Høgni Hoydal (T), 2005-05-31:
Jeg skal ikke forlænge debatten så meget mere, men der er nogle ting, som jeg stadig væk gerne vil komme ind på, og som jeg ikke kom ind på i mit første indlæg.
Det er præcis spørgsmålet om disse områder, som Danmark i dag administrerer på vegne af Færøerne og Grønland.
De seneste dage har vi behandlet lovgivning for Færøerne og Grønland, dels en overtagelseslov for Færøerne, dels en såkaldt bemyndigelseslov for Færøerne og Grønland på det udenrigspolitiske område.
Jeg vil gerne spørge udenrigsministeren, om han ser en klar sammenhæng mellem det, der sker med Danmarks EU-integration, og så den lovgivning, der nu er fremlagt for Folketinget.
For som jeg nævnte i mit første indlæg, ville den langt enkleste løsning på de konflikter og unødvendige kollisioner, som kommer, når Danmark og Færøerne har interessekonflikter, være, at Færøerne og Grønland selv bestemte i udenrigsog sikkerhedspolitik osv. Derfor ville jeg spørge udenrigsministeren, om han ikke mener, at det er muligt, at vi bare kan overtage disse områder, i takt med at Danmark integrerer dem i EU.
For hvis jeg har læst den lovgivning ret, som ligger vedrørende overtagelse af udenrigspolitik, så slås det der fast med syvtommersøm, at Færøerne ikke kan agere selvstændigt på præcis disse områder, som integreres i EU.
Jeg synes faktisk også, det er et demokratisk problem i denne debat, at vi på meget kort tid behandler lovgivning, der også kan få betydning for vores muligheder for at finde en egen løsning over for EU.
Derfor vil jeg meget gerne spørge udenrigsministeren, om han kan belyse nærmere, hvordan den danske regering ser på dette.
Kan vi overtage sikkerhedspolitik, udenrigspolitik, valutapolitik og statsborgerskab f.eks.?
Kan vi gøre det, i det øjeblik Danmark lægger disse ting ind under EU?
For hvis vi ikke kan gøre det, har vi altså et stort demokratisk problem med, at Danmark integrerer disse områder i EU, uden at vi har nogen selvbestemmende virkning på dem, men kun det, som udenrigsministeren kalder at inddrage os i beslutningerne.
Lad os nu igen tage hvalfangstspørgsmålet, det er det mest enkle eksempel at tage.
Der siger udenrigsministeren, at man skal have en fælles holdning i det såkaldte rigsfællesskab, men vil Danmark skulle være forpligtet af en EU-vedtagelse på hvalfangstområdet?
Lad os nu sige, at Danmark er formand for EU og skal fremføre EU's synspunkter i IWC.
Kan vi så have et Danmark I, der har et synspunkt sammen med EU, og så et Danmark II, som har et synspunkt på vegne af Færøerne og Grønland, eller hvordan kan vi forestille os slige situationer?
Det synes jeg belyser meget klart dette problem.
Så vil jeg igen komme ind på, at det altså ikke er den nordatlantiske gruppe, der har rejst problemet vedrørende Danmarks EU-integration.
Grunden til, at vi har denne debat i dag, og grunden til, at vi ønsker at afklare det, er, at vi i disse dage behandler Danmarks tiltrædelse af EU's forfatningstraktat.
Den ligger her i Folketinget.
Derfor må jeg opponere imod, at man ligesom siger, at de færøsk og grønlandsk valgte folketingsmedlemmer ikke kan bede om en undersøgelse af konsekvenserne for Færøerne og Grønland.
Det skal man spørge regeringen derhjemme om.
Nu har de ikke noget imod det, men jeg synes, det er en undervurdering af de færøske og de grønlandske folketingsmedlemmers mandat, at vi ikke har krav på at få disse ting belyst, så det vil jeg gerne opponere imod.
Som helhed vil jeg sige, at det vil tjene Danmark til stor ære, at man lavede disse undersøgelser, at man fik hver sten vendt i denne sag, så man undgik den vej, som debatten ser ud til at gå ind på nu, nemlig at vi føler, at der er et eller andet, som man enten meget nonchalant bare vil afvise, eller noget, man ikke vil have frem i lyset.