runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Altså, hr. Ole Stavad kan blive ved at køre i cirkel; han får det samme svar, og jeg kan henvise til, hvad jeg allerede har svaret.
Ole Stavad (S), 2006-05-17:
Statsministeren siger, at det her var et klart Venstrearrangement, og at Venstre skulle betale.
Jeg ved godt, at statsministeren gør sig meget umage med ikke at svare på det, der bliver spurgt om.
Det har han gjort konsekvent i den her sag.
Vi, der kender statsministeren godt, ved, at det er statsministerens konsekvente metode, når han får spørgsmål, han selv synes er pinlige, og selv har udsat sig for noget, der er pinligt.
Men jeg vil så bede statsministeren om trods alt at svare på: Hvoraf fremgik det, at det her var et klart Venstrearrangement?
Hvoraf fremgik det, at det var et arrangement, der skulle betales af Venstre og ikke af statskassen?
Fremgik det af den pågældende indbydelse, fremgik det nogen som helst andre steder, at det her var Venstre, der havde et arrangement, og ikke statsministeren betalt af Statsministeriet, når det var sendt ud på Statsministeriets papir?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg kan ikke føje mere til, hvad jeg har svaret, og kan helt henvise til, hvad jeg allerede har svaret.
Magnus Heunicke (S), 2006-05-17:
Nu er statsministeren jo både statsminister og pressens minister.
Jeg er faktisk selv journalist, og jeg tror ikke, det er en overdrivelse at sige, at den her sag er en, som bliver drøftet i samtlige redaktionslokaler.
Det er en sag, hvor alle journalister spørger, om det virkelig kan være rigtigt, om det virkelig er kommet til sådan nogle tilstande, at vi altså har en statsminister, som bruger embedsapparatet til at invitere udvalgte medier og dem, der har været mindst – det kan man godt sige, tror jeg – kritiske over for regeringen på det sidste, hvorimod de, der virkelig har været kritiske over for de store sager, vi har haft i det sidste halve års tid, bliver holdt uden for døren?
Er det virkelig kommet så vidt?
Men mener statsministeren som pressens minister, at det er en diskussion og en debat, som er fuldstændig ligegyldig?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Nej, det har noget at gøre med, at jeg som statsminister også har en forpligtelse til at sondre mellem, hvad der er væsentligt, og hvad der er uvæsentligt.
Magnus Heunicke (S), 2006-05-17:
Nu er det jo sådan – og det ved statsministeren, der selv har reklameret for sit lange medlemskab her i Tinget – at Folketinget fungerer sådan, at vi skal sende de mundtlige spørgsmål ugen i forvejen, således at embedsapparatet og ministrene har tid til at sætte sig grundigt ind i sagerne.
Derfor sendte vi de her spørgsmål
af sted – jeg tror, der er fem i alt – allerede i torsdags før kl. 12. Jeg sendte selv to af dem.
Det vil sige, at statsministeren altså havde rig lejlighed til at undersøge sagen og finde svar på de spørgsmål, vi har stillet.
Men det kan jeg forstå at statsministeren altså ikke vil, og at han ikke mener, at det er hans pligt som statsminister at finde et svar på de spørgsmål, som vi rejser her i Folketinget.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg har ikke haft lejlighed til at se Henrik Qvortrups udtalelser og kan ikke føje mere til, hvad jeg allerede har svaret.
Magnus Heunicke (S), 2006-05-17:
Begrundelsen for dette næste spørgsmål, som jo er et nyt kapitel i den her sag, er, at en anden af gæsterne, Henrik Qvortrup, i sin egenskab af tidligere ansat hos statsministeren som særlig rådgiver siger til Ekstra Bladet: Jeg havde en naiv forestilling om, at statsministeren ville invitere tidligere medarbejdere som mig og Michael Kristiansen sammen med Venstres topfolk, for at vi kunne udlægge verdenssituationen for hinanden.
Er statsministeren enig i, at det er en naiv forestilling, eller var det det, der var formålet?
For det er ærlig talt lidt tåget for os præcis at få at vide, hvad der egentlig var formålet.
Er den lidt naive forestilling, som Qvortrup lægger for dagen, rigtig?
»Hvordan forholder statsministeren sig til Henrik Qvortrups opfattelse af baggrunden for invitationen til middagsselskabet i den officielle embedsbolig?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 4764.
Ole Stavad (S), 2006-05-17:
Hvis statsministeren eller andre læser, hvad der er sagt i dag, vil man konstatere, at statsministeren i den her forholdsvis lange seance på intet tidspunkt – på intet tidspunkt – har svaret eller været i nærheden af et svar.
Og derfor vil jeg sådan set, da vi ikke får svar fra statsministeren, nøjes med at konkludere, at jeg kan forstå, at statsministerens magtfuldkommenhed i statsministerens eget hoved efterhånden har nået en højde, så den kan blive en stor fordel for oppositionen.
Jeg tror nemlig ikke, at danskerne ønsker sig en magtfuldkommen statsminister, som end ikke vil nedværdige sig til at svare på relevante spørgsmål fra folketingsmedlemmer i sager, der har haft en betydelig offentlig interesse.
Det må vist være konklusionen på den her debat med statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg må på det kraftigste tage afstand fra påstanden om, at der skulle være sket misbrug af embedsmænd.
Men jeg kan jo forstå, at den tale fra juni 2001 har gjort et meget dybt indtryk på Socialdemokraterne, som gang på gang vender tilbage til den.
Det synes jeg faktisk er godt, og det er en tale, som kan stå, tror jeg, som en evig påmindelse til den til enhver tid siddende regering.
Jeg kan i hvert fald sige, at det er en tale, hvis indhold jeg hele tiden holder mig selv for øje.
Magnus Heunicke (S), 2006-05-17:
Før statsministeren blev statsminister, holdt han som leder af oppositionen sin berømte grundlovstale fra 2001, og jeg citerer fra den her grundlovstale: Det er farligt for folkestyret, hvis socialdemokrater sidder for længe på magten, for når de sidder for længe, misbruger de embedet.
De baserer magten på kammerateri, vennetjenester og magtfordrejning.
Derfor vil det være sundt for det danske folkestyre at få et regeringsskifte, at få en regering med en mere ydmyg holdning til magten.
Citat slut.
Er det ikke netop det, der er tilfældet her, at statsministerens i sin egenskab af partiformand netop misbruger embedsapparatet, netop giver vennetjenester til journalister, der har arbejdet på medier, der har skrevet venligt om regeringens politik?
Kan statsministeren forklare forskellen på det, der nu er statsministerens handlemåde, og de ting, han rasede så meget imod her for 5 år siden?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Svaret er nej.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Jeg mener dog stadig væk, at det sender et meget klart signal, når det er sådan, at der konkret er aviser, det er Politikens Hus, det er Information, der ikke er blevet inviteret med.
Det virker, som om statsministeren ville sende en begmand til dem.
Så vil jeg gerne samle op på det, den forrige spørger var inde på netop med hensyn til Ulvemans rolle.
Jeg synes, statsministeren kom alt for nemt omkring det.
Det er sådan, at der er nogle klare regler for, hvilken rolle statsministerens særlige presserådgiver må have i forhold til det her.
Har statsministerens presserådgiver, Ulveman, været involveret i at planlægge det her arrangement?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Det vil ligge mig uendelig fjernt at påstå, at hr. Ole Stavad er tungnem, men jeg tror, at hr. Ole Stavad har en, skal vi sige selektiv tilgang til tingene, som gør, at han prøver med pincet at finde nogle småtterier rundtomkring, som han kan drive noget politik på.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Det her bliver en ren gentagelsesprocedure.
Statsministeren vil åbenbart ikke svare.
Statsministeren gør alt, hvad han kan, for ikke at svare på de spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg synes, statsministeren skulle overveje, om ikke det var værd at bruge lidt mere tid på at svare på de her ting, om ikke statsministeren skulle udvise lidt mere respekt for Folketingets rolle.
Jeg vil gerne spørge om Ulveman, statsministerens presserådgiver.
Har statsministeren overhovedet ikke sparret med sin presserådgiver om, hvem der skulle inviteres?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jo, men oppositionens teknik er altså at stille det samme spørgsmål igen og igen og igen, og så må man også regne med, at man så får det samme svar
Det gør man, og det kan jeg henvise til.
Jeg har allerede svaret på spørgsmålet og kan helt henholde mig til, hvad jeg allerede har svaret.
Ole Stavad (S), 2006-05-17:
Statsministeren afviste på det skarpeste i sit seneste svar til mig, at der havde været sammenblanding imellem partiet Venstre og Statsministeriet.
Når statsministeren derfor kommer med en sådan klar afvisning – det er en af de få konkrete ting, statsministeren har sagt i dag – så vil jeg godt spørge: Hvad skal der så til, for at der er sammenblanding?
Når man indbyder til et rent Venstrearrangement i statsministerens embedsbolig på Marienborg, skrevet på Statsministeriets brevpapir, udsendt i Statsministeriets kuvert, så de pågældende, der er inviteret, ikke kan se, at det her er et rent Venstrearrangement, hvilket statsministeren efterfølgende har sagt, og ikke et statsministerarrangement, hvad skal der så til, for at statsministeren mener, at man med rette kan påstå, at der er en sammenblanding mellem rollen som statsminister og som Venstres formand?
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Der kom jo ikke noget svar.
Jeg synes, at statsministeren skulle svare i stedet for at henvise til et svar.
Jeg vil gerne have svaret, ikke henvisningen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Det kan jeg gøre ved at henvise til, hvad jeg allerede har svaret.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Jeg mener ikke, at det her spørgsmål er blevet stillet før.
Vi har været inde på en række spørgsmål omkring, hvem der har ansvaret for udvælgelsen, men vi har ikke været inde på, efter hvilke kriterier udvælgelsen er sket.
Og hvis det er sådan, at det er forbigået min opmærksomhed, at det er blevet stillet før, eller at der er blevet svaret på det, så synes jeg simpelt hen, at statsministeren af pædagogiske årsager over for en nybegynder som mig skulle rejse sig op og gentage det – hvis han har svaret en gang.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Det er så udpræget et af de spørgsmål, der har været stillet oven i købet flere gange tidligere, og derfor er mit svar også det samme, og det kan jeg helt henvise til.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Det er jo sådan, at vi i Socialdemokratiet tager de her procedurer i Folketinget nøjagtig lige så seriøst, som statsministeren selv gjorde, da han holdt den grundlovstale i 2001.
Der skal være orden i tingene.
Der skal ikke være en sammenblanding af partimæssige interesser og statsministerens interesser.
Der må være en klar adskillelse her, det er derfor, vi tager de her spørgsmål op.
Jeg synes, det er en foragt for vores rolle i Folketinget at give udtryk for, at det ikke er relevant at spørge om det her, og at det bare er, fordi vi ikke har nogen politik at levere, at vi spørger ind til det her.
Det er et spørgsmål om principper og demokrati.
Så vil jeg gerne spørge om noget, vi ikke har været så meget inde på endnu, nemlig hele spørgsmålet om, hvad det er for nogle kriterier, som har ligget til grund for den udvælgelse.
Statsministeren har gentagne gange her i salen sagt, at det var statsministeren selv, der havde ansvaret for udvælgelsen.
Presserådgiveren Ulveman har ikke været med til at hjælpe, det er statsministeren helt alene, som har udvalgt, hvem der skal være med.
Venstres pressechef har heller ikke kunnet forklare, hvad kriterierne var, så det må være statsministeren, vi skal have svaret fra.
På hvilken baggrund har statsministeren udvalgt de personer, der er blevet inviteret til den her fest?
Hvilke kriterier har været gældende, hvem er blevet valgt til, og hvem er blevet valgt fra, og hvorfor?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Hr. Rasmus Prehn fik et meget klart svar i første runde.
Men lad mig bare sige: Det, vi ser her, er så typisk.
Det er en opposition, der ikke har nogen politik.
Det er et Socialdemokrati, der er i politisk vildrede med sig selv, og som derfor bruger en hel masse tid på sådan en sag, som der overhovedet ikke er noget som helst i.
Det er det, den her sag drejer sig om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-17:
Det er jo en lidt sørgelig oplevelse at stille spørgsmål her i Folketinget, når man ikke får nogen svar.
Jeg må konstatere, at hvad angår det spørgsmål, jeg har stillet om får og bukke, er det simpelt hen sådan, at statsministeren har skilt får fra bukke.
Der er i hvert fald nogle, der har følt det sådan.
Der er nogle af dem, der har været inviteret, som har følt, at de ikke vil deltage i det her, fordi de havde en oplevelse af, at det netop ville skille folk i får og bukke.
Derfor synes jeg, statsministeren er nødt til at forholde sig til det dilemma, at der er nogle, der reagerer på hans invitation med at sige: Nej, vi vil ikke være med til nogen af de her ting, vi tager afstand fra det.
Det synes jeg statsministeren skulle forholde sig til.
Så synes jeg, at statsministeren endnu en gang skulle læse sin egen tale fra 2001, grundlovstalen, læse alle de ting, som han ridser op af problemer, alle de ting, han ville gøre bedre, hvis han blev statsminister, og så kigge på, om han ikke udviser nøjagtig den samme adfærd i sin måde at opføre sig på her i Folketingssalen.
Med hensyn til væsentlighedskriteriet har jeg altså den opfattelse, at det er os, der er folkevalgte, som definerer, hvad vi mener er væsentligt.
Det er os, som repræsenterer de folk, der har stemt på os, der vurderer, hvad det er, vi tager op og stiller spørgsmål om.
Kan statsministeren ikke give mig ret i, at det er sådan i Folketinget, at det er det enkelte folketingsmedlem, der vurderer, hvad der er væsentligt at tage op i Folketingssalen?
Det vil jeg gerne have statsministerens konkrete svar på.
»Hvad var baggrunden for statsministerens udvælgelse af gæster til det planlagte middagsselskab i den officielle embedsbolig på Marienborg?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 4766.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Jeg vil gerne spørge, om en særlig rådgiver i Statsministeriet, Michael Ulveman, ifølge den kontrakt, han har, må have lov til at arrangere sådan nogle møder – partimøder f.eks. – for Venstre.
Er det en del af hans opgaver at kunne gøre det?
Jeg kan forstå, at det var pressen, man ønskede at invitere, en række kommentatorer, og så undrer det mig, at statsministerens tidligere spindoktor, Michael Kristiansen, var med på den liste, mig bekendt er han ansat i Danske Bank, så jeg vil gerne spørge: Hvordan kommer han ind i den rolle at være kommentator og politiker og kunne drøfte sådan nogle ting der?
Jeg kan da godt forstå, at der var nogle, der meldte fra, fordi de have indtryk af, at det var sådan en klub, hvor man skulle klappe hinanden lidt på skulderen, fordi det var tidligere medarbejdere og sådan noget.
Men hvordan kommer han ind i den rolle, når nu det var pressen, som statsministeren ønskede at invitere?
Ole Stavad (S), 2006-05-17:
Det var faktisk statsministeren selv, der i et af sine foregående svar sagde, at han mente, at det, som Folketinget her beskæftiger sig med, og hvor vi, der nu stiller spørgsmål, forsøger at gøre det på ordentlig og saglig vis over for statsministeren, var uvæsentligt.
Derfor er det jo interessant at vide, om statsministeren mener, der er grundlag for at være kritisk, eller om det er uvæsentligt, at Folketinget og offentligheden, også medierne, er optaget af, om statsministeren agerer som Venstremand eller som statsminister, når han blander det sammen på den måde, som statsministeren har gjort, og hvor statsministeren end ikke har erkendt, at han har begået en fejl.
Er det uvæsentligt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Der lå ikke noget nyt i hr. Ole Stavads spørgsmål, derfor er svaret også, hvad jeg tidligere har svaret, og som jeg helt kan henvise til.
Ole Stavad (S), 2006-05-17:
Jeg er enig med statsministeren i, at vi skal gøre os umage med at beskæftige os med væsentlige ting her i huset.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren, om han mener, det er en uvæsentlig opgave og rolle, Folketinget har med at kontrollere ministre og regeringer, og i tilknytning til det spørge statsministeren: Mener statsministeren, det er uvæsentligt, hvis Folketinget beskæftiger sig med en statsminister, der sammenblander det at være statsminister og formand for Venstre ved at udsende det, statsministeren selv betegner som en ren Venstreinvitation til at afholde et møde i statsministerens embedsbolig på Marienborg, på Statsministeriets papir, hvor ingen kan se, ej heller modtagerne af invitationen, at det ikke er statsministeren i sin egenskab af statsminister, men at det er Venstres partiformand, der inviterer?
Er det uvæsentligt, at Folketinget forholder sig til det og forsøger at få svar på nogle spørgsmål?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
For det første kan jeg gentage, hvad jeg allerede har sagt, at selvfølgelig er arrangementet mit ansvar.
Det andet, jeg vil sige, er, at den særlige rådgiver i Statsministeriet som alle andre særlige rådgivere arbejder inden for rammerne af de retningslinjer, der ligger i betænkningen om særlige rådgivere.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Jeg vil gerne hjælpe statsministeren med ikke at komme galt af sted.
Men det kræver jo ligesom, at statsministeren siger: Jeg har begået en fejl, det vil jeg aldrig gøre igen, og jeg vil gerne have dig til at hjælpe mig med ikke at komme så galt af sted en anden gang.
Men må Michael Ulveman, nu når jeg ikke er blevet spurgt, have lov til at arrangere sådan et møde for repræsentanter, som statsministeren vælger?
Må han godt have lov at gøre det, selv om det er Venstre, der bestemmer?
For vi ved jo, at Venstres pressechef siger, at hun ikke har haft noget med arrangementet at gøre.
Nogen må jo have haft noget med det at gøre.
Vi ved, at statsministeren har været på slædetur i Grønland, så nogen må have foretaget noget praktisk i den forbindelse.
Må Ulveman arrangere sådan et arrangement?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg kan forstå, at hr. Bjarne Laustsen fortsætter sine ihærdige forsøg med at lægge billet ind på rollen som arrangør og ceremonimester.
Jeg kan ikke føje mere til om deltagerkredsen end det, jeg allerede har svaret, og det kan jeg helt henholde mig til.
Jeg vil meget klart og meget kraftigt afvise påstanden om, at jeg skulle blande tingene sammen, og kan i det hele henvise til, hvad jeg allerede har sagt.
Jeg har svaret.
Jeg kan henvise til, hvad jeg allerede har svaret, og når vi nu taler om respekt for Folketinget, så tror jeg egentlig, at noget af det, der kunne bidrage til at skabe respekt for Folketingets arbejde, er, at de, der stiller spørgsmål, koncentrerer sig om væsentlige ting.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-05-18:
Jeg formoder, hr. Søren Krarup er enig i, at vi skal følge de afgørelser, der bliver truffet af Udlændingestyrelsen og andre kompetente organer.
Og når nu mennesker har været i asylcentrene så længe, at de bliver syge og får humanitær opholdstilladelse, så må det jo være udtryk for, at de lever under nogle forhold, der er problematiske og derved også skader børnene.
Er hr. Søren Krarup indstillet på, at de fysiske forhold, som vi har, og som vi ved er problematiske, skal forbedres, således at vi undgår at skulle til at give humanitær opholdstilladelse?
Søren Krarup (DF), 2006-05-18:
Må jeg svare, at det, fru Margrethe Vestager der ridser op, jo altså, som det allerede er sagt, er en gentagelse af det, der skete i palæstinensersagen.
Det lyder så smukt, at indtil de kan komme hjem, skal de altså have andre vilkår uden for Sandholmlejren eller andetsteds, og det er selvfølgelig ensbetydende med, at så bliver de fast i Danmark.
Det er der ikke nogen som helst grund til at gøre sig illusioner med hensyn til.
Så siger fru Margrethe Vestager, at forældrene viser ansvar ved ikke at ville rejse hjem, for de vil ikke stille børnene i en værre situation ved at rejse hjem.
Hvorfra ved fru Margrethe Vestager, at den er værre?
Vi har stadig væk som eneste afgørende målestok
en afgørelse fra Dansk Flygtningenævn, som faktisk, vil jeg sige efter mine erfaringer – jeg har besøgt dem, jeg har læst deres afgørelser – er et utrolig pålideligt, grundigt og omhyggeligt medium.
Hvorfra ved fru Margrethe Vestager, at det er forkert, hvad Flygtningenævnet dømmer?
Det kunne jo være, at det var forældrene, der ganske kynisk ser væk fra det, som skader deres børn, nemlig den sjælelige tomhed, for at tiltvinge sig fordelene ved at få opholdstilladelse i Danmark.
Nej, det hele kører jo i ring, for det er jo ting, jeg har svaret på.
Jeg siger, at når forholdene er dårlige i asylcentrene, så er det jo udelukkende, fordi disse asylcentre er bygget til en kortvarig sagsbehandling.
Så oplever vi nu, at de afviste asylansøgere ikke vil rette sig efter den afgørelse, der er truffet, og derfor bor de så længe i lejre, der er beregnet til et kort ophold.
Så jeg synes oprigtig talt, at man skulle se i øjnene, at det er og bliver spørgsmålet om disse afviste asylansøgeres handlemåde, og at det er der, hvor man stadig væk skal fastholde dem på det ansvar, som er og bliver afgørende.
Der var lige noget til sidst, som jeg ikke fik fat i, men der er ikke rigtig noget at gøre ved det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-05-18:
Vi kan konstatere, at antallet af asylansøgere, der får en humanitær opholdstilladelse, er meget stærkt stigende.
Der sker simpelt hen det, at mennesker sidder så længe i asylcentrene, at de bliver tilstrækkeligt syge og får en humanitær opholdstilladelse.
Og for mange er det simpelt hen den eneste måde at komme ud i det rigtige samfund på, nemlig ved at blive syge, så de får den her humanitære opholdstilladelse.
Så det er én vej ud lige nu.
En anden vej ud for børnenes vedkommende er, at de simpelt hen bliver fjernet fra familien.
Inden for det sidste 1½ år har det 53 gange været nødvendigt at fjerne børnene fra familien.
Er det det scenarie, Dansk Folkeparti ser for sig, altså at vi bare lader stå til; vi gør ikke noget i asylcentrene, fordi det er deres eget ansvar, og så må vi til gengæld acceptere, at stadig flere børn bliver tvangsfjernet eller bare fjernet, og at stadig flere ender med at få en humanitær opholdstilladelse og på den måde kommer ud af asylcentrene?
Søren Krarup (DF), 2006-05-18:
Jamen jeg vil selvfølgelig afvise, at man skal kunne tiltvinge sig humanitær opholdstilladelse.
Der vil vi fastholde ganske ubetinget, at den afgørelse i Flygtningenævnet skal gælde, og jeg har sagt, at jeg er modstander af tvangsfjernelse af børn, medmindre det altså simpelt hen er, jeg var lige ved at sige, af nødvendighed for liv og død.
Der er tale om kosovaalbanere, og der er tale om irakere, og de kan rejse hjem, hvis de vil.
De kan rejse hjem, hvis de vil.
De vil bare ikke.
Hvorfor?
Fordi de vil tiltvinge sig adgang til Danmark.
Det skal vi ikke kapitulere over for, og gør vi det, så slår vi hele vores asyllovgivning, og det vil sige alt det i stykker, som vi møjsommeligt har bygget op i et forsøg på at få lidt styr på den fortvivlende udvikling, som Det Radikale Venstre bidrog til at sætte i gang i 1983.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-18:
Jeg synes, det er meget paradoksalt, at hr. Søren Krarup taler om ansvar, og at forældrene ikke tager ansvar.
Forældrene har jo taget det ultimative ansvar ved at sætte deres egen og børnenes sundhed på spil ved at lade være med at tage hjem, fordi det så helt åbenlyst for dem er endnu værre at tage tilbage, selv om de er afvist.
Det tager de nu konsekvensen af, og de betaler, og de betaler, og de betaler, og de betaler, og børnene betaler allermest.
Det er så gådefuldt, at det ikke er ansvarspådragende for det omgivende samfund, når forældrene netop tager det ansvar at lade være med at gøre det, som de har fået besked på at gøre.
Jeg forstår ikke, hvorfor de mennesker, indtil de kan sendes hjem, ikke kan få lov til at gøre noget nyttigt med hensyn til deres hjemsendelse – gå i en ordentlig skole, have et ordentligt arbejde, være klar til at tage hjem.
Den konsekvens, som hr. Søren Krarup leder efter, kunne jo ligge netop i det.