runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-11-11:
Siden vi sidst diskuterede det og stemte om det i Folketinget, er der på i hvert fald fire punkter sket ændringer til det værre: Der er undtagelsestilstand, bombardementerne af byerne og folkemængder, sunnimuslimerne er på vej ud af regeringen, og vi ved, at der er blevet dræbt 100.000 civile.
Jeg vil så spørge den socialdemokratiske ordfører: I en situation, hvor en række lande har trukket sig ud eller er på vej ud – Spanien, Polen, Norge, New Zealand, Filippinerne, Thailand og Holland – er der da andre socialdemokratiske partier i Europa end det danske og det engelske, som i dag støtter en militær tilstedeværelse i Irak?
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
For det første deler vi FN's generalsekretærs, Kofi Annans, bekymring over den måde, der køres frem på i øjeblikket.
Det har vi udtrykt i dag i form af et spørgsmål, og jeg kan godt gentage det her: Vi deler den bekymring.
Det er den ene ting.
Det andet er, om danske styrker kunne blive rykket nordpå, hvor vi har set, at en engelsk bataljon, Black Watch regimentet, nu rykker op nordpå.
Det vil efter vores opfattelse klart kræve en ny stillingtagen her i Folketinget, og vi tror ikke på, at der vil komme forslag om, at vi rykker nordpå.
Det består i høj grad i at sikre forholdene i området dernede, således at det civile samfund kan retableres og genskabes.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-11:
Nu siger hr. Per Kaalund, at formålet skulle være at gå ind og genoprette, hvad et flertal i Folketinget vedtog imod Socialdemokratiets ønske.
Men spørgsmålet er jo, om de styrker, der sendes ud, rent faktisk længere har nogen mulighed for at medvirke til at genoprette situationen, eller om den amerikanske ledelse i dag er af en sådan karakter, at man kun gør ondt værre hele tiden.
Jeg vil da godt spørge hr. Kaalund, om de massive overgreb mod befolkningen, som finder sted fra de amerikanske styrkers side med bombardementer af hele bykvarterer, massevis af dræbte osv., har en sådan karakter, at Socialdemokratiet kan blive ved med at medvirke til en sådan fælles styrke.
Godt nok siger hr. Kaalund, at den danske styrke ligger i en anden egn af Irak, men disse ting må jo ses i sammenhæng, og der trækkes stadig flere styrker nordpå til krigsførelse, som de danske styrker er med til at aflaste.
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
For det første er det vores opfattelse, at vi befinder os i Irak i konsekvens af, at et flertal i dette Folketing sendte Danmark i krig i Irak.
I henhold til folkeretten mener vi, at vi har en række forpligtelser med hensyn til at søge at genoprette forholdene i Irak.
Det er det ene.
Det andet er, at vi vil støtte og støtter, at der afholdes frie valg i januar måned.
Der sættes jo mange spørgsmålstegn ved, om det kan lade sig gøre, hvor mange der vil deltage, under hvilke forhold det vil ske, og om der er dele af Irak, der slet ikke får lejlighed til at deltage, men vi ønsker, at disse frie valg bliver afholdt bedst muligt.
Efterfølgende må man så vurdere dels valgresultatet, dels hvordan handlingen har fundet sted.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-11:
Jeg synes jo, det er en lidt overraskende konklusion, hr. Per Kaalund fremkommer med i sin ordførertale, både på grund af de udtalelser, der har været fra socialdemokratisk side i offentligheden, bl.a. på baggrund af den nye vurdering, som efterretningstjenesten har fremlagt, og på grund af de ting, som hr. Kaalund selv siger, bl.a. risikoen for, at man under de nuværende forhold med massive amerikanske bombardementer af byer osv. faktisk ikke vil være i stand til at afholde valgene; at man f.eks. forestiller sig, at valgene gennemføres, selv om store dele af den sunnimuslimske befolkning ikke vil være i stand til at deltage i dem, og selv om det må antages, at en meget stor del af den irakiske befolkning under de forhåndenværende vilkår ikke vil anerkende valgets resultat.
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
Beslutningsforslag nr. B 42 drejer sig om en forlængelse fra den 2. december i år og 6 måneder frem.
Der er tale om, at det danske bidrag uændret skal være på godt 500 soldater, og det er samme opgaver og samme geografi.
Socialdemokratiet stemte imod at deltage, men vi har efterfølgende i henhold til folkeretten deltaget i genopretning af forholdene i Irak med en humanitær indsats og på anden vis.
De er kritiske med gidseltagninger, myrderier og terror, og aktuelt er der ved kampene omkring Falluja også mange alvorlige ting i gang.
FN's generalsekretær, Kofi Annan, har jo udtrykt stærk bekymring over disse forhold, og vi deler fra Socialdemokratiets side disse bekymringer.
Senest er der også erklæret undtagelsestilstand, og det understreger vel også alvoren i det, der foregår i Irak.
Det er vores opfattelse, at der er stor forskel på forholdene i Nord- og Sydirak og i områderne omkring Bagdad.
Bagdadområdet er givet det værste, men de danske tropper befinder sig jo i den sydlige del af Irak i Basraregionen, hvor folk gør en stor indsats med henblik på at søge at sikre forholdene dernede, også at sikre de fremskridt, man trods alt og trods alle besværligheder kan se på bl.a. det humanitære område, herunder sikring af trafik, vandforsyning, elforsyning osv.
Det lykkes på en række områder.
Vi ser også gerne samarbejdet om CIMIC-opgaverne, den såkaldte kombination af civil- og militæropgaver, sat i vejret.
Vi ønsker også at se en øget irakisering, således at irakerne i større omfang kan begynde at overtage opgaverne, herunder at genopbygge Irak.
Vi har også set, at de i Basraområdet har igangsat opbygning af militære enheder, og det tror jeg vil gavne området og indsatsen dernede.
Det næste halve år bliver efter vores opfattelse meget afgørende for situationen i Irak.
Der satses på valg til januar, og det håber vi kommer til at foregå i rimelig god ro og orden, selv om det kan være stærkt tvivlsomt i dag, og vi håber også, at alle får lov til og får mulighed for at del tage.
Der er jo tale om at danne en overgangsregering, som så skal resultere i egentlige demokratiske valg ultimo næste år; dvs. om godt et års tid.
Vi finder fra Socialdemokratiets side, at diskussionen om vort engagement i Irak er nødvendig.
Vi bliver nødt til at tage den diskussion, ligesom den foregår i andre lande.
Det er afgørende for os i den videre debat, at Danmark får afklaret den fremtidige rolle, herunder også den indsats, der skal være i Irak.
Vi ser gerne, at regeringen tager nogle initiativer med henblik på at få udarbejdet en egentlig plan for dansk deltagelse, der kan give mening med indsatsen.
Vi har også konstateret, at EU har øget indsatsen med hensyn til genopbygning, og vi ser selvfølgelig stadig væk gerne, at FN's rolle bliver betydelig større.
Vi kan anbefale beslutningsforslaget.
Ulrik Kragh (V), 2004-11-11:
Jeg mener ikke, at det er en opgørelse, der kan bruges over for mennesker og partier, som ønsker at gøre en indsats for at sikre et demokratisk og frit Irak, som er villige til at stille danske soldater til rådighed.
De skal ikke opleve at blive slået oven i hovedet med hundredtusinde civile tab, når det er sådan, at det tal overhovedet ikke bliver sammenholdt med de øvrige faktuelle oplysninger, der ligger om, hvordan Saddam Husseins terrorregime i øvrigt vilkårligt slog mennesker ihjel.
Som jeg har forstået opgørelsen af de 100.000 irakiske døde, bygger den på en vurdering af overdødeligheden rundtomkring på en række hospitaler i Irak, som man har skaleret op, og det vil sige, at det er en statistisk usikkerhed, der er ganget med et vist tal.
Derfor er jeg nødt til at sige, at der jo ikke er talt 100.000 hoveder op.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-11:
Hvilket grundlag har hr. Ulrik Kragh for at sige det?
Jeg gør opmærksom på, at undersøgelsen er foretaget af det meget ansete amerikanske universitet Johns Hopkins University, og at den er offentliggjort i The Lancet, et af verdens mest ansete tidsskrifter, som gør sig stor umage med at sikre, at det, man offentliggør, er troværdigt og ordentligt.
Hvad er hr. Ulrik Kraghs grundlag for at sige, at disse opgørelser er vilkårlige?
Ulrik Kragh (V), 2004-11-11:
Jeg synes, det er helt elementært, at vi skal arbejde sammen for at sikre, at færrest mulige mennesker mister livet på grund af den indsats, der bliver gjort.
Netop derfor er det også væsentligt og elementært, at vi ikke skaber usikkerhed om, at Danmark deltager med en sikringsstyrke i Irak, og derfor er det elementært, at vi partier, som har valgt at stå bag den beslutning, ikke i tide og især utide render rundt og forsøger at sætte spørgsmålstegn ved, om det nu er en god idé.
Det er en opgave, der skal gennemføres, hvis vi mener det alvorligt, når vi siger, at vi vil hjælpe irakerne til at få et frit og demokratisk land, og det er en indsats, som Danmark udfører sammen med en lang række andre nationer på baggrund af FN's anmodning og på baggrund af premierminister Allawis ønske.
Hr. Jeppe Kofod siger, at Bush alene satser på en militær strategi.
Der er altså ikke nogen nation i hele verden, der har sat så mange midler af til humanitær bistand og genopbygningsbistand, som USA har.
Ikke engang Europa som helhed har sat så mange penge af, og derfor synes jeg, at den ensidige slåen ud med armene og påstandene om, at der kun satses militært, er direkte forkert i forhold til, hvad virkeligheden viser.
Men der skal jo være et grundlag for at kunne begynde den civile og humanitære indsats og genopbygningsindsatsen.
Jeppe Kofod (S), 2004-11-11:
Jeg kan kun forstå hr. Ulrik Kraghs svar på den måde, at hr. Ulrik Kragh er enig i præsident Bushs meget militært orienterede strategi over for Irak og har meget lidt fokus på de tragiske humanitære konsekvenser, som desværre tegner sig stadig tydeligere i landet.
Så fik jeg aldrig svar på, om hr. Ulrik Kragh ligesom jeg mener, at den danske regering bør tage op med amerikanerne, at Røde Halvmåne og Røde Kors beklager sig over, at de ikke kan få adgang til de 50.000-100.000 civilpersoner, som er spærret inde i Falluja i denne tragiske konflikt, og at det er bekymrende, at de henvendelser, man retter til de amerikanske myndigheder, bliver ignoreret.
Endelig vil jeg godt have et svar på, om man måske ikke burde tænke på, hvordan det kan undgås, at det i stigende grad bliver de civile, der betaler prisen i Irak.
Tallet 100.000 taler jo for sig selv, men også fremover bør den danske regering vel være med til at lægge en strategi for at skåne den civile befolkning for det, der foregår i øjeblikket.
Det er f.eks. bekymrende, at syv ud af ti irakere ikke opfatter den udenlandske koalition som en befrielsesstyrke, men som en besættelsesstyrke, der er i færd med at udnytte Irak.
Ulrik Kragh (V), 2004-11-11:
Som jeg også redegjorde for ved tidligere spørgsmål, synes også jeg, at det høje antal civile dødsofre i Irak er bekymrende.
Det er klart, at det synspunkt må alle dele.
Jeg er ikke enig i opgørelsen, der taler om 100.000, fordi den er opgjort under nogle ret tilfældige vilkår, så lad os lade være med at diskutere det tal, men jeg er naturligvis enig i, at det store antal dræbte er bekymrende.
Jeg er heller ikke enig i, at man ensidigt fokuserer på en militær satsning for at skabe et demokratisk Irak.
Tværtimod er der netop fra både dansk, amerikansk og EU's side sat massive midler ind for at skabe en civil indsats.
Men situationen er jo den, at hvis man sætter civile organisationer ind for at hjælpe med til genopbygning og til at give humanitær bistand og man samtidig risikerer, at de bliver taget som gidsler af oprørere som dem i Falluja og får skåret hovedet af, er det fuldstændig uansvarligt, og derfor er vi nødt til at få styr på sikkerheden, så den kan være grundlaget for, at vi kan gøre en helstøbt indsats for et stabilt Irak.
Jeppe Kofod (S), 2004-11-11:
Jeg vil sige, at jeg fuldstændig deler opfattelsen af, at de danske soldater gør en fremragende indsats under meget vanskelige og stadig vanskeligere forhold.
Men jeg vil gerne høre, om hr. Ulrik Kragh deler den opfattelse, at man måske har satset for ensidigt på en militær indsats for at vinde freden i Irak og i stigende grad har ignoreret FN.
Som hr. Ulrik Kragh omtalte, har Kofi Annan senest sendt et brev til George Bush, hvor han advarer imod at bruge vold på den måde, som det sker i øjeblikket i Falluja, og jeg skal spørge, om hr. Ulrik Kragh er enig i, at der også er behov for en strategi for at hjælpe den civile befolkning.
Der er vist kommet tal frem om, at 100.000 er døde siden marts sidste år, men her har man ikke talt Falluja med, og det synes jeg bør bekymre alle.
I den forbindelse vil jeg spørge, om hr. Ulrik Kragh er enig i, at den danske regering bør reagere, når det forlyder, at Internationalt Røde Kors og Røde Halvmåne ikke kan komme frem med nødhjælp til de 50.000-100.000 civile, der er i Falluja i øjeblikket, og at de henvendelser, man retter til amerikanerne, bliver ignoreret.
Mener hr. Ulrik Kragh, at det er noget, den danske regering bør tage op med amerikanerne?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-11:
Hr. Søren Krarup er måske slet ikke bekendt med de rapporter i USA, hvor den amerikanske administration jo har måttet erkende, at der ikke var den terrorforbindelse, som hr. Søren Krarup nu påstår der var.
Jeg tror, at selv ikke præsident Bush længere kommer med den påstand.
Jeg tror, hr. Søren Krarup er den sidste i verden, der indtager det synspunkt, men hr. Søren Krarup er jo også en korsridder.
Han bevægede sig jo faktisk ud i det vitterlige vås – og det vil jeg godt høre om han kan forklare sig ud af – da han først begyndte med at sige, at en muslimsk stat ikke kan blive demokratisk, og det var jo åbenbart den egentlige grund til krigen, for så må man gerne angribe den, men derefter fandt hr. Søren Krarup ud af, at det måske alligevel ikke var så heldig en forklaring, når man nu skulle støtte regeringens beslutningsforslag, så var man nok nødt til alligevel at mene, at lige netop Irak, som godt nok er muslimsk, alligevel kan blive demokratisk.
Jeg håber, hr. Søren Krarup kan høre, at nu må han til at vælge synspunkt.
Kan et muslimsk land blive demokratisk?
Ulrik Kragh (V), 2004-11-11:
Jeg er fuldstændig uenig i det første synspunkt, hr. Per Kaalund fremfører, nemlig at grundlaget for den indsats, vi har gennemført, ikke var til stede.
Men den diskussion har vi jo haft, og den har været lang og intens.
Med hensyn til FN's holdning har jeg bidt mærke i, at regeringen gennem hele processen har sagt: Vi ønsker at styrke FN, og vi ønsker, at FN skal være involveret i videst muligt omfang.
Den linje bakker vi i Venstre fuldstændig op.
Når det er sådan, at Kofi Annan giver udtryk for bekymring over Falluja, er det en bekymring, som alle må dele.
Der er da ingen, der synes, det er interessant og godt at måtte udkæmpe gadekampe for at få standset de militante grupperinger, der gemmer sig i Falluja, men ikke desto mindre er vi i en situation, hvor det nogle gange er nødvendigt at bruge magt for at få den fred og stabilitet, der er nødvendig for at få hele Irak på sporet.
Demokratiseringsprocessen må ikke blive afsporet af nogle mennesker i Falluja, og derfor synes jeg, det har været fornuftigt, at man nu har grebet fat om nældens rod.
Man er nødt til at vurdere hver enkelt situation for sig, og i Falluja synes jeg man har gjort det rigtige.
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
Som jeg tidligere har svaret, føler vi os noget forpligtet, fordi Danmark desværre var direkte involveret i de første handlinger dernede på militærets side.
I øvrigt har vi forstået, at Ungarn overvejer at trække sig ud eller på forskellig vis tidsbegrænse sin tilstedeværelse.
Vi mener, at de kommende måneder må bruges til en grundlæggende diskussion om Danmarks fortsatte engagement og en diskussion af, på hvilke vilkår det i givet fald skal ske.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-11:
Jeg har bare svært ved at forstå det.
Jeg er helt med på, at Socialdemokraterne i sin tid ikke var med til at tage den fatale beslutning, og at det, man er gået ind i, er en oprydningsopgave.
Hvis man var af den overbevisning, at det bevægede sig fra noget, der var dårligt, til noget, der er bedre, altså at det bevægede sig i den rigtige retning, kunne jeg forstå det.
Men er hr. Per Kaalund ikke enig i den grundbetragtning, at siden også Socialdemokraterne blev aktivt støttende, er det ikke gået fra noget, der var slemt, til noget, der er blevet godt.
Det er gået fra noget, der var knapt så slemt, til noget, der måned efter måned efter måned bliver værre.
Giver det ikke anledning til som socialdemokrater at overveje, hvor længe man vil tage et medansvar for en fortsat eskalering?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-11:
Jamen så har hr. Ulrik Kragh jo heller ikke noget grundlag for at sige, at det er en vilkårlig opgørelse.
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-11:
Nu har den socialdemokratiske udenrigsordfører jo ikke mulighed for at svare, så jeg vil godt stille nogle spørgsmål til forsvarsordføreren.
Jeg kan se, at hr. Jeppe Kofod som udenrigsordfører til en lang række aviser de sidste par dage har sagt, at han efterlyser en klar plan for den danske hjælp til Irak.
Dette er for øvrigt i samarbejde med dansk politi.
Er alt dette ikke korrekt?
Villy Søvndal (SF), 2004-11-11:
Virkeligheden er, at den islamisk inspirerede terror som bekendt ikke udgik fra Irak, før hr. Søren Krarup gav den danske statsminister og den danske udenrigsminister flertallet til at starte en krig, som var en ulovlig krig, hvor alle begrundelser ikke holdt, og som betød en eksplosion af terror, som betød et modsætningsforhold mellem de arabiske lande og de vestlige lande, som enhver, der er i stand til at tænke bare lidt længere frem, må være afgrundsdybt bekymret over, medmindre man ønsker en konstant krig mellem civilisationer, medmindre man ønsker, at terroren bredes ud til det punkt, hvor modsætningen mellem Vesten og de arabiske lande når et omfang, som jeg vil tro kan bekymre selv hr. Søren Krarup.
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
Altså en af de ting, der har været kendetegnede ved Irakkonflikten og krigen, er jo, at der ikke har været nogen plan for den efterfølgende periode.
Der er ingen tvivl om, at ikke mindst USA forventede, at de ville blive hyldet som de store befriere i området, og at der hurtigt ville blive normaliserede tilstande.
Det har ikke været tilfældet, og der er mange ting, det går rigtig dårligt med i Irak, men der er også ting, der går godt.
De gode ting er måske ikke blevet fremhævet særlig meget.
Her tænker jeg mest på det, som vores udmærkede folk dernede sørger for med hensyn til beskyttelse af dels olieledninger, dels elforsyninger og vandforsyninger og en række mere humanitære opgaver, som vi rent faktisk er bedst til at løse.
Det er den afvejning, som vi gerne ser en diskussion om og en holdning til samt en strategi og plan for det videre forløb.
Søren Krarup (DF), 2004-11-11:
Ja, jeg må bekende, at jeg står her helt privat, helt privat er jeg ordfører for mit parti, og det binder faktisk mit parti, så det private er faktisk ikke helt privat.
Men må jeg så sige, at jeg jo altså har forsøgt – og jeg håber, at hr. Søvndal har opfattet det – at prøve at trække, jeg er lige ved at sige en principiel og historisk linje i det, der sker, sådan at man bliver klar over, at det ikke bare er disse småting, det handler om, men at der virkelig er realiteter på spil.
Så vil jeg sige, at det jo er fuldstændig forkert at sige, at Irak ikke var et samfund hærget af terrorisme, før koalitionen gik ind.
Det var et terroristisk samfund, og jeg gad dog vidst, om hr. Søvndal i fuldt alvor vil begynde at afvise, at hr. Saddam Hussein var en terrorist over for sit eget folk, over for dem, der var bosat i hans land.
Nej, det er en vanskelig operation, det er vanskeligt i et så ødelagt land at prøve at opbygge et stabilt styre, men det kan lade sig gøre.
Jeg har som sagt selv været vidne til, at der er sket store fremskridt dernede i den region, danskerne styrer, og jeg kan kun sige, at vores håb er, at denne stabilitet breder sig nordover, så vi kan få de valg, der kan bidrage yderligere.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-11:
Så hørte vi hr. Søren Krarups helt private udlægning af grunden til, at Dansk Folkeparti støttede krigen mod Irak, for hr. Søren Krarup skrællede alle de forklaringer væk, som udenrigsministeren har forsøgt at holde fast i, og som statsministeren har forsøgt at holde fast i.
Nej, det her er en kamp, der skal føres til sejr; det er efter hr. Søren Krarups opfattelse en kamp i et vestligt selvforsvar mod islamisk terrorisme.
Er det ikke rigtigt, at Irak, før Dansk Folkeparti leverede flertallet til krigen, var et sted uden islamisk fundamentalisme, uden tilknytning til den internationale terror, Al-Qaeda osv., og at hr. Søren Krarups kamp har betydet, at området er eksploderet i had, i afsky, i afmagt, i en terror, der ikke befandt sig i Irak før det her?
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
Vi synes, at NATO's træningsindsats er i orden, og det er vel begrænset, hvor stort et træk der bliver på danske styrker i den sammenhæng.
Men vi synes, det er vigtigt, at man får irakiseringen gennemført gennem bl.a. træningsindsatser, herunder også NATO's.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-11:
Jamen hvis det er hr. Per Kaalunds og Socialdemokratiets opfattelse, hvorfor så ikke sige, at vi selvfølgelig skal stå ved den indsats, vi allerede nu bidrager til igennem sikringsstyrken – den skal forlænges i yderligere 6 måneder, det er vi helt enige i fra Kristendemokraternes side – men vi skal ikke påtage os nye opgaver, som det sker med beslutningsforslaget, der jo lægger op til, at vi skal sende yderligere soldater ud, som kan bidrage til den træningsindsats, som NATO har besluttet sig for?
Hvorfor vil Socialdemokratiet være med til at udvide opgaveporteføljen for Danmark i Irak?
Det er jo det, der sker med dette beslutningsforslag.
Per Kaalund (S), 2004-11-11:
Det er vores opfattelse, og det kan jeg bekræfte, at Danmark yder et relativt stort bidrag også affødt af vores oprindelige deltagelse i krigen dernede.
Lidt senere på dagen har vi et punkt på dagsordenen om at sende yderligere folk til Afghanistan.
Der kan muligvis på lidt længere sigt blive tale om at sende folk til Afrika.
Det gør, at vores muligheder er ved at være om ikke udtømte så i hvert fald spændt til bristepunktet.