runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-11-27:
Men den rettighed og selvbestemmelsesret må også vægtes i forhold til samfundets hensyn til at lave forskning og finde nye behandlinger, og jeg mener, at det forslag, der ligger her i dag, ganske godt forsøger at bevare den balance.
Vi kan ikke lave et kæmpe bureaukrati ud af at anskaffe en lang række prøver.
Omvendt kan vi heller ikke knægte individets ret til f.eks. at få viden om, at man kan få udleveret eller destrueret materiale, man selv har afgivet.
Vi ser faktisk, at viden om det her er noget, som man i høringssvarene er uenig om, og derfor har jeg også sagt i min ordførertale, at vi meget gerne vil have en lidt bredere diskussion af, hvordan patienterne informeres på en god og ordentlig vis, således at de er bekendt med deres rettigheder på det her område, og således at de kan gøre disse rettigheder gældende, hvis de måtte dette.
Men det betyder ikke, at vi i dag støtter, at man alene som model indfører informeret samtykke.
Vi kan godt støtte den model, der ligger i det her forslag, om en sige fra-model.
Birthe Skaarup (DF), 2003-11-27:
Det er et utrolig vigtigt spørgsmål, vi skal diskutere her i dag, for det er patienternes retsstilling, det handler om.
Jeg vil godt spørge fru Sophie Hæstorp Andersen, om fru Sophie Hæstorp Andersen ikke vil give mig ret i, at hvis vi vælger den model, der er fremlagt her i dag, og det kan da godt være, at vi kommer til at gøre det til sidst, jeg tør ikke sige det, skal det i hvert fald diskuteres i bund, om ikke patienten under alle omstændigheder skal gøre en aktiv handling for at sige fra.
Tove Videbæk (KD), 2003-11-27:
Det er vedrørende balancen eller vægtningen, som fru Sophie Hæstorp Andersen var inde på, mellem individets rettigheder og samfundets eller videnskabens interesser.
Hvordan har fru Sophie Hæstorp Andersen det med det, når vi tænker på Europarådets konvention om menneskerettigheder og biomedicin, for her står der jo, at menneskets interesser og velfærd altid skal have forrang frem for interesser, der alene vedrører samfundet og videnskaben?
Hvordan har fru Sophie Hæstorp Andersen det så med vægtningen i forhold til den sætning?
Ester Larsen (V), 2003-11-27:
Der kan ikke herske tvivl om, at Venstre altid er optaget af en grundig etisk debat.
Margrete Auken (SF), 2003-11-27:
Det er et forbløffende både fredsommeligt og fornuftigt forslag, der ligger her, og det er et forslag, som SF kan støtte.
Jeg kunne også godt høre, hvad der blev sagt af hr. Jesper Langballe i hans meget store tale, og jeg vil sige, at for så vidt det drejer sig om, at det ikke skal være et system, hvor man løser sognebånd til en kirke i stedet for til en præst, er jeg fuldstændig enig.
Jeg er selv præst i en kirke, hvor mange sognebåndsløsere ville synes, det var rart at kunne undgå, at de skulle gøre sig specielt gode venner med præsten for at få lov til at blive i Frederiksberg sogn, og man har altså måttet knytte det sammen med, at præsten skal sige ja og påtage sig arbejdet i forbindelse med det.
At der ikke kom den ændring, siger vi tak for, og vi synes selvfølgelig, at det, der ligger her, er mere end rimeligt.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-11-27:
På den anden side står også hensynet til, at samfundet skal kunne levere forskning, kunne levere bedre behandlinger til folk, og det indebærer altså, at man bliver nødt til en gang imellem at forske i det, som afleveres i forbindelse med blodprøver, urinprøver, betændte blindtarme, svulster og andre ting.
Der mener vi, at det må være en vægtning.
Især når det gælder modellen med informeret og ikke informeret samtykke, altså retten til at sige fra, har vi lagt vægt på, at det er noget, der er behandlet i den redegørelse og den betænkning, der er kommet på området, hvor der er en ret indgående diskussion af det her, og hvor man redegør ganske udmærket for, hvorfor man har valgt en sige fra-model frem for et informeret samtykke, og det kan vi henholde os til i dag.
Tove Fergo (V), 2003-11-27:
På et tidligere tidspunkt af debatten her blev tonen i Folketinget drøftet.
Og jeg synes, det er utrolig groft, at man skal sidde og høre på, at oven i købet et præsidiemedlem står her og insinuerer, at det, der bliver sendt til en minister, ikke bliver læst.
Jeg synes, det er så fantastisk groft.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-27:
Jeg synes, de sagte ord og tonen, de blev sagt i, var troværdige, og det vil jeg gerne takke for.
Det er jeg lettet over at høre.
Men så vil jeg spørge hr. Knud Erik Kirkegaard, om han ikke kan følge mig i, at der er noget lidt kunstigt ved den debatskabende virksomhed.
Man bekymrer sig meget om debatten, men egentlig ikke om, hvorvidt man selv har noget på hjerte.
Jeg tænker somme tider på grundlovsfædrene.
De nedsatte jo ikke et debatskabende udvalg, der skulle malke befolkningen for dens synspunkter.
Nej, de lavede en Rigsdag, hvor et frit folk selv kunne sende sine repræsentanter ind, så de kunne diskutere tingene frit.
Karen J. Klint (S), 2003-11-27:
Jeg vil allerede nu kvittere for den positive omtale, men jeg vil også gerne spørge hr. Knud Erik Kirkegaard om noget. Vi anerkender, at debatten kører, og vi har egentlig ikke lagt op til, at forslaget skal være specielt debatskabende, men snarere sikre, at folk, der i dag ikke har mulighed for at være med i debatten, også får mulighed for at være med i den.
Formålet er altså en udvidelse af debatten, ikke at gentage den, men brede den mere ud og sikre, at der sker en opsamling.
Jeg vil gerne stille det samme spørgsmål, som jeg stillede før,
Er De Konservative parat til at være med til at bevilge de penge?
Morten Homann (SF), 2003-11-27:
Det her forslag bliver markedsført under overskriften »mindre bøvl«, men udvalgsarbejdet og de mange høringssvar og kommentarer har vist, at det her sådan set ikke drejer sig om mindre bøvl.
De mange virksomheder, som har orden i deres sager, vil ikke få mindre bøvl ud af det her.
De, som vil få mindre bøvl ud af det her, er dem, som bruger store kræfter på at omgå systemet og undgå at betale skat ved hjælp af fup og fiduser.
Så det her handler ikke om mindre bøvl, det handler om større huller i skattelovgivningen.
Det bliver jo ikke mindre underligt, al den stund der faktisk har siddet en arbejdsgruppe under Skatteministeriet og arbejdet med en forenkling af de kanter af kapitalforklaringen, som kunne forenkles og gøre det nemmere for de skatteborgere og de virksomheder, som skulle udfylde kapitalforklaringen.
Men det arbejde fik ikke lov til at køre til ende.
SF har tænkt sig at stemme imod forslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-11-27:
Hr. Jesper Langballe hørte alligevel ikke tilstrækkelig grundigt efter, da jeg havde mit ordførerindlæg, og det er egentlig lidt synd for hr. Jesper Langballe.
Jeg brugte faktisk ikke formuleringen at løsne forholdet
mellem stat og kirke.
Hvis hr. Jesper Langballe med den formulering ønsker at binde mig fast på, at jeg ikke ønsker en selvstændiggørelse på stiftsniveau og på landsplan, selv om der er et ønske om det i brede folkekirkelige kredse, kan jeg kun sige, at jeg ikke vil binde mig til noget på nuværende tidspunkt.
Men nej til at adskille stat og kirke - de kan ikke undvære hinanden, og derfor vil vi selvfølgelig holde fast ved den sammenhæng, der er mellem stat og kirke, og som også er fastlagt i den danske grundlov.
Hvad angår den grundlovgivende forsamling, så ved jeg ikke rigtig, hvad det er, hr. Jesper Langballe egentlig forestiller sig.
Det er lige før, jeg var ved at opfatte det på den måde, at hr. Jesper Langballe ønskede, at der skulle foretages valg til en lovgivende forsamling om en kirkelig forfatning.
Det var måske ikke det, hr. Jesper Langballe mente, men så må hr. Jesper Langballe komme herop og forklare, hvad det så var, han mente med en sådan forsamling, der skulle være valg til på det kirkelige område.
Til fru Karen J. Klint.
Jeg vil meget gerne være med til i udvalget at diskutere, hvordan vi kan samle op, hvordan vi kan konkludere, hvordan vi kan gøre den debat brugbar i forhold til fremtidige beslutninger inden for det kirkelige område.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-27:
Tænk, nu blev jeg lige så glad og så lettet.
Det kan godt være, at det var tonefaldet, der kom til at skygge for ordene, som der måske alligevel ikke var så forfærdelig meget indhold i, men tonefaldet var jo flot.
Der var noget rigtig konservativ mandighed i det her: Det vil støde på en mur af modstand.
Så er der sådan blevet slækket lidt på muren nu, og man vil godt løsne osv. Så havde jeg alligevel hørt rigtigt fra det konservative landsmøde, og jeg vil sige
, at det ikke er første gang, Det Konservative Folkeparti desværre sådan er rendt efter modevinde, der ligger lidt til venstre i hvert fald for Det Konservative Folkepartis udgangspunkt.
Sig noget selv.
Lad mig høre den personlige mening.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-11-27:
Nu er det sandelig mig, der er lettet.
Jeg var så bange for, at hr. Jesper Langballe var ved at foreslå, at der skulle foretages valg til en kirkelig lovgivende forsamling.
Ellers forstår jeg slet ikke sammenhængen.
Prøv at lægge mærke til, hvad det er for nogle forslag vi diskuterer.
Men nu kan jeg forstå, at det slet ikke var det, der var tilfældet, og tak for det.
Tænk, hvis vi skulle have sådan en folkekirkelig forsamling, der skulle tage stilling til alt fra økologisk korrekt bekæmpelse af mosegrise til, jeg ved ikke hvilke politiske emner.
Det vil dog være en skrækkelig ting, og det er jeg i hvert fald modstander af.
Men jeg må sige til hr. Jesper Langballe, at konservatisme består af kærlighed.
Kærlighed til værdierne.
Så består det også af lidt intelligens, for somme tider skal man lave om på tingene for at fastholde værdierne.
Og jeg er overbevist om, at hvis vi ikke giver folkekirken indflydelse på budgettet omkring Fællesfonden med hensyn til både indtægter og udgifter, så vil vi få en bevægelse i retning af en løsnen mellem stat og kirke, og det ønsker jeg ikke.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-11-27:
Jeg har ikke overhovedet udtalt mig i retning af, at man skal til at virkeliggøre løfteparagraffen, § 66 i grundloven, om en kirkelig forfatning.
Det er jeg faktisk modstander af.
Jeg mener, det er udmærket, at vi har den paragraf, hvis der er et eller andet, der går fuldstændig amok, men at ændre grundlæggende på den folkekirkelige ordning, vi har i øjeblikket, det har jeg bestemt ingen intentioner om.
Det eneste, jeg har udtalt mig om, er muligheden for, at man giver folkekirken og de personer, der er i folkekirken, som jo er voksne mennesker, mulighed for at få større indflydelse på den folkekirkelige økonomi, og det burde ikke være revolutionerende tale for nogen i år 2003, hvor vi jo lever i et gennemdemokratiseret samfund i øvrigt.
Margrete Auken (SF), 2003-11-27:
Se, det er klart, at jeg kender det fra pressen, og at jeg kender det fra samtaler.
Det kan da godt være, at Landsforeningen mener, det er omsonst at sende det til ministeren.
Det kan også godt være, at de har sendt noget andet til ministeren.
Så vil jeg egentlig bede om, at vi omgående får det over i Kirkeudvalget.
Jeg mener da også, vi har fået det fremsendt i udvalget, men jeg kan nu ikke huske, om det er ad den vej, jeg har fået det, eller om jeg har fået det personligt.
Det kan jeg ikke huske.
Men jeg vil i og for sig ikke være overrasket, hvis man selv i Landsforeningen sagde: Vi orker ikke at sende det ind til kirkeministeren.
Det er dog næsten som at sende det direkte til lodret arkivering, for der er det ikke tilladt at lave andet end det, man selv går ind for.
Jeg vil meget undskylde over for den konservative ordfører, at jeg ligesom prøvede at sige, at jeg næsten var overbevist om, at jeg ikke ville se De Konservative i spidsen for en kampagne mod, at kirken havde andet på hjerte end penge.
Menighedsrådene - det ved hr. Kirkegaard jo også godt - er ret fortvivlede over, at de kun må beskæftige sig med kalk og mursten, når de dog sidder med menighedsrådsarbejdet for at have med menighedens liv og vækst at gøre og faktisk også er optaget af, hvordan man kan give de bedste vilkår for evangeliets forkyndelse og bidrage til det i overensstemmelse med, hvad de har lovet i deres løfte.
Det var noget, vi drøftede ovre på Landsforeningens møde og også, hvordan man kunne få det til at fungere.
Det, som jeg bare sådan forsigtigt antydede, men vi tager patienten langsomt, var, at jeg ikke tror, at vi skal gentage miseren med at sige, at de ikke må beskæftige sig med andet end kalk og mursten.
Det hænger sammen med menighedsrådsloven fra 1913, og hvad der skete dér, og det hænger sådan set sammen med noget, som aldrig havde været tilsigtet fra Appels side.
Der var en helt anden historisk baggrund for, at det blev udformet sådan.
Jeg ved godt, at det skal tage sin tid, og jeg skal nok være meget tålmodig.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-27:
Jeg vil gerne indledningsvis takke for Kristendemokraternes delvise opbakning og for SF's opbakning til forslaget.
Jeg var nok jo klar over, at der ikke ville være den store, brede, massive opbakning til det forslag, som Enhedslisten har fremsat.
Men vi mener i Enhedslisten, at debatten er væsentlig, og vi mener, det er væsentligt, at debatten også bliver ført fra det her hus. Vi vil på længere sigt arbejde for den grundlovsændring, der vil sikre adskillelsen af kirke og stat.
Det er tidligere i debatten blevet sagt, at overskriften måske var lidt voldsom, og jeg medgav tidligere over for ministeren, at man kunne have kaldt det for en separation, fordi skilsmissen kræver en grundlovsændring.
Vi mener ikke, at det multikulturelle samfund skal imødegås ved kristen og religiøs oprustning.
Vi mener, at samfundet skal favne bredere, end det gør i dag, og derfor bl.a. de her forslag. Jeg synes, at tonen var decideret under lavmålet
, da det ene af regeringspartiernes ordfører var på talerstolen.
Det er jeg rigtig ked af, for jeg mener sådan set, at vi har behov for en visionær og fremadrettet debat, uanset at vi kan være grundlæggende meget uenige.
Det synes jeg til gengæld ændrede sig helt fundamentalt, da Det Konservativt Folkepartis ordfører var på talerstolen.
Jeg synes, det var en meget klar og ærlig tale, og jeg mener, at det er væsentligt, at vi får præsenteret de meget forskelligartede synspunkter, der er om kirkens forhold til staten.
Jeg er i øvrigt helt enig med Det Konservative Folkeparti.
Jeg ville selvfølgelig gerne have deres stemmer og opbakning til forslaget, men jeg havde nok ikke forventet det.
Det er netop sådan, at Enhedslisten ønsker grundlæggende at forandre på forholdet mellem kirke og stat, og det kan selvfølgelig aldrig stemme overens med konservativ tankegang.
Der er nogle enkelte småting, som jeg synes vi skal kigge på under udvalgsarbejdet i forhold til, hvem der skal deltage i det arbejde, der bliver sat i gang.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi fortsætter debatten og det er vigtigt at slå fast, at det ikke er sådan at en førkommission vil hindre en debat, der også kommer nedefra.
Margrete Auken (SF), 2003-11-27:
Der er et enkelt punkt, som vi er lidt optaget af, hvor vi ikke er helt i overensstemmelse med Enhedslistens forslag, og jeg vil bare sige, hvad vores bud er på det.
Og det er i spørgsmålet om kirkeskatten, hvor vi har kigget til Sverige.
I Sverige har man i forbindelse med adskillelsen af kirke og stat sagt, at man skal have lige behandling i forhold til, hvordan der skal indhentes kontingenter til de forskellige trossamfund.
Sådan en model kunne vi jo udmærket godt arbejde med i Danmark.
Skattebegunstigelserne, det, at man kan fratrække kontingenterne, er svært at få med, for der må man altså have lidt ligebehandling på det punkt.
Jeg ville bare lige nævne det, for jeg syntes, det var en af de ting, som lå lidt rudimentært i Enhedslistens forslag, men som jo som incitament godt kunne blive til noget, sådan at man sagde: Her kan vi indføre en reel ligebehandling, idet vi stadig væk skelner mellem religion og livsanskuelse.
Jeg tror også, det er klogt at blive ved at gøre det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-27:
Det forstår jeg grundlæggende ikke, og det forstår Enhedslisten ikke.
Hele vores pointe omkring adskillelsen er netop, at alle foreninger skal behandles lige.
Det er klart, at den svenske model er et fremskridt i forhold til den nuværende situation.
Det vil altså sige, at hvis SF stillede et forslag om den svenske model, så ville vi klart se det som et fremskridt i forhold til i dag og derfor støtte det, men vi ville stadig væk gå efter at få det fuldt implementeret på vores måde, eller hvad man skal sige, sådan at religiøse foreninger bliver behandlet lige med andre foreninger, så det ikke kun er et spørgsmål om, at religionerne kommer i øjenhøjde - det synes jeg er meget positivt ved SF's forslag - men at de religiøse foreninger kommer i øjenhøjde med andre foreninger.
Margrete Auken (SF), 2003-11-27:
Hvorfor religioner er noget andet end livsanskuelse i bred forstand, tror jeg ikke vi magter at få belyst fuldt ud, men jeg synes, det er interessant, og jeg ville egentlig være forfærdelig ked af, at det bare kommer til at stå som nogle hovedsætninger, for mange af de ting her er faktisk så svære, og man kan komme til at polarisere på forkert led, hvis ikke man giver sig tid til at fordybe sig i, at der i masser af samfund er brug for, at man har en særlig lovgivning.
Jeg kan bare lige nævne som et eksempel, at det jo bliver brugt som et argument for f.eks. slagtning uden bedøvelse, at det er religiøst, og det er jo et hårdt argument.
Jeg kan have andre holdninger til det, men jeg vil bare sige, at det religiøse har en særstatus i masser af både menneskers og samfunds forståelse for, hvad det er for en tvang, et menneske kan være under.
Så siger man, at så har man dér en religionsbeskyttelse og -begrænsning, som man måske gør klogt i at blive ved at opretholde i stedet for bare at sige, at staten bliver så uforstående over for de ting, der kan røre sig, at man bare slår det hele sammen i én pærevælling.
Jeg ved ikke, for så grundigt har vi altså ikke snakket om det; nu står jeg her, og det kommer til at lyde, som om vi har haft en stor filosofisk drøftelse af det i SF, og det ville være en tilsnigelse.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-11-27:
Det er klart, at religionen i mange samfund har spillet og spiller en særlig rolle, og det vil den jo gøre, så længe personer, der lever i vores samfund, er religiøse; så vil den jo spille en særlig rolle, sådan er det, ligesom det, at Socialdemokratiet har haft regeringsmagten i så og så mange år inden for de sidste 100 år, også har en vis indflydelse på befolkningens tænkning og den måde, vores samfund er opbygget på.
Det er klart, at på den måde vil religionen til enhver tid spille en særlig rolle, så længe folk er religiøse i et eller andet omfang - mere eller mindre.
Men derfra og til, at staten skal støtte det i det omfang, som man f.eks. gør i dag, hvor man giver det en anden position end andre foreninger, mener jeg ikke er rigtigt.
Det er et spørgsmål om, at jeg mener, at foreningsliv af enhver art spiller en rolle i vores kultur, og det mener jeg sådan set som helhed at staten skal støtte.
Jeg går ind for, at staten skal støtte religiøse foreninger.
Det er altså ikke en fornægtelse eller en nu skal vi skubbe det religiøse ud af det offentlige rum-holdning.
Det er et spørgsmål om at ligestille forskellige typer af foreninger.
Dermed mener jeg ikke, at man hiver gulvtæppet væk under religionens indvirkning på samfundet.
Det kunne jeg så måske godt ønske, men jeg mener ikke, det er det, der sker ved at gøre det på den måde.
Mit ønske handler jo så om den debat, den diskussion og den gensidige påvirkning, der er imellem mig og andre i samfundet.
Det mener jeg ikke man kan lovgive om.
Det vil være sådan, så længe der er religiøse mennesker.
Margrete Auken (SF), 2003-11-27:
Man kan godt forestille sig, at man kom i en situation, hvor det vil være dér, man lander: At det må de klare selv.
Det er jo sådan, man har det i USA, og det er jo lidt forskelligt, hvordan man har det rundtomkring.
Det skal jeg ikke kunne sige.
Jeg tror, man ville sige, som man jo også har måttet gøre i Sverige, at der er et ansvar for noget, som uanset hvordan har fungeret under en statsforvaltning.
I Sverige har det set meget anderledes ud end den måde, det har været på i Danmark, men det har trods alt været under en forvaltning, hvilket gør, at man ville smide det fuldstændigt ud i kaos, hvis man sagde, at man fra den ene dag til den anden lavede om på de ting. Det er ikke nogle ting, vi har drøftet på den led, men jeg vil bare lige sige, at når jeg har nævnt den svenske model, hvor man har løst problemerne i forbindelse med adskillelse af kirke og stat og i forhold til en ligebehandling på nogle faktuelle områder, så er det, fordi jeg synes, det er vigtigt, at den model også er inde blandt dem, vi snakker om.
Jeg blev egentlig selv så lettet, da jeg så, hvordan svenskerne har håndteret noget, som jeg synes fortjener at blive håndteret ordentligt og uden at man lige pludselig afskærer sig fra enhver forandring, fordi de kaotiske følger af det ville gøre, at man ikke ville nænne at gøre noget som helst.
Der er det gode, at der altså er udveje for ordninger, som er værdige.
Margrete Auken (SF), 2003-11-27:
Jeg håber da, det blev tydeligt, at SF støtter Socialdemokraternes forslag, men vi havde jo det forbehold, at det ikke måtte blive en prop i en udvikling.
Jeg tager imod invitationen til, at vi kigger på, hvordan det kan gøres, men jeg vil da godt spørge fru Karen Klint, om hun vil bekræfte, at det ikke bliver sådan, at hvis der kommer forslag til, hvordan man kan komme videre med nogle ting, som måske ikke nødvendigvis berører hele kirken eller alt, alt, alt det, som skal behandles i den der kommission, men altså nogle konkrete forslag, lad os sige f.eks. om selvforvaltning i økonomien, at man så fra Socialdemokratiets side siger: Jamen vi har en kommission, lad os nu vente til klør knægt bliver klør konge, før vi svarer på det her.
Det må altså ikke være en blokering for et initiativ, der faktisk er ved at udkrystallisere sig.
Karen J. Klint (S), 2003-11-27:
Men jeg har i hvert fald sagt her, at den opsamling, vi lægger op til her, gerne skulle være færdig hen omkring folketingsåret 2005-06, for det tager jo lidt tid at samle op, og det tager lidt tid at sammenskrive tingene.
Det er ikke en hindring for, at der, hvis der er et stort og massivt behov for, at der skal ske ting indimellem, så også kommer nogle lovforslag om det. Alle kan jo fremsætte lovforslag; det er jo faktisk ikke kun ministeren, der kan fremsætte lovforslag.
Så hvis SF og andre har et konkret lovforslag om nogle ting inden for det folkekirkelige område, så lad os se på det.
Beslutningsforslaget her, vores idé om et »førkommissionsudvalg« - ja, noget skulle barnet jo hedde, havde jeg nær sagt - har jo heller ikke hindret, at vi selv er kommet med et beslutningsforslag omkring forfatningen.
Så ingenting er en hindring for noget.
Vi har bare gerne villet have en - havde jeg nær sagt - ikke negativ, systematiseret debat, men en garanti for, at alle er velkomne i debatten.