runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Nu kan hr. Bjarne Laustsen, som oven i købet smilede tilbage til mig, da jeg sagde det, jo forvisse sig om, at det, jeg sagde om Støvring, var sagt i en venlig tone.
Det var for at nævne hans by, hvor han bor, og ikke så meget andet.
Jeg har i øvrigt selv en søster, der bor der, så det er der ikke noget galt i.
Det er der ikke nogen grund til at gøre nogen sag ud af.
Det er der heller ikke med hensyn til det andet.
Det er jo fuldstændig ligegyldigt at diskutere nogle forslag, som er ikkeeksisterende.
De forslag er ikkeeksisterende i dag, og de forslag vil ikke blive fremlagt igen næste år; det kan jeg godt garantere, sådan er det.
Så hr. Bjarne Laustsen kan være ganske rolig.
Det, der så kan blive lidt interessant, er jo, om hr. Bjarne Laustsen eller måske hr. Ole Vagn Christensen her senere på dagen vil fortælle lidt om, om der står noget om dagpenge i det der hemmelige velfærdsoplæg, som tilsyneladende huserer i den socialdemokratiske lejr.
Men det kan vi jo vende tilbage til, når vi når frem til de ordførerindlæg.
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg sige, at jeg ikke vil afskrive mig retten til at kunne gå ind - hvis der falder dom om et eller andet eller der kommer andre anvisninger fra Arbejdsmarkedsdirektoratet, eller hvad det måtte være, om uhensigtsmæssigheder i systemet - og foretage nogle småjusteringer. Dem er der altså gennem årene blevet foretaget ret mange af, og derfor synes jeg, det er fornuftigt, at man vælger en formulering, der hedder grundlæggende ændringer.
Jeg kan igen garantere, at der kommer ikke nogen forslag om grundlæggende ændringer af systemet, førend de betingelser, som jeg har nævnt flere gange, er opfyldt.
Til hr. Anders Samuelsen: Det er ikke Venstres politik, at der skal være et obligatorisk, altså et tvangsmedlemskab af a-kasser.
Og med hensyn til det med at vinde en, nej, ikke vinde en folkeafstemning - det kan vi vende tilbage til på et andet tidspunkt - men vende en folkestemning, så er Det Radikale Venstre nok ikke lige det parti, jeg vil spørge til råds i den sammenhæng.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-17:
Jo, vi kan jo også lave aftaler, og jeg er helt sikker på, at hr. Bent Bøgsted udmærket kender regeringens forslag til »Flere i arbejde« og hele det forarbejde, der lå.
Der var to ting.
Den ene var, at man ville have halve dagpenge for de 25-30-årige.
Det afviste vi.
Det var en af de ting, regeringen gav os, for vi sagde, at hvis vi skal lave nogle aftaler om alt det andet, så skal det væk, det vil vi ikke høre mere snak om.
Og det er jo heller ikke sådan, vel?
Så derfor har vi også diskuteret dagpengene i »Flere i arbejde«, og derfor er det jo ganske berettiget at sige, at vi føler os en smule snydt, når man alligevel kommer og tager dagpengene op.
Det var det samme med produktionsskoleydelsen osv. Men da de to forslag kom frem, var det ikke et spørgsmål om forenkling, det er i hvert fald ikke det, hr. Jens Rohde har påstået, for der var denne her regel om 12-måneders-perioden, og ville den ikke ramme ganske almindelige lønmodtagere?
Desuden havde regeringen sagt, at det her forslag med hensyn til besparelserne på dagpengeområdet, ikke skulle omfatte fiskeindustrien.
De to forslag, der kom frem, ville de ikke også ramme fiskeindustrien?
Det vil jeg bare gerne lige have at vide.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-17:
Jeg ikke alene lytter til hr. Jens Rohde, jeg tror også på hr. Jens Rohde.
Nogle vil måske sige, at det er naivt, men o.k., jeg tager chancen.
Hr. Rohde fortæller heroppefra: Regeringen har ingen planer om ændring af dagpengesystemet på denne side af et valg, og skulle der være planer om ændringer efter et valg, så vil det blive fremlagt i valgkampen.
Sådan forstår jeg hr. Rohde; det siger han klart og tydeligt.
Fair nok.
Men så er det, jeg bare ikke forstår, hvorfor man så laver den usikkerhed ved at fremsætte et forslag til vetagelse, hvor man ikke skriver det, men lige præcis skriver ingen »grundlæggende ændringer«, når alle og enhver ved, at man ikke selv opfattede den meget store ændring, man fremlagde i forbindelse med finansloven, som grundlæggende.
Derfor et besparelsesforslag til hr. Jens Rohde: Fjern ordet grundlæggende.
Det skulle der ikke være nogen problemer i, så vidt jeg forstår hr. Jens Rohde.
Så fjern ordet
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Jeg kan bare sige, at det svar, jeg giver, bygger på en konkret sag, hvor ministeren har foretaget en konkret vurdering og har fundet, at det var en rimelig løsning.
Så skylder jeg at sige til fru Karen Klint, at det, der er blevet sagt til mig af kirkeministeren, er, at Henrik Gade Jensen tilkendegav, at han ønskede at fratræde sin stilling, fordi han ikke ønskede at blive en belastning for kirkeministeren, og at ministeren var enig i den vurdering ud fra den presseomtale, der har været af Henrik Gade Jensen.
Klaus Hækkerup (S), 2003-12-17:
Nu kan enhver jo komme og sige, at en handling foretages ud
fra en konkret vurdering i en konkret sag, men hvilke omstændigheder er det, der har ført til, at en konkret vurdering af denne sag medfører, at der skal ydes et halvt års fratrædelsesgodtgørelse?
Er det, fordi den pågældende kommer og siger, at han gerne vil være en flink fyr, der ikke belaster ministeren, og ministeren så siger: Det er jeg søreme glad for, her har du et halvt års eftervederlag?
Kan enhver HK'er, der siger op, gå ind til ministeren og sige: Jeg vil nødigt være en belastning for staten, jeg vil nødigt være en belastning for ministeren?
Og vil ministeren så sige: Værsgo, her har du et halvt års eftervederlag?
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-17:
Nu er det selvfølgelig vigtigt at holde fast i det udgangspunkt, at det er skatteydernes penge, vi snakker om, og jeg forstår også hr. Klaus Hækkerups spørgsmål på den måde, at det handler om, hvilke regler der findes, altså hvilke grænser der er.
Men det spørgsmål, der står tilbage, er: Kunne det finde sted rent teoretisk?
Kunne man teoretisk set forestille sig det?
Eller er der overhovedet ikke nogen grænser for, hvor meget man må give inden for rammerne af et konkret skøn?
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Svaret er det samme, som jeg allerede har givet hr. Klaus Hækkerup: Der findes et regelsæt, det ligger, om jeg så må sige, uden for de gældende overenskomster, og i denne konkrete sag har ministeren fundet, at ud fra de oplysninger, ministeren havde, var det rimeligt at gøre, som hun gjorde.
Det er også det, jeg har tilkendegivet.
Hvis man vil diskutere det rimelige i sagen, skal man selvfølgelig spørge den minister, der har truffet beslutningen, og det vil jeg opfordre til.
Det er også et svar til hr. Søren Søndergaard: Her er der tale om en konkret sag, hvor der er foretaget en vurdering af ministeren, og det er så det.
Hvis man ikke er enig i vurderingen, må man spørge ministeren og få begrundelserne for den.
Men jeg vil blot sige, at det er jo ikke alle, der bliver udsat for den presseomtale, som ministerens pressechef var udsat for, og begrundelserne for, at vedkommende ønskede at sige op, må man drøfte med den pågældende minister.
Det er en konkret vurdering, som jeg ikke skal gøre mig til dommer over.
Klaus Hækkerup (S), 2003-12-17:
Jeg forstår, at vi skal have ondt af den pågældende pressechef, fordi pressen nu beskæftiger sig med hans sager, men jeg vil godt sige, at jeg synes, det er en anelse hyklerisk, for der er vel ikke noget andet, pressechefer arbejder med.
Ministeren siger, at det ligger uden for regelsættet, at kirkeministeren har udbetalt et beløb, og så er mit spørgsmål: Kan en minister uden videre fravige regelsættet, eller skal en minister følge reglerne?
Ja eller nej, hr. finansminister.
Karen J. Klint (S), 2003-12-17:
Det er lidt i forlængelse af det sidste spørgsmål.
Jeg har forstået på finansministerens svar, at det er en konkret afgørelse, og at det derfor også var den pågældende minister, der alene traf afgørelsen.
Ministeren sagde også, at han ikke skulle gøre sig til dommer over andre mennesker, men hvem skal så gå i rette med andre ministre, hvis de går ud over det, der er hjemmel til?
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Det er sådan, at hver enkelt ressortminister har ansvar for de beslutninger, der træffes; sådan er det.
Jeg har sagt, at jeg mener, man burde have fundet en anden teknisk løsning, men har har vi altså en ministervurdering af, hvordan man optræder rimeligt og anstændigt i en konkret sag, for at bruge hendes egne ord, og hvis man vil have det uddybet nærmere, må man spørge den pågældende minister.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Klaus Hækkerup (S), 2003-12-17:
»Kan ministeren oplyse, hvor der er hjemmel til den udbetaling af et halvt års løn til kirkeministerens tidligere pressemedarbejder Henrik Gade Jensen, som kirkeministeren har foretaget?«
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Som jeg nævnte under det forrige spørgsmål, havde det været muligt at anvende en anden teknisk fremgangsmåde, der ville have ført til samme resultat.
Men når man kunne have valgt en anden løsning, som ville føre til det samme resultat, finder jeg ikke, at der kan sættes spørgsmålstegn ved den bevillingsmæssige hjemmel til at udbetale løn i henhold til den indgåede aftale.
Klaus Hækkerup (S), 2003-12-17:
Mit spørgsmål er: Hvad giver kirkeministeren hjemmel til at fravige de gældende overenskomster og de gældende bestemmelser, der er fastsat af finansministeren, og som over for alle andre håndhæves af Statens Lønningsnævn?
Hvor er hjemmelen?
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Jeg kan ikke føje noget nyt til mit svar.
Når det gælder hjemmelen til udbetaling af løn, har jeg sagt, at jeg mener, man skulle have fundet en anden teknisk løsning, men når den egentlig ville have ført til det samme resultat, finder jeg ikke, at der på den baggrund kan sættes spørgsmålstegn ved, om der er bevillingsmæssig hjemmel til at udbetale løn i henhold til en bindende indgået aftale.
Klaus Hækkerup (S), 2003-12-17:
Når vi i Finansudvalget gang på gang på gang beskæftiger os med bevillingsmæssige sager, er spørgsmålet jo, hvor der er hjemmel til at give en bevilling.
Har jeg forstået finansministeren svar ret?
Er finansministerens svar, at der ikke har været hjemmel til at give den pågældende en lønudbetaling? Hvis det ikke er korrekt forstået, vil jeg bede finansministeren sige, hvor hjemmelen findes.
Hvor kan jeg slå op i finansloven eller i bestemmelser, som er udfærdiget af Finansministeriet, og se, at en minister uden videre må yde et vederlag på 6 måneders løn til en medarbejder, der selv siger op?
Jeg vil godt spørge finansministeren, om det er i overensstemmelse med statens regler for lønudbetaling, at en minister kan give et halvt års løn i fratrædelsesgodtgørelse til en hvilken som helst medarbejder, der fratræder sin stilling.
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Det kører altså lidt i ring.
Jeg startede med at sige, at i det grundlag, der ligger for overenskomster og regelsæt for særlige rådgivere, er der ingen baggrund for at udbetale en særlig godtgørelse, hvis medarbejderen selv siger op.
Men her foreligger der altså en konkret vurdering, hvor ministeren har fundet, at det var rimeligt og anstændigt at behandle en ansat sådan, som det er besluttet, og det er altså ministerens egen vurdering.
Så sagde jeg, at jeg mener, der burde være fundet en anden teknisk løsning, som havde givet samme resultat med hensyn til fristilling eller godtgørelse.
Men på baggrund af, at man i virkeligheden kunne have fundet en anden teknisk løsning, mener jeg ikke, at det er et spørgsmål om den bevillingsmæssige hjemmel til at yde en sådan godtgørelse, som man rent faktisk har gjort.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-17:
Jeg forstår, at ministeren også er af den opfattelse, at man har udbetalt et halvt års løn uden hjemmel; i hvert fald har måden, man har gjort det på, ikke været hjemlet.
Men det er sådan set ligegyldigt, og jeg vil bare spørge ministeren, om det er noget, man fra finansministerens side har gjort kirkeministeren opmærksom på.
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Det er den ene side af sagen.
Men samtidig sagde jeg, at man burde have fundet en anden teknisk løsning.
Det vil altså sige, at når talen er om hjemmel til at udbetale, havde det været muligt at finde en løsning, der gav nøjagtig det samme resultat som den anden fremgangsmåde, og ud fra den baggrund siger jeg nu, at så skønnes der ikke at være tale om, at der ikke er bevillingsmæssig hjemmel til at udbetale den løn, som ligger i aftalen.
Men det er klart, at forløbet har været sådan, at jeg forventer, at alle ministre egentlig noterer sig, hvad der bliver sagt om regelsæt, og hvilke veje man kan betræde for at følge de regelsæt, som rent umiddelbart er gældende.
Klaus Hækkerup (S), 2003-12-17:
Ja, men det hjælper jo ikke noget, at finansministeren står her og siger, at man kan bruge en anden fremgangsmåde til at udbetale det samme beløb.
Så må vi jo have oplysning om den fremgangsmåde, og så må vi spørge, om vilkårene virkelig er opfyldt.
Men det interesserer mig sådan set ikke, for der er
kun tale om én fremgangsmåde her, og jeg vil godt gentage det spørgsmål, som finansministeren nu er blevet stillet talløse gange: Var der hjemmel til at bruge den fremgangsmåde, eller var der ikke?
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-17:
Jeg synes også, det kunne være interessant at få svaret på det spørgsmål, hr. Klaus Hækkerup stiller.
Men derudover vil jeg godt have oplyst, om finansministeren har gjort kirkeministeren opmærksom på, at finansministeren og Finansministeriet ikke finder, at den fremgangsmåde, der er anvendt, er acceptabel, eller om det først er noget, der kommer frem nu, hvor man bliver spurgt om det her i salen.
Karen J. Klint (S), 2003-12-17:
Jeg synes, det lyder, som om der rent teknisk og juridisk ikke er nogen hjemmel, men at det også er sådan, at hvis man bare har fantasi nok til at finde en konkret løsning, ligner det noget i retning af tilgivelse fra de øvrige ministre.
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Hvis jeg skal tilføje noget nyt, vil jeg gentage, hvad jeg allerede har sagt: En anden teknisk løsning kunne have været at give et engangsvederlag.
Det er såmænd meget enkelt at beslutte, at der skal ydes et engangsvederlag, det kan der i virkeligheden indgås aftale om.
Der kan også gives fratrædelse på et senere tidspunkt, så er man fristillet, og det er fuldstændig efter de gældende regler.
Men det har man altså ikke gjort, man har valgt en anden løsning i en konkret sag.
Det er klart, at det giver selvfølgelig altid anledning til at se på, om den viden, man har i systemet, er tilstrækkelig, og det, at sagen rejser spørgsmål, gør jo også, at den nødvendige viden når derud, hvor den skal være til stede.
Men det er den enkelte minister, der selv har ansvaret, vil jeg godt sige.
Det er ikke finansministeren eller Finansministeriet, der overvåger eller skal overvåge.
Ansvaret ligger hos ressortministeren, og der skal det også ligge. Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg vil ikke gentage spørgsmålet, som jo er skriftligt formuleret, men jeg vil sige, at i virkeligheden er det ligesom ved det forrige spørgsmål et spørgsmål om ressortfordelingen, og både Ørestadsselskabet og metroprojektet i sin helhed ligger ressortmæssigt hos trafikministeren, der fik det overdraget i 1998, som spørgeren også ved.
Derfor gør jeg selvfølgelig det, jeg kan gøre: Jeg spørger trafikministeren for at få et svar, der kan bruges til besvarelsen her i salen, og trafikministeren har oplyst mig om, at bestyrelsen for Ørestadsselskabet sammen med selskabets direktion bl.a. har til opgave at sikre, at forsinkelser af anlægsarbejder undgås, og at selskabet overholder sine kontraktlige forpligtelser.
Trafikministeriet modtager løbende en status for bl.a. disse forhold fra selskabet, og denne status danner baggrund for de kvartalsmæssige statusredegørelser, der tilgår den politiske følgegruppe for Ørestadsselskabet, Trafikudvalget og Finansudvalget.
Margrete Auken (SF), 2003-12-17:
Jeg er ked af, at det ikke er mig, der skal låne penge i Finansministeriet, hvis det er sådan, man bare kan gøre.
Men jeg vil starte med at citere et tidligere Venstremedlem af Finansudvalget - han var i øvrigt også statsrevisor på det tidspunkt - som skrev i februar 2001: »Venstres medlemmer bemærker, at de stigende udgifter vedrørende metroprojektet virker skræmmende og uforståelige.
Venstre må henstille til trafikministeren, at metroprojektets udvikling følges, så metroprojektet nøje overholder de kontraktlige forpligtelser, og der ikke sker ændringer i projektet, uden at der er søgt om finansiel dækning.«
Det står i aktstykket fra februar 2001, og jeg spørger i dag, fordi det jo i sidste ende er finansministeren, der skal holde styr på kassen.
Det er ikke, fordi jeg er specielt utryg ved den nuværende finansminister, men jeg ville være meget utryg, hvis man bare rask væk deponerede kassen i Ørestadsselskabet, når man ser, hvad der er sket indtil nu.
Jeg vil spørge, om finansministeren synes, man har levet op til de skarpe ord fra det tidligere Venstremedlem af Finansudvalget.
Man har haft en låneramme på 12,6 mia. kr., men nu har man lånt 14,7 mia. kr., og oven i de 14,7 mia. kr. har man et driftunderskud på et godt stykke over 600 mio. kr. Oven i det har man oven i købet en sag kørende ved Told og Skat, som meget vel kan munde ud i en efterbetaling på 125 mio. kr., og oven i det rumler der et likviditetsunderskud, som skal betales i 2005, tror jeg det er, og som er på 1,3 mia. kr.
Mit spørgsmål er: Et eller andet sted har finansministeren vel ansvar for statens finanser.
Jeg ved godt, det er meget, meget ambitiøst at sige det, men et eller andet sted har finansministeren vel føling med statens finanser, og mener finansministeren, at denne situation ser så betryggende ud, at han kan hilse det daværende medlem af Finansudvalget, den daværende statsrevisor, og sige: Det her går godt?
Eller har man tænkt at gøre sådan og sådan?
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Der skal da ikke herske tvivl om, at jeg har fuld tillid til trafikministeren, og at jeg synes, han gør et fremragende stykke arbejde, og det gør følgegruppen vel også.
Jeg synes også, at følgegruppen meget pænt dækker sammensætningen af Folketinget.
Jeg anerkender, at spørgeren og SF ikke deltager i følgegruppen, men der udarbejdes statusopgørelser, som Finansudvalget kan forholde sig til, og der er et driftsbudget.
Men hvis man vil tale om driften, så skal man spørge ressortministeren. Metroen ligger der, og metroen kører om ikke hele tiden, så en del af tiden, sådan som det også er tilfældet på S-togs-nettet.
Det er et flot projekt, og når det gælder økonomien, og om driftsrammen overholdes, går striden jo ikke på, om man overholder lånerammen, men i virkeligheden på fortolkningen af, hvad der indgår i lånerammen i forbindelse med genudlån.
Det er det, som er det interessante.
Vi har overhovedet ikke nogen grund til at kritisere Trafikministeriet, men hvis spørgeren mener, der er grund til det, er det trafikministeren, man skal spørge.
Margrete Auken (SF), 2003-12-17:
Jeg kan røbe, at det har jeg forsøgt, men svaret var ikke meget tydeligere end det, finansministeren siger her, og hvis jeg var den, der sad og skulle skulle styre statens finanser, ville jeg altså ikke være helt tryg ved, at det foregår på den måde.
Jeg kan forstå, at der er blevet givet meget, meget vide rammer til Trafikministeriet.
De har fundet på noget, der hedder en nettolåneramme, og så bliver der vel meget, meget god plads i brutto, men på et eller andet tidspunkt skal pengene jo betales tilbage, må man gå ud fra.
Jeg vil godt spørge finansministeren om grunden til, at vi ikke har fået den korrespondance mellem Finansministeriet og Trafikministeriet, som vi har bedt om at få.
Det er angående spørgsmål 7 på aktstykke 64, og grunden til, at vi ikke har fået den, er måske, at der står, den vil komme efterfølgende.
Men den er altså ikke kommet endnu.
Nu er man ved at bumle det aktstykke, som lovliggør denne forholdsvis dramatiske overskridelse, igennem.
Er grunden til det, at der måske alligevel er noget med, at finansministeren har levet så meget op til sit ansvar for statens finanser, at han har bredt sig over ret mange sider for at se på de voldsomme overskridelser?
Eller er sagen fuldstændig i hænderne på trafikministeren?
Hvis det er sådan, vil det sige, at vi kan ikke stå her i Folketinget og spørge finansministeren, hvordan sagen håndteres, for det er sandelig ikke finansministerens område, og han vil ikke svare på, om der efterhånden er røget adskillige milliarder ud.
Jeg kan sige, bare for historieskrivningens skyld, at der har været anderledes substans i Venstre på et tidspunkt. Der sidder jo et Venstremedlem af Trafikudvalget her, og han kan selvfølgelig godt tage til orde og forsvare Venstres glimrende holdninger til sagen.
Men hvis jeg går tilbage til det gamle aktstykke med en låneramme på 12,6 mia. kr., blev der sagt fast og tydeligt den 24. juni 1999, og man havde også Det Konservative Folkeparti med på det tidspunkt, at nu ville man altså ikke være med til flere overskridelser af lånerammen. Finansministeren har oversendt en række oplysninger til Finansudvalget.
Der står ikke, at det går galt, men der står, at tallene er overskredet, og så er mit spørgsmål igen: Synes finansministeren, at det lever op til det, han sagde dengang?
Thor Pedersen (V), 2003-12-17:
Jeg synes, det lever fint op til det, og jeg har tillid til, at trafikministeren gør et godt stykke arbejde.
Det, vi henstillede, var, at den daværende regering skulle følge sagen nøje.
Det gør trafikministeren nu, der er overvågning med følgegruppe og med rapporter, og jeg har sandelig ikke sagt, at fru Margrete Auken ikke kan stille alle de spørgsmål om driften til mig, som hun vil, men hun vil stadig få det samme svar: Spørgsmålene skal stilles til trafikministeren, fordi det er her, driftsansvaret ligger, og det bør man respektere.
Når det gælder lånerammen, er der ikke tale om nogen udvidet låneramme i det aktstykke, der ligger i Finansudvalget.
Det er en præcisering, og det fremgår også af aktstykket.
Det er en præcisering af, hvad der er genudlån og ikke genudlån, og det har stået i alle aktstykker siden 1996, så det er overhovedet ikke nyt for Finansudvalget.
Det er en vurdering af, i hvilket omfang Finansudvalget i virkeligheden tegner lovgivningen, og for at undgå diskussion er aktstykket med præciseringen sendt til Finansudvalget.
Det er den side af sagen, som vedrører lånerammen, men når det gælder det driftsmæssige, må jeg bare bede spørgeren om at stille sine spørgsmål til trafikministeren, hvis hun ikke mener at have fået fyldestgørende svar.
Men tag ellers metroen.
Margrete Auken (SF), 2003-12-17:
Men det har jeg altså ikke tid til i denne situation, og jeg vil godt sige, at når jeg ser på f.eks. det likviditetsbudget, der er sendt over - og det er meget, meget små tal - tror jeg ikke ret meget på den meget, meget betryggende overvågning, finansministeren synes der er.
Når vi f.eks. ser på, hvad man skal have ind af penge på banedriften, er der i år et underskud på 51 mio. kr., og til næste år skal man have et overskud.
Jeg ved ikke rigtig, om finansministeren kan høre det, men næste år skal man have et overskud på 70 mio kr. Det er ret godt satset, ikke sandt?
Hvis vi kigger på, hvad Ørestadsselskabet skal sælge af grunde, kan vi se, at i indeværende år har man solgt for 267 mio. kr., og til næste år skal man sælge for 489 mio. kr.
Man må sige, at det er meget, meget optimistisk, og jeg tror, at hvis det var finansministerens egne penge - hvis det altså var hans egne bankrenter, der var involveret - ville han blive dybt bekymret.
Jeg spørger igen finansministeren, og det er lidt på vælgernes vegne, men også som medlem af Folketinget.
Jeg skal også nok spørge trafikministeren, hvis jeg får lov.
Lige nu prøver man at bremse et samråd i Trafikudvalget - jeg håber ikke, det sker - men jeg vil godt have lov til at spørge finansministeren meget klart: Er overvågningen i overensstemmelse med den praksis, som finansministeren mener der bør være i ressortministerierne, når det er så mange milliarder, det drejer sig om?
Der er en overskridelse fra 12,6 mia. kr. til 14,7 mia. kr., og dertil skal altså lægges alle de andre ting, som ikke er med i de 14,7 mia. kr. Der er et driftunderskud på sandsynligvis 650 mio. kr., der er det, der ligger i likviditetsrammen og alt det andet, og hvordan forestiller finansministeren sig, at han kan undgå at have et vist medansvar for de penge?