Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Selv om nogle ordførere i indledningen forsøgte at sige, at denne her debat var unødvendig, så synes jeg, debatten indtil nu har afsløret, at det er den ikke.
Der er så meget stof at diskutere i forbindelse med Nicetraktaten, at der er rigeligt stof både til den her forespørgselsdebat og også til egentlig ratifikationsbehandling efterfølgende.
Det første, jeg vil sige på Dansk Folkepartis vegne i den her sammenhæng, er, at vi føler os rimelig sikre på, at der er en grundlovsproblematik, som man skal iagttage helt anderledes seriøst end det, regeringens Justitsministerium har gjort indtil nu.
Det har, kan man sige, været bestilt arbejde, for man har skullet overvåge forhandlingerne løbende og sige til, hvis der var noget, man ikke kunne argumentere for holdt sig inden for grundlovens rammer, så man undgik folkeafstemning og suverænitetsafgivelsespørgsmålet.
Så vi mener, at det var helt klart logisk, hvad Justitsministeriet måtte nå frem til i den redegørelse, det har givet Folketinget.
Vi mener, der er grundlovsproblematik, når det drejer sig om Kommissionens fremtidige sammensætning, hvor vi i Nicetraktaten med den protokol, der har været henvist til, gør det klart, at Danmark på et senere tidspunkt forpligter sig til at lave en ordning, hvor vi ikke længere har en kommissær fast.
Vi mener, der er grundlovsproblematik i forhold til domstolskompetencen på patentrettighedsområdet, hvor vi ikke føler os på sikker grund i forhold til regeringens argumentation om, at det tager man stilling til på et senere tidspunkt.
Vi føler, der er grundlovsproblematik at iagttage i forhold til de mange nye flertalsafgørelsesområder, hvor vi vel aldrig tidligere har taget en egentlig substansdrøftelse af, om det kan være rigtigt, at man kan gå fra enstemmighed til flertal på en lang række områder, uden at det på nogen måde berører spørgsmålet om Danmarks suverænitet.
Jeg tror, at for almindelige mennesker er det i hvert fald ganske forståeligt, at hvis man skal træffe afgørelser i enstemmighed i dag og i morgen ikke med enstemmighed, men med flertal, så mister man fra i dag til i morgen noget suverænitet over den beslutning, der skal træffes.
Så der er problemstillinger her, man må tage i betragtning, og det betyder også, at vi føler med den her argumentation, at der må sættes et uvildigt arbejde i gang med det her spørgsmål.
Vi støtter derfor de initiativer, der tages også i forbindelse med ratifikationsprocessen for at få et uvildigt stykke arbejde sat i gang, der kan se på det her spørgsmål.
Man kan også omvendt sige, når man ser Nicetraktatens omfang, at hvis der ikke er en grundlovsproblematik at iagttage, så kan man begynde at diskutere, hvad i alverden vi har grundloven for.
Altså hvis grundloven ikke skal sætte nogle rammer for vores nationale demokrati, sikre, at man ikke stille og roligt tømmer nationen for indhold og på den måde undergraver Danmark som selvstændig nation, hvad skulle man så tro, man havde grundloven for.
Så har der været en diskussion om det med folkeafstemninger, og jeg skal sige, at vi føler, det er helt i tråd med grundlovens ord, at et folketingsflertal naturligvis til hver en tid kan afholde en vejledende folkeafstemning og spørge befolkningen til råds, når man føler, det er en god idé at inddrage befolkningen, og uanset om man når frem til, at man har en § 20-situation med Nicetraktaten, så vil vi selvfølgelig foreslå, at vi tager sådan en folkeafstemning.
Endelig skal jeg sige om statsministerens indgangsreplik, hvor han sagde - og det er jo altid dejligt, når statsministeren går uden for sit talepapir og taler sådan åbenhjertigt - at vi skal deltage i det her nye spirende demokrati, at det var ord, der for mig understregede, at det, statsministeren, regeringens og Folketingets flertal er i gang med, er at lave en ny statsdannelse i EU og i Europa på bekostning af de enkelte nationalstater, som derefter mest rigtigt skal betegnes som delstater. Det understregede denne her statsdannelse, og det understregede også med den nye demokratitankegang
, at Østrigsanktionerne måske ikke var en enlig svale, men at det er den måde, man vil agere på over for de her såkaldte delstater, som man kan betegne dem i det efterfølgende tidsforløb.