Ove Hygum (S), 1998-10-22:
Jeg vil gerne starte med at takke for den behandling, lovforslagene har fået.
Jeg ser frem til i løbet af de kommende uger at arbejde sammen med Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg om at afklare en række spørgsmål.
Jeg har et par enkelte kommentarer, som jeg synes det er hensigtsmæssigt at fremkomme med her ved afslutningen af førstebehandlingen.
For det første er lovforslagene udtryk for, at regeringen udmønter den fælles forståelse, der er mellem arbejdsmarkedets parter og regeringen.
Det fremgår af forståelsespapiret, at vi skulle udarbejde lovforslag, som bliver sendt til høring i Landsarbejdsrådet.
Den høringsproces forventer vi er afsluttet i morgen, og så vil flere af Folketingets partier formentlig blive beroliget i forhold til den lange række tvivlsspørgsmål, der har været, om, hvorvidt regeringen loyalt har udmøntet forståelsespapiret.
Så lad mig sige én ting mere i den sammenhæng.
Det er jo sådan, at der er en del af forståelsespapiret, som indeholder ret specifikke bestemmelser, som heller ikke i dag er omhandlet i den eksisterende arbejdsmarkedslovgivning.
Hvor der i den eksisterende arbejdsmarkedslovgivning er givet en hjemmel til, at vi i bekendtgørelsen kan fastsætte de mere specifikke vilkår, eksempelvis tilmelding i forbindelse med ledighed.
Så derfor vil regeringen på baggrund af de love, der nu bliver vedtaget, udmønte de mere detaljerede dele af forståelsespapiret, som der i forvejen i den eksisterende arbejdsmarkedslovgivning er hjemmel til at gøre.
Det er sådan, man skal se det. Jeg ved i hvert fald, at hr. Knud Erik Kirkegaard gennem sin tidligere gerning som arbejdsminister ved, at det er sådan, det i en række sammenhænge forvaltes.
Så der bliver ingen tvivl om, når vi kommer gennem processen, at vi naturligvis udmønter det forståelsespapir, som vi har udviklet sammen med arbejdsmarkedets parter.
Og arbejdsmarkedets parter vil jeg i øvrigt gerne udtrykke anerkendelse over for i forhold til det, at man har villet gå ind i en proces og skabt en enighed om retningslinjerne for, hvordan den tredje fase af arbejdsmarkedsreformen skulle se ud.
Så synes jeg ikke, det hører hjemme i en politisk debat, om udmøntningen er resultatet af trepartsdrøftelserne, at man drager parternes indsats og kompetence i tvivl.
Vi har indgået en aftale - eller rettere vi har udviklet en forståelse med Dansk Arbejdsgiverforening, med LO og de øvrige hovedorganisationer.
Det vil svare til i en forhandling med Socialistisk Folkeparti, at vi begyndte at spørge om, hvorvidt SF i Århus var enige i det synspunkt, som SF lagde frem her i salen.
Det synes jeg er en fuldstændig urimelig fremgangsmetode.
Vi har indledt og gennemført trepartsdrøftelser med hovedorganisationerne, og så går vi naturligvis ud fra, at de optræder med den kompetence, som er nødvendig i den sammenhæng.
Så er der flere, bl.a. hr. Thorkild B. Fransgaard og jeg mener også hr. Andreasen, der har udtrykt tvivl om aktiveringsindsatsen, og jeg kan forstå på hr. Thorkild B. Fransgaard, at man faktisk ønsker opgaven overgivet til arbejdsmarkedets parter.
Jeg vil godt skynde mig at understrege, at arbejdsmarkedets parter selv har ingen intentioner i den retning.
Man har faktisk udtrykt vilje også til fremadrettet at være meget aktive i den meget partsstyrede arbejdsmarkedsuddannelsesindsats, som finder sted i de systemer, der drives under Arbejdsministeriets ressortområde.
Så vil jeg i øvrigt sige, at det jo ikke er rigtigt, at det er opbevaringsforanstaltninger, eller at det er en kursusindustri.
Se nu på de faktiske kendsgerninger: Det er jo ikke uden betydning, at vi har en så veludviklet arbejdsmarkedsuddannelsesaktivitet, som vi har.
Se på, hvordan det er gået med gruppen af de marginaliserede.
De marginaliserede er ledige, der har været ledige 80 pct. i løbet af 3 år, og fra 1994 til 1997 har vi set, at den gruppe er blevet halveret. Et utrolig godt resultat, som viser, at en god, omfangsrig og kvalitativ hensigtsmæssig aktivering skaber resultater, og at vi skal gøre det endnu bedre fremadrettet. Jeg vil også godt sige til ordførerne fra Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti: Man er skuffet over, at der ikke er noget om de administrative byrder og lettelse af skatter og afgifter.
Hertil er der altså kun at sige, at det er en arbejdsmarkedsreform, vi er i gang med, og det følger ligesom af den måde, forvaltningen og Danmark er skruet sammen på i den her sammenhæng, at vi altså ikke i forbindelse med at fremsætte lovforslag, der skal udmønte
3. fase af arbejdsmarkedsreformen, tager hul på en lang række andre politiske spørgsmål.
Det hører hjemme et ganske andet sted.
Omkring økonomien er vi naturligvis travlt beskæftiget med i øjeblikket, meget mere konkret, at beskæftige os med de økonomiske spørgsmål, og jeg skal sige, at en meget stor del af de økonomiske virkninger af de tre lovforslag jo handler om, at vi flytter midler, ressourcer, fra mere passiv forsørgelse over til den aktive arbejdsmarkedspolitik.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Knud Erik Kirkegaard og andre, der har sagt, at nettoregnestykket - det var godt nok sagt med andre ord - ser anderledes ud, end man umiddelbart kan få indtryk af.
Naturligvis gør det det.
Jeg vil sige til hr. Ole M. Nielsens bekymringer i forhold til områder, hvor lyset ikke brænder lige meget hver dag i de private virksomheder, at den problemstilling er regeringen også optaget af.
Jeg møder i den kommende måneds tid samtlige arbejdsmarkedsregioners formandskaber og gennemgår situationen med dem konkret i de respektive amter, og jeg kan i øvrigt sige i forhold til problemerne, som blev fremhævet omkring Storstrøms Amt, at både indenrigsministeren og jeg selv i nærmeste fremtid mødes med amtsborgmesteren og andre fra Storstrøms Amt, fordi der er nogle meget konkrete problemer i Storstrøms Amt, og derfor er man bl.a. i Storstrøms Amt længere i aktivering, end man gennemsnitlig er i andre egne af landet, fordi der ikke er det træk efter arbejdskraft, som vi ser i andre regioner.
Med hensyn til spørgsmålet om brug for alle, og om der ligger en form for nedværdigende sprogbrug i det, vil jeg gerne sige, at vi har jo aldrig nogen sinde lagt skjul på, at det, der er problemet med at få formidlet 170.000 ledige over i ordinær beskæftigelse, er, at den efterspørgsel, der er på arbejdskraft, ikke 100 pct. matcher de lediges kvalifikationer, som disse er registreret i dag.
Derfor er det fuldstændig rigtigt, som flere har været inde på, at det, der er vigtigt, er, at den høje mobilitet på arbejdsmarkedet fortsat bevares, og at også de beskæftigede uddannes.
På den måde bliver der en omsætningshastighed på arbejdsmarkedet, som gør, at der bliver nogle jobåbninger for de ledige, som har lidt andre kvalifikationer end dem, der lige præcis efterspørges.
Dertil kommer, at aktiveringsperioden netop skal bruges til at bringe de lediges kvalifikationer på omgangshøjde med arbejdsmarkedets behov for kvalifikationer og kompetencer.
Til sidst et par bemærkninger om dagpengeperioden og særreglen for de 50-54-årige, som vi udfaser i løbet af de kommende år.
Regeringen tror på det her projekt.
Regeringen tror på den tendens, der har været til, at også 50-54-årige har fået del i opsvinget på den måde, at de har nydt godt af den stigende beskæftigelse.
Vi tror, at det projekt hænger
sammen.
Jeg tror, at det var fru Clemensen fra CD, der var inde på, at der ikke var nogen særskilt begrundelse for at ophæve reglen for de 50-54-årige.
Det er der faktisk i beskæftigelsestallet.
Det her er jo ikke et spørgsmål om - det er også en kommentar til hr. Ole M. Nielsen - at regeringen og arbejdsmarkedets parter har siddet og udvalgt de emner til justeringer, forbedringer og stramninger, som vi hver især synes bedst om. Vi har haft den opgave, føler vi i regeringen, at foretage de justeringer af arbejdsmarkedspolitikken, der skal til for fortsat at sikre, at arbejdsmarkedspolitikken er et smøremiddel for den økonomiske politik, for at sikre, at også de virksomheder, som i den senere tid har sagt nej til produktion, fordi de ikke har den fornødne kvalificerede arbejdskraft og ikke kunne rekvirere den nogen steder, kan få mulighed for at fastholde og udvide produktionen og dermed bidrage til en betydelig forlængelse af det økonomiske opsving, som dog trods alt stadig væk er i gang, selv om jeg selvfølgelig medgiver, at der er krise i flere dele af verden: Rusland, Østasien og Latinamerika Så blev det sagt af fru Jette Gottlieb, at den stærkeste er den, der retter en fejl, og det er jeg faktisk meget, meget enig i.
Jeg kan selv huske, at jeg har lavet en for en hel del år siden, og jeg vil gerne garantere, at hvis vi under udvalgsarbejdet i forbindelse med behandlingen af disse tre lovforslag finder faktuelle fejl, så vil de naturligvis blive rettet.
Og det kan ikke undgås, at der i det meget, meget komplicerede regelsæt kan være en bivirkning i en eller anden sammenhæng, som vi støder på under udvalgsarbejdet, og da vil vi naturligvis rette de ting, der måtte skulle rettes.
Ingen tvivl om det.
Afslutningsvis endnu en gang tak for behandlingen af lovforslagene, og jeg ser frem til at arbejde sammen med Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg om at føre disse forslag igennem de videre behandlinger til en endelig vedtagelse, forhåbentlig i god tid, før reformen skal træde i kraft, så vi kan forberede de respektive systemer på at løfte denne kæmpeopgave.