Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Det Radikale Venstre skal have tak for at have stillet et forslag, som kan give anledning til en debat om en meget central problemstilling på baggrund af en situation, hvor vi har en regering, som i 2½ år helt bevidst har nedprioriteret og forsømt indsatsen over for de boligområder, der har de største sociale problemer.
Egentlig er det jo tankevækkende, at regeringen fra nogles side, lagde jeg mærke til tidligere på ugen, fik ros, fordi regeringen nu havde opdaget, at den havde forsømt sit arbejde i 2½ år.
Det synes jeg egentlig ikke er noget at rose en regering for.
Man kan så selvfølgelig give den betingede ros, som fru Lotte Bundsgaard gjorde, at det da altid er noget, at den nu har opdaget, at der er et problem.
Men jeg vil nu godt se noget mere, før jeg går over til at anvende egentlig ros.
Det vil jeg sige.
Det udspil, der foreligger, indeholder ikke gnist af løsning.
Det vil jeg godt sige til ministeren
rent ud: Det indeholder ikke gnist af løsning af de sociale problemer, som vi står over for i de områder.
Vi har bl.a. set røveriske overfald.
Der er intet blevet gjort fra regeringens side for at forebygge og løse problemerne i de pågældende familier - der er intet blevet gjort.
Den indsats, der var i gang, og som vi gik i gang med på et tidspunkt, hvor jeg var formand for Brabrand Boligforening, og hvor vi i boligforeningen fik aftaler med den daværende regering om et bypolitisk arbejde, en indsats i kvarteret, som rent faktisk gav resultater, som var på vej til at føre til gode, fredelige forhold i afdelingen,
blev bare hugget af, da den nye regering kom til.
Hvad bliver resultatet så?
Resultatet bliver så, at man 2 år efter ser en bølge af røverier i Gellerupparken.
Og hvad er der så af konkret indsats i det udspil, regeringen kommer med med hensyn til at få uddannelse ud til de mennesker?
Få løftet de familier socialt?
Få gjort en indsats for, at de familier kommer ind i det danske samfund?
Der er en sørgelig mangel på initiativ på det område.
Og hvorfor er der det?
Det er der, fordi regeringen har brugt de penge, der var tilbage i statskassen, på meningsløse skattenedsættelser til den bedst stillede del af befolkningen
i stedet for at afsætte de samme penge til at skabe beskæftigelse, til at skabe uddannelse i de områder, hvor de sociale problemer er.
Jeg giver, for at tale med en venstrefløjsforgængers ord, ikke fem flade øre for det initiativ, regeringen har taget på det sociale områder her - ikke fem flade øre.
Hvad er der så af konkrete initiativer i regeringens
udspil
Der er en hel masse negative redskaber med fratagelse af rettigheder for alle mulige mennesker.
De, der står på ventelisterne, mister deres rettigheder.
Der er ingen, der får bedre rettigheder.
Der er ingen, der får noget positivt til gengæld.
Det eneste, der er i det, er, at man fratager en masse mennesker, som står i en meget dårlig boligsituation, f.eks. den alenemor på kontanthjælp, som jeg spurgte på baggrund af, men hvor jeg ikke fik svar, som ikke længere må flytte ind i Gellerupparken, og som skal forblive boende på sit loftskammer eller sit kælderværelse, fordi hun mister alle boligsociale rettigheder.
Jo, det er resultatet af det forslag, Venstre også bakker op om.
Så spørger vi - og der er stillet mange spørgsmål i debatten i dag: Hvor skal de mennesker så bo?
Får de en retsgaranti på at få en ordentlig bolig?
Og svaret fra ministeren var utvetydigt: Nej, det gør de ikke.
Kommunen får ret til at hjælpe dem, hvis kommunen ellers gerne vil, og hvis kommunen ellers har boligerne.
Boligerne skal sælges, for samtidig med, at man vil have boliger stående tomme for at kunne fratage folk deres ventelisterettigheder, vil regeringen give sig til at holde udsalg af almene boliger, så der bliver endnu færre boliger at anvise. Regeringens politik på det her område kan ikke føre til andet end splid og kaos i de afdelinger, som man nu påstår man vil gå ud og hjælpe.
For jeg kan garantere en ting, og det er, at hvis man gennemfører det forslag om salg af almene boliger og forsøger på at lokke beboerne i disse afdelinger til at købe deres egne boliger og dermed trække sig ud af det fællesskab, som der er i boligforeningerne om at løse de sociale problemer, så ender det hele i kaos og splid og endeløse diskussioner, om det nu skal udstykkes eller ej.
Social indsats bliver der intet af, og hvem bliver taberne i det spil?
Det bliver de familier, hvor der er de sociale problemer, hvor man har oplevet børnene komme ud i kriminalitet, hvor man har oplevet, at regeringen har brugt 2½ år i total passivitet.
Jeg kan tilsige regeringen hundrede procent indædt modstand mod dens politik.