runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2004-02-18:
Det er også derfor, at denne sag er så dårlig for skatteministeren.
Jeg vil nu sige i forhold til det sidste, at det sådan set var skatteministeren, der sidst gjorde en sag til en folketingssag, da han jo tvunget af omstændighederne måtte fremsætte et lovforslag, der skulle lukke det hul, som TDC havde fået medhold i af Ligningsrådet.
Så hvem der gør mest der, er måske et udestående.
Jeg vil også sige, at vi behandler i øjeblikket et lovforslag, nr. L 119, om rentebeskatning, et meget
kompliceret forslag, hvor advokater og revisorer siger, at det vil give anledning til masser af skattehuller, og dem
Når skatteministeren siger, at vi agerer i de her sager, både den sag, der medførte et fradrag til TDC, og den sag med bankerne her, så er vi nødt til det af en eneste grund, nemlig at skatteministeren ingenting gør. Det må ministeren vel give os medhold i.
Skatteministeren sætter det her problem i lovkataloget i januar 2002.
Der sker ingenting hen over foråret.
Det kommer på i oktober 2002.
Så bliver det taget af til 2003.
Derudover har vi stillet spørgsmål om, hvorfor man ikke vil gøre nogen ting.
Skatteministeren siger, at det er på grund af skattestoppet.
Så alt peger da i retning af, hvordan det her er forløbet, og hvorfor det er kommet dertil.
Når man så kan læse på Jyske Banks hjemmeside, at de har sat det her i gang, fordi de sådan set bare følger de regler, der er beskrevet i redegørelsen, og når ministeriet ikke vil gøre nogen ting, skatteministeren lader stå til, jamen så kan der vel ikke være noget galt i det.
Altså det er jo forløbet, og det tror jeg også skatteministeren må erkende.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-02-18:
Tak for den sidste venlighed.
Det glæder mig overordentligt.
Det fremgår sådan set også af den måde, Socialdemokratiet agerer på i disse uger, okay.
Men altså hr. Buksti har jo sådan set selv givet svaret. Jeg har som bekendt været på vinterferie i en uges tid, og da jeg kommer hjem og læser i aviserne, hvordan hr. Buksti og hans politiske kollegaer har ageret og pustet denne her sag op, så siger jeg til mig selv: Jamen hvad er dog det her for noget?
Nu har man i årevis fulgt en tradition om at køre den type af sager som administrative klagesager, og så lige pludselig blæser man denne her sag op.
Og på den baggrund følte jeg mig foranlediget til at gøre det, som Socialdemokratiet faktisk bad mig om at gøre.
Jeg vil gerne sige, at nu skal vi altså også passe lidt på her i Tinget, at vi ikke pludselig ændrer på de regler og traditioner, vi har haft omkring kørsel af den slags sager.
Vi har 4.000 sager liggende, og hvert eneste år kommer der mange nye sager.
Hvis vi skal gøre alle sager til folketingssager, så vil jeg nok sige, at så kommer vi virkelig ud på et skråplan.
Svend Aage Jensby (V), 2004-02-18:
Jeg er glad for spørgsmålet, kan jeg sige til hr. Hækkerup, fordi jeg tror, jeg kan få aflivet et par misforståelser.
Jeg kan først starte med at stille mig selv det spørgsmål, om hr. Hækkerup har læst den udtalelse, han henviser til.
Den er gengivet i Aalborg Stiftstidende den 28. november.
Jeg tror, det er hensigtsmæssigt, at jeg læser op, hvad jeg er citeret for.
Det er nemlig ikke det, der står i begrundelsen for spørgsmålet.
Der havde i Nordjylland rejst sig et rygte om, at Nordjylland ville blive formindsket med 1.000 arbejdspladser. Igennem længere tid kørte der en debat om det, og på et tidspunkt tænkte jeg ved mig selv af hensyn til forsvarets personel og for at få lidt ro, at jeg blev nødt til at komme med en kommentar til Aalborg Stiftstidende.
Stillet over for spørgsmålet, om man skulle miste 1.000 arbejdspladser i Nordjylland, svarede jeg følgende: Jeg har ikke set et eneste stykke papir, hvor der står, at der skal fyres 1.000 mand i forsvaret i Nordjylland.
Alt tyder på - alt tyder på! - at antallet af arbejdspladser i Nordjylland er status quo efter forsvarsforliget.
Og hvad sagde jeg så videre?
Ministeren slår også fast - det siger jeg ikke, men det siger journalisten - at han ikke tager regionale hensyn, alene fordi han er valgt i Nordjylland.
Og så kommer et citat: Det ville være usagligt, hvis jeg tog hensyn til Nordjylland, fordi jeg er valgt her.
Jeg er minister for hele landet, siger Jensby, som forventer at præsentere et udspil.
Så lad mig sige til hr. Hækkerup: Spørgsmålet om forsvarets struktur, herunder skolestruktur, vil naturligvis blive afgjort af de partier, som kommer til at deltage i forsvarsforligsforhandlingerne.
Jacob Buksti (S), 2004-02-18:
Jeg sagde ikke her noget som helst om, at den tidligere regering havde fremsat lovforslag.
Det har jeg ikke sagt, det vil jeg bede skatteministeren om selv at kigge efter.
Det kan man sådan set godt konstatere ved at forhandle med de partier, som man normalt forhandler med, plus at de partier, som skatteministeren repræsenterer, ikke var interesseret.
Så derfor.
Men det, som jeg ikke fik svar på, var: Hvordan kan det være, at skatteministeren føler sig foranlediget til at lukke hul, når det er sådan, at Skatteministeriets departementschef siger, at man dermed laver en tilståelsessag, og derved forringer den sag, som skatteministeren selv starter med at sige må gå sin gang?
Hvordan kan det være, at skatteministeren er blevet så nervøs, at hver gang, der er nogle, der siger, at der er et hul, så må han hellere ind og lukke det for en sikkerheds skyld?
Hvordan kan det være, at skatteministeren ikke starter med at lukke det, når det er sådan, at man kan se det, som det også er påpeget af hr. Jens Peter Vernersen?
Så kunne det være, at skatteministeren kunne få en meget mere fredfyldt tilværelse, og det er sådan set det, vi arbejder for at han får.
Ja, altså når det var sådan, at den tidligere regering ikke gjorde noget, så har vi jo allerede været inde på, at det var, fordi der ikke var flertal for at gøre noget.
Faktisk forsøgte man at gøre noget.
Men nu er skatteministeren selv inde på, at det jo handler om, at der er en verserende sag.
Jyske Bank og andre banker har fået underkendt millionstore fradrag, og der kører nu en sag ved Landsskatteretten, som ministeren er inde på.
I den procedure henviser man fra bankernes side netop til denne her betænkning, som vi har været inde på.
Jeg har forstået, at ministeren nu vil gribe ind og lukke hullet, det går jeg ud fra, at ministeren vil bekræfte.
Det forlød i en udtalelse i forgårs.
Men hvad er det så, der er sket?
Som jeg har forstået udtalelser fra Skatteministeriets departementschef i sidste uge, var det sådan, at man ikke ville foretage sig noget, fordi det ville være det samme som en tilståelsessag, nemlig at give bankerne ret.
Er det korrekt opfattet, at det var sådanne udtalelser, der kom?
Og hvad er det, der nu gør, at skatteministeren så mener, at man skal gribe ind, og dermed med Skatteministeriets departementschef ord give bankerne ret i deres sag?
Svend Erik Hovmand (V), 2004-02-18:
Se, nu vil jeg jo gøre opmærksom på, at den betænkning kom i september 2002.
Jeg tror, at det på det tidspunkt var hr. Ole Stavad, der var skatteminister, han blev så senere afløst af hr. Frode Sørensen.
Den er nemlig blevet rejst som en administrativ klagesag fra første færd.
Den har været kørt på den måde, at skattemyndighederne har sagt: Det der kan man altså ikke.
Og bankerne har hævdet det modsatte standpunkt, og så er den nu endt i Landsskatteretten.
Det er den måde, som mange tusinde sager kører på og har kørt på i mange, mange, mange år.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-02-18:
Ja, uanset hvordan man forsøger at forklare det her, så er det altså beskrevet i tre forskellige afsnit.
Det er beskrevet på side 251, og det er beskrevet på side 264, hvor man siger, at der er en uhensigtsmæssighed.
Og så bidrager man derudover med et forslag til lovgivning, hvori man så beskriver, hvordan loven skal ændres.
Det har ligget i Skatteministeriet, og vi vil komme frem
til senere, hvornår skatteministeren har fået noget at vide om det spørgsmål.
Men det er da helt afgjort, at når det så klart og præcist er beskrevet, så kunne man have gjort noget ved det.
Og det er vel også lige så klart, at når skatteministeren står hernede, meget, meget glad oven på regeringsskiftet og nu skal passe det her skattestop, så ser man, hvad der ser.
Så siger skatteministeren her den 10. april 2002: På grund af skattestoppet kan I godt lægge denne her blå bog væk!
Den har ellers Venstres farve, så den kunne jo godt tages frem, men på grund af skattestoppet kan den lægges væk, gemmes, og så er der jo ikke nogen, der gør mere ved det, det er jo helt indlysende.
Så siger skatteministeren, at det var på grund af de der komplicerede regler for personbeskatningen.
Dertil vil jeg sige, at de jo sådan set er det mindst komplicerede.
Det mest komplicerede er da de her regler, der betyder, at selskaber får milliardfradrag, måske 10 mia. kr. i fradrag, Vi ved ikke, hvad det her kan ende med.
Det synes jeg da er det mest komplicerede.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-02-18:
Det er rigtigt, at arbejdsgruppen har, jeg vil næsten sige, strejfet problemstillingen om tabsfradrag, selskabers opkøb og annullation af egne aktier.
Den er ikke særlig fremhævet, men det fremgår af betænkningen i et konsekvensændringsforslag.
Arbejdsgruppens forslag er først og fremmest koncentreret om det, jeg nævnte før, nemlig reglerne for de personlige aktionærer, fordi det er her, at reglerne er så komplicerede.
Men reglerne for selskabsaktionærer er altså berørt, og arbejdsgruppen foreslår, at selskaber ikke skal medregne gevinst og tab ved indkomstopgørelse bortset fra gevinst og tab på næringsaktier.
Derfor omhandler arbejdsgruppens forslag vedrørende opkøb og annulation af egne aktier kun næringsaktier.
Imidlertid er det oplyst over for mig, at arbejdsgruppen aldrig har foretaget en dybtgående analyse af problemstillingen.
Den har ikke diskuteret, om egne aktier, der opkøbes med henblik på annullation, overhovedet kan være næringsaktier.
Arbejdsgruppen har heller ikke taget stilling
til, hvorvidt tabsfradrag kan nægtes allerede, fordi der alene er tale om skatteteknisk tab.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-02-18:
Der står jo her, at hvis man annullerer disse aktier, så vil der næsten altid opstå et skatteteknisk tab.
Det er uhensigtsmæssigt.
Det er fuldstændig klart beskrevet af en arbejdsgruppe, som består af nogle af de bedste skattefolk her i landet. Men det er vel også indlysende for skatteministeren, at når skatteministeren siger her i Folketingssalen den 10. april, at man på grund af skattestoppet ikke gør noget ved det her, så gør man jo ikke noget ved noget som helst, så bliver det hele lagt til side.
Det er vel sådan set åbenlyst det, der sker.
Hvis jeg var embedsmand i Skatteministeriet, skulle jeg i hvert fald ikke begynde at komme med forslag, når ministeren, den øverste chef, har sagt, at skattestoppet gør, at man ikke vil gøre noget ved det her.
Det er vel indlysende for de fleste, at det er det, der er årsagen til, at man ikke er kommet videre med det, og det synes jeg ikke skatteministeren har ret let ved at komme uden om
, fordi det er så veldokumenteret.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-02-18:
Tak for lejligheden til at svare på dette spørgsmål.
Jeg må imidlertid indledningsvis sige, at min besvarelse nødvendigvis hovedsagelig bliver en gentagelse af, hvad jeg allerede sagde under spørgetimen i går, hvor det samme spørgsmål blev stillet. Arbejdsgruppen havde til formål at komme med et bud på en forenkling af aktieavancebeskatningsreglerne, særlig reglerne for beskatning af personaktionærer.
Arbejdsgruppens betænkning indeholdt et sådant bud, og debatten har lige siden hovedsagelig drejet sig om 3-års-reglen, 100.000 kr.s-grænsen og de problemer, der knytter sig til det.
Forslaget om en ny aktieavancebeskatningslov var sat på lovprogrammet, fordi regeringen havde en intention om at gennemføre en forenkling af disse aktieavancebeskatningsregler - slet og ret.
Mere er der sådan set ikke at sige om det, som statsministeren også var inde på for et øjeblik siden.
Det har imidlertid vist sig at være vanskeligt at finde
den rigtige model.
Det skyldes ikke skattestoppet i relation til den aktuelle sag omkring banker, finansielle institutioner og forsikringsselskaber osv., nej, det skyldes alene spørgsmålet omkring personaktionærer.
Det var der, diskussionen stod.
Det var omkring 3-års-reglen, 100.000 kr.s-grænsen osv.
Det var herom, den hele sag drejede sig, og det er herom, vores problemstilling har været koncentreret, nøjagtig som den tidligere regerings problemstilling, da den forsøgte at komme med en løsning på det med 3-års-reglen og 100.000 kr.s-grænsen.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-02-18:
Det spørgsmål, jeg stillede, er stillet for at få belyst baggrunden for, at regeringen ikke fremsatte det lovforslag, som kunne have sikret, at der ikke var nogen som helst tvivl omkring det fradrag, som en række banker nu har fået.
Når jeg stiller spørgsmålet, skal det ses i lyset af, at regeringen jo selv i sit lovprogram, og det vil sige med skatteministerens bidrag, jo foreslog, at der skulle ske en ændring af aktieavancebeskatningsloven.
Der er ikke nogen tvivl om, at man gjorde det, fordi man havde fået modellen for, hvad det helt præcis var, der var brug for, stillet op i den redegørelse, der var lavet, og alligevel sker der altså ikke nogen ting.
Det synes jeg godt at jeg vil høre skatteministerens begrundelse for, ud over den begrundelse, vi kender, nemlig den, skatteministeren oplyste her den 10. april 2002, at man på grund af skattestoppet lægger en stor, tyk dyne over den her sag.
»Vil ministeren oplyse, hvad der var baggrunden for, at regeringen ikke fremsatte lovforslaget om ændret aktieavancebeskatning, der var med på lovprogrammet fra oktober 2002?«
Skriftlig begrundelse
Svend Erik Hovmand (V), 2004-02-18:
Jeg vil først hæfte mig ved det første, hr. Buksti siger, nemlig at den tidligere regering forsøgte at gøre noget.
Det synes jeg er interessant.
Har den tidligere regering forsøgt at gøre noget ved præcis den her sag?
Har den tidligere regering fremsat et lovforslag i Folketinget omkring denne her sag?
Så er det i hvert fald gået min opmærksomhed forbi.
Jeg spørger bare, for det jo var faktisk det, som hr. Buksti sagde.
Må jeg så omkring den anden sag, den anden del af spørgsmålet sige, at jeg altså mener at vide, at det har været tradition her i landet igennem mange år, at man vil benytte det administrative klagesystem, hvis der er uenighed om tolkningen af en lov.
Det har også været tilfældet omkring den her sag.
Den har kørt i en lang periode på den måde.
Nu blæses den op.
Der skabes uro omkring den, og på et tidspunkt var presset så stort, at jeg måtte sige: Okay så må vi præcisere den gældende lovgivning.
Mere er der ikke at sige om det.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-02-18:
Jeg må konstatere, at der ikke ligger noget dokumenterbart i vores hænder på, hvor meget der har været.
Da man laver tilsynet i sin tid, må man konstatere, at tingene er i orden.
Man har så åbenbart efterfølgende fundet ud af, at der har været ting, der ikke har været, som de skulle være.
Det er politiet, der undersøger det på nuværende tidspunkt. Men jeg kan altså ikke stå her og sige, at Søfartsstyrelsen går ind og kontrollerer, og så er tingene ikke i orden, og så får de lov at køre videre.
For da man lavede kontrolsynet i 2001, var tingene i orden, da var de som nævnt.
Der er brodne kar alle vegne.
Jeg tror også, hr. Ole Vagn Christensen måske kan finde en virksomhed i Danmark, der beskæftiger illegal arbejdskraft.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Klaus Hækkerup (S), 2004-02-18:
Jeg skal da beklage, at det citat, jeg har, ikke er i overensstemmelse med det, forsvarsministeren har.
Det, jeg har baseret udtalelsen på, er et citat fra Frederiksborg Amts Avis den 30. december sidste år, hvor der står: Forsvarsministeren, der selv er valgt i Nordjylland, har for nylig fået politisk hug for egne udtalelser om, at - og så har Frederiksborg Amts Avis i gåseøjne sat - »antallet af arbejdspladser i Nordjylland er status quo efter forsvarsforliget«.
Det er det, jeg har måttet tage udgangspunkt i.
Den anden kilde, som forsvarsministeren nævner, har jeg ikke været bekendt med skulle være et mere grundlæggende citat.
Men jeg vil godt tilbage til det med, at der ikke skal tages regionale hensyn: Er det forsvarsministerens opfattelse, at regeringen ikke vil inddrage regionalpolitiske overvejelser i sine beslutninger og i det oplæg, som den vil fremlægge for Folketingets partier til forhandling?
Jamen jeg må da bare lige gøre forsvarsministeren opmærksom på, at Frederiksborg Amts Avis ellers er en rigtig god Venstreavis, der ofte både citerer Venstrekilder korrekt og ofte også selv af egen drift i lederen meget ihærdigt fremfører synspunkter, som er helt sammenfaldende med partiet Venstres synspunkter.
Så at Frederiksborg Amts Avis' gengivelse er fejlciteret, har jeg meget svært ved at tro.
Men når forsvarsministeren så siger, at der vil blive taget hensyn til de områder, der er hårdt ramt, så vil jeg godt spørge: Er forsvarsministeren slet ikke bekendt med, at Stålvalseværket i Frederiksværk måtte lukke, gå ned, trak en række virksomheder med sig i faldet, f.eks. Danstål, at Stålvalseværket er blevet overtaget af russere, men langt, langt, langt fra er oppe på det beskæftigelsesniveau, det var tidligere, og at gasbetonfabrikken i Ølsted, som også ligger i Frederiksværk Kommune, har måttet lukke? Er forsvarsministeren slet ikke klar over, at vi i Frederiksværkområdet taler om det område i Nordsjælland, ja, i hele hovedstadsområdet, der har den højeste arbejdsløshedsprocent, og er det, der er hårdest ramt af den meget uheldige udvikling, der har været?
Morten Homann (SF), 2004-02-18:
»Er det efter statsministerens opfattelse acceptabelt, at skatteministeren ikke har handlet siden en arbejdsgruppe i 2000 nøje beskrev et hul i loven om aktiebeskatning samt anviste en løsning herpå?«
Skriftlig begrundelse
Statsministeren har tidligere været ganske kategorisk med hensyn til regeringens politik over for lukning af skattehuller.
Spørgeren skal bl.a. henvise til besvarelsen af spørgsmål nr. S 1248: »Regeringens politik er, at bliver man opmærksom på et hul i skattelovgivningen, så skal det lukkes, og det skal ske med det samme« eller endnu mere vidtgående i Folketingets spørgetime den 2. december 2003: »Hvis man opdager et hul, eller hvis man opdager, at der er risiko for, at der kan blive et hul, skal man selvfølgelig lukke det«.
Det drager troværdigheden af statsministerens tilkendegivelser om regeringens politik over for skattehuller afgørende i tvivl.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
Jeg er da fuldstændig enig i, at vi kan lave en generel regel, der hedder, at man skal vurdere foreningers vedtægter, for at kunne vurdere, om de skal have støtte eller ej.
Så kan vi jo starte med Det Konservative Folkeparti, og vi kan for den sags skyld tage Enhedslisten med. Virkeligheden er jo, at Det Konservative Folkeparti propper sig med statsmidler, tvangsmidler taget fra skatteyderne bliver proppet ned i Det Konservative Folkepartis lommer, ligesom de bliver stoppet ned i Venstres lommer og Enhedslistens lommer, uden at der er nogen, der tjekker, hvordan vi overholder vores vedtægter.
Det er jo sandheden. Men når det gælder en forening som Dansk PEN, så gør ministeren sig til dommer over de formuleringer, der står i Dansk PEN's vedtægter.
Jeg vil godt gentage, hvad det er, der står: De, altså medlemmerne, forpligter sig til at gøre deres yderste til at bekæmpe race-, klasse- og nationalt had og opretholde idealet om en menneskehed i en fredelig verden.
Har PEN's medlemmer ikke retten til at træffe beslutning om, hvorvidt folk, der ansøger om medlemskab, opfylder den formålsparagraf?
Hvorfor skal ministeren blande sig i det?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-02-18:
Stop lige hykleriet.
PEN har ret til at optage præcis de medlemmer, de selv vil.
Jeg har på intet tidspunkt kritiseret PEN's vedtægter.
Men som en ansvarlig minister - det er forskellen på at være oppositionspolitiker og minister - må man selvfølgelig se på, hvordan statens midler bliver brugt.
PEN har af undertegnede som kulturminister fået nogle tipspenge, fordi de kæmpede for ytringsfrihed og kæmpede for forfattere, som var trængte af myndighederne.
I den her sag, som vi ikke har nævnt i dag, men vi kan hurtigt rekapitulere sagen om journalist Lars Hedegaard, som søgte om optagelse i PEN, mener jeg, at PEN's bestyrelse har administreret vedtægterne på en måde, som ikke umiddelbart er forenelig med foreningens formål, som er årsagen til, at foreningen har fået offentlig støtte.
Jeg blander mig ikke i, hvem PEN optager som medlem.
Jeg blander mig ikke i PEN's vedtægter.
Det må de sådan set selv om.
Men hvis man får offentlig støtte af staten, er der også en pligt og en ret til at sikre, at de penge bliver brugt på en ordentlig måde.
Det har vi gjort i det her tilfælde.
Det er rettidig omhu.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
Jeg ved ikke, hvorfor der er en grundlæggende forskel.
Det er i hvert fald ikke noget, som kulturministeren skal afgøre.
Jeg vil godt spørge: Er kulturministeren ikke enig i, at der står i PEN's vedtægter, at medlemmerne forpligter sig til at gøre deres yderste for at bekæmpe race-, klasse- og nationalt had og opretholde idealet om en menneskehed i en fredelig verden?
Er ministeren ikke enig i, at det står i PEN's vedtægter?
Derfor må det være fuldstændig ene og alene op til PEN at afgøre, hvilke medlemmer de mener opfylder de vedtægter, som PEN har.
Hvad er forskellen mellem det og så et politisk parti?
Hvorfor vil ministeren nu agere smagsdommer og begynde at gå rundt i foreninger og sige, at de ikke har lov til at vælge de medlemmer ud, som opfylder deres formålsparagraf
Hvorfor har PEN ikke ret til at sige, at de ikke vil have nogen medlemmer, som ikke lever op til formålsparagrafen om at bekæmpe race-, klasse- og nationalt had?
Hvilken adkomst har ministeren egentlig til at gå ind og blande sig i, hvilke formålsparagraf PEN har, og hvordan de forvalter den formålsparagraf i forhold til deres øvrige vedtægter?
Brian Mikkelsen (KF), 2004-02-18:
Hvis vi sådan skal starte på lidt abc, er der en grundlæggende forskel på en forening som PEN og en forening som Det Konservative Folkeparti og alle politiske partier i det hele taget.
Det Konservative Folkeparti er lige så vel som Enhedslisten en politisk forening, som i vedtægterne har nogle regler for optagelse og eksklusion af medlemmer.
Her kan man læse, som hr. Søndergaard også har studeret, at eksklusion kan finde sted, hvis et partimedlem i afgørende spørgsmål modarbejder partiets politik og virke eller overtræder partiets vedtægter.
Den samme formulering kan man finde i Enhedslistens vedtægter.
De spilleregler har vi, fordi Det Konservative Folkeparti er en politisk forening for mennesker, som arbejder på at skabe et konservativt samfund.
Det vil sige, at vi som forening selvfølgelig har ret til at ekskludere medlemmer, der modarbejder dette formål.
Dansk PEN, som hr. Søndergaard henviser til, er en forening, som er upolitisk i partipolitisk forstand.
Det er en forening, som har ét altoverskyggende fornemt mål, nemlig at kæmpe for ytringsfriheden.
En sådan forening må kunne give medlemmer og andre personer et meget stort spillerum for deres ytringer, hvis foreningen skal kunne bevare sin troværdighed.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-18:
Jeg forstår godt, at kulturministeren ikke forholdt sig til § 28 i Det Konservatives Folkepartis vedtægter, for hvad er det, der står der?
Der står: Enhver borger, der tilslutter sig partiets program og vedkender sig Det Konservative Folkepartis ideer og politik, kan optages som medlem i vælgerforeningen.
Det vil selvfølgelig omvendt sige, at folk, der ikke vedkender sig Det Konservative Folkepartis ideer, folk, som siger noget andet, folk, som f.eks. er nazister og åbent erklærer deres sympati for nazismen, ikke kan blive medlemmer af Det Konservative Folkeparti.
Derfor er det mig fuldstændig uforståeligt, hvordan kulturministeren kan tiltage sig retten til over for andre foreninger at kræve, at de har andre standarder, end Det Konservative Folkeparti selv har.
Hvad er problemet i, at en forening som f.eks. PEN har en vedtægt, hvor der står, at den kun optager medlemmer, der er enige i foreningens formål?
Hvad er problemet?