, når nu man er kommet frem til, at tvang altså er den bedste måde at få 3-årige børn til at lære dansk på?
Hvilken forskning er det?
Hvilke anbefalinger er der f.eks. i PLS-rapporten, som trækker i retning af, at det her er den kloge måde at gøre det på?
Louise Frevert (DF), 2004-04-21:
Jeg synes ikke, det er nødvendigt at gå ind i en nærmere polemik om, hvad der er tvangsmæssigt, og hvad der ikke er tvangsmæssigt.
Tværtimod kunne man eksempelvis sige det på denne her måde: Det er faktisk et ret godt tilbud, som forældrene får.
Jeg tror ikke, at forældre, der er ansvarlige over for deres børn, ikke er interesseret i at få deres børn til at lære dansk.
Det er ud fra min bedste overbevisning, at hvis man vil sine børn det bedste, og det uanset hvor man kommer fra, så vil man gerne have, at de skal kunne klare sig ordentligt i et samfund, og i det her tilfælde er det det danske samfund.
Derfor er det da alfa og omega, at man får sine børn til at lære dansk.
Det er til gengæld ikke alle forældre, der måske selv vil være kapable til at kunne lære børnene dansk.
Derfor anser vi det her for at være alle tiders gode tilbud.
At fru Pernille Falcon vil kalde det tvang, er helt for ordførerens egen regning.
Det her kan også ses som et godt tilbud, og at det vil være at tvinge noget ned over hovedet på nogen, er vi slet, slet ikke enige om, tværtimod ser vi det her som en obligatorisk del af undervisningen.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Jeg forstår sagtens, at Dansk Folkeparti kan være begejstret for tvangsmæssige foranstaltninger, for det er jo den model, man primært ønsker at bruge til en integrationsindsats.
Det kommer ikke så meget bag på mig.
Men jeg vil egentlig godt hive fat i noget andet, og det drejer sig om: Hvad er baggrunden for, at man fra Dansk Folkepartis side finder, at det skal ske som et undervisningsmæssigt tilbud i stedet for et tilbud om at komme i daginstitution og gennem leg lære at bruge det danske sprog?
Hvad er baggrunden for, at man ikke i højere grad kunne ønske at bruge de redskaber, der er dér?
Så vil jeg også gerne spørge fru Louise Frevert, om hun er bekendt med, at der i mange kommuner ikke i daginstitutionerne er afsat tilstrækkelige ressourcer til, at man kan varetage sprogstimulationen for så vel de danske som de tosprogede børn.
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Nu ved fru Bodil Kornbek jo udmærket, at det her er forligsstof, og at vi er nogle forligspartier, som sidder og arbejder med det her.
Sådan er det inden for alle mulige andre forlig, også forlig som fru Bodil Kornbek er med i, og derfor er det ikke et fuldt forslag, der dækker alle børn, hvad enten de er etniske danskere eller de er tosprogede. Men som jeg gav udtryk for både tidligere og i mit svar lige før til fru Bodil Kornbek, så vi gerne, at det her var noget, der omfattede alle børn.
Bodil Kornbek (KD), 2004-04-21:
Jeg er glad for at få det meget klare, præcise svar.
Så endnu en gang: Kan jeg så have en forventning om, at hr. Thomas Adelskov og Socialdemokratiet dermed vil stille et ændringsforslag til det her lovforslag?
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Det mener jeg sådan set vi allerede tidligere har sagt at vi egentlig gerne så.
Bornholm gør det i øvrigt over for alle forældre, uanset om de er danske eller tosprogede.
Bodil Kornbek (KD), 2004-04-21:
Hr. Thomas Adelskov får det til at lyde, som om det at sige nej til sprogstimulering kun er noget, tosprogede forældre gør.
danske forældre, som siger nej til sprogstimulering af deres børn, hvor børnene endda i den grad har brug for sprogstimulering, fordi deres udvikling af sproget i den grad er mangelfuld?
Skal de børn ikke have undervisningspligt, skal de forældre ikke tvinges til, at deres børn også skal modtage sprogstimulering?
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Sådan som den praktiske hverdag fungerer, så er der jo en lang række foranstaltninger, man i kommunen sætter i gang.
Men ellers hører det, som ordføreren ganske rigtigt siger, under serviceloven, og det er nøjagtig de samme regler, der gælder, hvis forældrene ikke overholder undervisningspligten i al almindelighed.
Der er sådan set ikke noget nyt.
De samme regler, som i dag gælder for et barn, der som 5-årig skulle starte i børnehaveklasse eller skulle starte i skole som 6-årig, vil nu også gælde på det her område.
Det er der
intet nyt i, der er ikke nogen opstramning eller noget som helst andet i det her lovforslag.
Lad mig så lige føje til, at ordføreren snakker meget om, hvad der sker i folkeskolen.
Der er også mulighed for, at forældrene selv kan vælge et sprogstimuleringstilbud, der for den sags skyld udmærket kan ligge i hjemmet, men hvor der, ligesom når det drejer sig om den almindelige undervisningspligt, er en kommunal forpligtelse til at føre tilsyn med, at sprogstimuleringen er tilfredsstillende.
Nu er det sådan set ret enkelt: Der er forældre, der fravælger sprogstimulering til deres børn af forskellige årsager, og vi har prøvet at afdække alle de årsager, der kunne være til det, og har fået en lang række notater, der viser, hvordan kommunerne har meldt tilbage om, hvordan man gør i de enkelte kommuner, bl.a. også hvilke årsager forældre angiver til fravalg.
Der er f.eks. forældre, der fravælger et sprogstimuleringstilbud, fordi det ikke lige ligger i nærområdet.
Nu kan det måske af rent praktiske hensyn være vanskeligt i en kommune at placere sprogstimuleringstilbud i hver enkelt families nærområde, og derfor er det sådan set efter min bedste overbevisning ikke nogen gyldig grund til at undlade at give et barn den mulighed for sprogstimulering.
Vi ønsker, at alle børn klarer sig godt og kan tale dansk, når de starter i folkeskolen, og dette lovforslag er ikke lavet til de mange, mange tosprogede forældre, som sagtens kan se det fornuftige og det nødvendige i, at deres børn klarer sig godt på det danske sprog.
Det er lavet for den lille gruppe, som i dag ikke kan se det, hvor vi er nødt til at sige, at af hensyn til børnene laver vi lovgivning.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-21:
Der er jo enighed her i Folketinget om, at det er godt, at børn kan tale dansk på et ordentligt niveau.
Det synes jeg ikke at vi skal diskutere.
Men det, der jo bare er meget interessant, er den socialdemokratiske ændring af, hvornår man skal starte i folkeskolen.
Det, lovforslaget lægger op til, er jo, at man reelt skal starte med at have en undervisningspligt som 3-årig.
Har Socialdemokratiet i forhandlingerne overvejet at pege på muligheden for pædagogiske fripladser?
De kommuner, der går ind i et aktivt samarbejde med forældrene og tilbyder pædagogiske fripladser i daginstitutioner, har stort set hundrede procent opbakning fra forældrene.
Det burde Socialdemokraterne vide.
Har det tema været rejst under forhandlingerne
, og hvorfor er man ikke gået den vej i stedet for?
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Vi tvinger sådan set også i dag familierne til at give deres børn undervisning, altså med den undervisningspligt, der omhandler skolealderen.
Det, vi sikrer os nu, er, at når børnene begynder i skole, så har de også de sproglige færdigheder, så de kan klare sig i skolen. Så enkelt er det.
Det er i øvrigt heller ikke nogen hemmelighed, at Socialdemokratiet sådan set gerne så, at vi udvidede undervisningspligten til at omfatte børnehaveklassen.
Det har vi diskuteret i forbindelse med folkeskolereformen.
Vi er så endt med at lave nogle formålsformuleringer for børnehaveklasserne, men ikke så langt, som vi gerne så, og ikke så langt, som vi gerne gik.
Det handler simpelt hen om, at vores ønske er at give de unge mennesker og børnene det bedste udgangspunkt for at kunne klare sig i det her samfund.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Nu er det meget usædvanligt at have undervisningspligt helt ned til 3-års-alderen, og jeg vil da gerne høre, om man har tænkt sig at gennemføre undervisningspligt helt ned til 3-års-alderen generelt for alle børnene i Danmark, eller om det kun er for de tosprogede børn med sprogstimuleringsbehov.
Det var ikke mit synspunkt, at man skulle gennemføre sådan noget tvangsmæssigt.
Det, jeg fremførte, var, at man har positive erfaringer fra det frivillige tilbud.
Jeg vil meget gerne anfægte, at der vil komme de samme positive erfaringer ud af nogle tvangsmæssige foranstaltninger.
Det er ikke min erfaring, at tvangsmæssige foranstaltninger over for forældre og familier giver de samme positive resultater som frivillige ordninger, og jeg kan godt have en stor bekymring for, at man rent faktisk kommer til at ødelægge en meget positiv indstilling fra en stor forældregruppes side, hvis man går hen og gør det til tvangsmæssige foranstaltninger.
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
For det første vil jeg sige, at vi egentlig er tilhængere af, at alle børn skulle have et tilbud om sprogstimulering, såfremt de har behov for det, og det er sådan set også princippet bag lovgivningen i dag.
Men i princippet er vi sådan set enige i, som jeg også forstår ordføreren, at alle børn, såfremt de har behov for det, skulle have den pligt, og det er vi villige til også at diskutere.
Jeg er også enig med ordføreren i, at der er meget gode erfaringer med dem, der gør det frivilligt, men det handler sådan set ikke om dem, der allerede i dag har forstået visdommen i at lade deres børn blive sprogstimuleret tidligt, så de kan klare sig godt med det danske sprog.
Det er sådan set de familier, som ikke har forstået visdommen bag det, og som afviser at tage imod tilbud om sprogstimulering, på trods af at det er godtgjort, at deres børn har behov for det.
Det er dem, vi med det her lovforslag ønsker at få fat i, således at børnene får det bedste udgangspunkt.
Så kan man altid diskutere frivillighed.
Der er meget frivillighed i det danske samfund, men der er f.eks. ikke frivillighed om, hvorvidt man vil modtage undervisning.
Der er en undervisningspligt i det danske samfund, og det skyldes ikke, at vi ønsker at please forældrene, næ, det skyldes, at vi ønsker at give børnene det bedste udgangspunkt.
Nu ønsker vi også med det her forslag at lave en undervisningspligt, der omfatter sprogstimulering, for at give de tosprogede børn det bedste udgangspunkt.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-21:
Er det ikke korrekt, at det, rapportens konklusioner bygger på, er frivillige tilbud, som er etableret, og hvor der er etableret et samarbejde med forældrene, hvor man har motiveret forældrene til, at deres børn indgår, og hvor de frivilligt deltager, og at det er en del af baggrunden for ordningens store succes?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet, jeg gerne vil spørge Socialdemokratiet om,
er: Har man i Socialdemokratiet gjort sig nogen overvejelser over, hvilken ekstra støtte der burde være i børnehaverne for at sikre en tilstrækkelig sprogstimulation af så vel de danske børn som de tosprogede børn for at sikre en tilstrækkelig sprogudvikling?
Det er fremgået af et af høringssvarene, at det også er et problem rundtomkring i kommunerne, og det er da også min egen erfaring.
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
I den redegørelse, der blev fremlagt sidste år, R 9, er der et helt afsnit i min kopi her på side 5 og 6, i hvert fald afsnit 5, der handler om effekten, hvor kommuner peger på den effekt, der er kommet ud af det, og hvor skoler, altså skoleledelserne, peger på, hvad de har fået af effekt af det her.
De peger netop på, at man rent faktisk har meget bedre erfaringer med samarbejdet med forældrene, og at man har meget bedre erfaringer med indskolingen af de tosprogede børn.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Jeg synes ikke, jeg helt får svar på mit spørgsmål.
Men jeg har bare ikke set en eneste rapport eller hørt en eneste forsker sige: Den bedste måde at sikre på, at alle børn i Danmark kan tale dansk, når de kommer i skole, er ved at lave tvungen undervisningspligt for 3-årige.
Jeg har ikke læst det nogen steder, men jeg vil gerne gøres klogere af hr. Thomas Adelskov.
Hvor er ekspertisen?
Hvad er det for en ekspertise, man læner sig op ad?
Thomas Adelskov (S), 2004-04-21:
Som det fremgår af både redegørelsen og PLS-rapporten, er der sådan set gode erfaringer netop med at lave sprogstimulering for tosprogede børn.
Derfor er der grund til også at gøre det
Det er derfor, vi støtter det her lovforslag, hvor vi jo i princippet går ind og ændrer på skolepligten, altså vi sænker skolepligten for den her gruppe børn.
Det er sådan set ikke af hensyn til forældrene; det er af hensyn til børnene.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-21:
Hvis man anvendte daginstitutionerne som sprogstimuleringssteder, så tror jeg nok, at de ligger ganske geografisk spredt.
Mit næste spørgsmål er: Hvilke sanktioner har Socialdemokratiet forestillet sig, at forældrene skal mødes med, når de står i den situation, at de efter kommunens opfattelse ikke lever op til undervisningspligten af den 3-årige?
Skal barnet tvangsfjernes?
Hvilke andre elementer i serviceloven skal sættes i værk, hvis det er, at man ikke overholder undervisningspligten for en 3-årig?
Line Barfod (EL), 2004-04-21:
Jeg er godt klar over, at der har været forskellige retningslinjer i amterne, men nu taler vi jo om lovgivning, og det er det, der gør en forskel.
Vi skal som lovgivere forholde os til, om vi ønsker at indføre en forskelsbehandling med lovgivningen, og jeg vil gerne høre fra Venstres side, hvorfor man har valgt denne forskelsbehandling.
Det er det ene spørgsmål.
Mit andet spørgsmål er, om Venstre mener, det er på tide, at vi får ændret loven, så også lesbiske får adgang til kunstig befrugtning.
Vi har diskuteret det tidligere, og afgørelsen blev udskudt til denne revision af loven.
Men det er altså ikke kommet med, og derfor vil jeg gerne høre Venstres stillingtagen til spørgsmålet og også høre, om der er en samlet stillingtagen i Venstre, eller om der også her er uenighed i gruppen.
Lone Møller (S), 2004-04-21:
En gang imellem har jeg lidt svært ved at finde ud af, hvad der foregår oppe i hovedet på os politikere med hensyn til konsekvens og handling.
Fru Birthe Skaarup er meget, meget bekymret over alt det administrative arbejde, som nu skal sættes i værk, hvis et amt eventuelt skulle finde på at benytte sig af at prøve at opkræve gebyr.
Jeg vil gerne bede fru Birthe Skaarup om at fortælle mig: Hvad er lige nøjagtig forskellen på det og så, at patienter fremover skal betale for tolkebistand, som jo også vil kræve et administrativt arbejde, og som klart vil give en uens behandling i sundhedsvæsenet?
Jeg vil gerne høre fru Birthe Skaarup forklare mig, hvad forskellen er.
Line Barfod (EL), 2004-04-21:
For at fortsætte spørgsmålet fra hr. Naser Khader er det jo et spørgsmål om forskelsbehandling.
Hvis en familie i forvejen har fire børn, som er dine og mine børn, kan den godt få kunstig befrugtning for at få yderligere et barn, mens de, der har et fællesbarn i forvejen, ikke kan få kunstig befrugtning.
Så bliver der da en forskelsbehandling, og det vil jeg godt høre Venstres begrundelse for.
Jeg vil også gerne vide: Hvor mange penge skal behandlingen koste, før man indfører forskelsbehandling?
Og så vil jeg gerne høre, hvordan man tjekker, om de børn, familien har i forvejen, er fællesbørn eller ej.
Skal man til at aflevere dna-test, eller hvordan har Venstre tænkt sig, det skal foregå?
Villy Søvndal (SF), 2004-04-21:
Jeg forstår ikke helt, at forsvarsministeren ikke har forberedt sig på spørgsmålet, for det er jo stillet allerede i fredags, det vil sige, at forsvarsministeren jo har haft lang tid til at forberede svaret.
Når ministeren ofte hævder, at offentlighedshensynet er begrundet i andre landes ønske om, at ting ikke offentliggøres, må det vel være nærliggende at svare på spørgsmålet ved at gå ind i en undersøgelse, der hedder, hvordan de håndterer det f.eks. i USA. Jeg blev selv lidt overrasket, da jeg blev gjort opmærksom på af en journalist - nu skal jeg ikke nævne navne - at hvis man går ind på Google-søgemaskinen og søger på det ord, der hedder unclassified, altså ikkeklassificeret, så kan man finde det amerikanske efterretningsvæsens vurdering af sikkerhedssituationen i Irak dateret oktober 2002. Giver det ikke anledning til overvejelse, at amerikanerne kan det?
er man så ikke nødt til at sætte sig ind i, hvor langt andre lande er villige til at gå?
Svend Aage Jensby (V), 2004-04-21:
Spørgsmålet lyder, om jeg vil redegøre for, hvordan andre lande håndterer større offentlighed om deres efterretningsrapporter.
Jeg har ingen viden om andre landes håndtering af deres klassificerede efterretningsrapporter, men jeg har bemærket, at andre lande fra tid til anden offentliggør uklassificerede rapporter af forskellig karakter.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-21:
Det er noget andet nu, det er bestræbelserne for at få
større offentlighed om, hvad der sker i efterretningstjenesterne.
Det danske efterretningsvæsen er - også efter ministerens opfattelse tror jeg - formentlig et af de mest lukkede efterretningsvæsener i hele verden.
Andre lande, England, USA, Sverige, går langt videre i åbenhed.
I USA f.eks. har der været en lang demokratisk proces frem og tilbage om at få deklassificeret så mange af de hemmeligstemplede dokumenter som muligt, og jeg vil godt bede forsvarsministeren redegøre for, hvordan andre lande håndterer større offentlighed om deres efterretningsrapporter.
»Vil ministeren redegøre for, hvordan andre lande håndterer større offentlighed om deres efterretningsrapporter?«