runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 1999-03-25:
Et af problemerne ved moratorieforslaget var, at det efter juristernes mening var i åbenbar strid med gældende regler, og at man derfor ikke bare kunne indføre et moratorium, men at man var nødt til at ændre reglerne, så det tillod, at man kunne lave moratoriet.
Hertil kommer, tror jeg, et synspunkt hos mange om, at man ønsker at forhandle Kommissionens forslag til udsætningsdirektiver og gøre det arbejde færdigt og ikke, om jeg så må sige, forplumrer vandene med noget, der måske alligevel ikke ville føre til noget resultat.
Endelig skal man ikke være blind for, at der er et meget betydeligt element af konflikt mellem Europa, som i alle lande har en meget kritisk holdning, og så amerikanerne, hvor en tilsvarende kritisk holdning i befolkningen og i det politiske system næsten ikke er til at få øje på, og hvor der derfor er lagt op til en vældig konflikt.
Og hvis vi her lavede et moratorium, følte mange, vi ville bidrage til en yderligere enorm skærpelse af konflikten, uden at vi fik løst nogen reelle problemer.
Når jeg alligevel er tilhænger og, som besvarelse af hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, stadig væk er tilhænger, så er det, fordi jeg ikke synes, det gør noget, vi stopper op og tænker os godt om.
Og som hr. Albrechtsen måske ved, har vi aftalt med de danske interessenter, at vi i år ikke bruger det.
Så vi har altså fået en tænkepause på 1 år, som jeg håber vi vil udnytte, både til de fuldskalaforsøg, der er behov for, og også til den folkelige og kritiske debat, der er brug for. Vi spørger ganske mange interessenter i forbindelse med godkendelserne, og mit indtryk er, at alle relevante aspekter er inde i billedet.
Men jeg vil gerne på den givne foranledning undersøge nærmere, om det aspekt om organskader, som hr. Albrechtsen nævner, også indgår i den danske... Så det skal jeg meget gerne tjene udvalget til at komme tilbage med en mere fuldstændig besvarelse af bagefter.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-25:
Selv om Socialdemokratiet ikke umiddelbart vil stemme for det her forslag, fornemmer jeg alligevel, at der vil være en mulighed for at få konstateret i dag, at der er et flertal i Folketinget, som ønsker at gå i hvert fald et stykke i den retning, som ligger i forslaget, og jeg er selvfølgelig meget interesseret i at finde frem til, hvor langt kan vi nå i fællesskab.
Der har jeg så forstået, og det er jeg glad for, at Socialdemokratiet arbejder for det, man kunne kalde et moratorium, et midlertidigt forbud.
Jeg går ud fra, det også er SF's opfattelse; det vil vi jo høre senere i debatten.
Men jeg vil også godt spørge til det andet punkt i beslutningsforslaget, nemlig spørgsmålet om at støtte lande, som i EU har ytret ønske om at kunne friholde sig fra godkendelser af gensplejsede produkter.
Margot Torp (S), 1999-03-25:
Vi har sympati for den måde, I stiller det op, men ved at stille det op så radikalt, som I gør, mener vi, at I spænder ben for sagen.
Vi vil meget hellere køre på den socialdemokratiske måde med mere pragmatiske krav undervejs, som vi har en chance for at komme igennem med.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-25:
Så vil jeg godt spørge i den forbindelse: Der har jo været EU-sager, hvor andre EU-lande har ønsket at blive fri for at få et godkendt produkt, et gensplejset produkt, ind på deres område, og det synes jeg jo, at landene skal have lov til. Så vil jeg godt spørge: En mere pragmatisk fremgangsmåde
i det spørgsmål - kunne vi på en eller anden måde dér opnå en enighed om en form for politisk støtte til de bestræbelser, som findes i de lande for at friholde sig?
Et land som f.eks. Østrig ønsker faktisk ikke at få disse ting ind, og jeg synes, de har behov for støtte.
Så må vi prøve, om vi kan finde en formulering, men jeg håber, det også er den socialdemokratiske opfattelse, at vi skal give dem, der ønsker at bygge på forsigtighedsprincippet, lov til også at kunne varetage deres interesser.
Christian H. Hansen (DF), 1999-03-25:
Jamen, det var lige til fru Margot Torp, fordi jeg synes, at hendes indlæg var så fornuftigt, at jeg ville gå herop og søge lidt hjælp hos hende, fordi jeg tror, hun har en stor viden om det her.
Befolkningstallet er jo steget kraftigt i verden gennem mange år.
Det har jo så skabt basis for en forøgelse af fødevareproduktionen, og bl.a. i 1960'erne lykkedes det gennem en klassisk planteforædling at udvikle nye typer af f.eks. hvede, ris og majs.
Siden er befolkningstallet så steget igen, og fru Margot Torp, kan du fortælle mig ...
Svend Auken (S), 1999-03-25:
Omvendt ville det være lidt forkert at foregribe hele behandlingen, før ordførerne har haft lejlighed til at sige noget om selve forslaget, men jeg tror, vi kan få en god diskussion også ud fra det, hr. Kirk nævnte
Jeg skylder vel i virkeligheden svar på ét spørgsmål, og det er, om moratoriet stadig væk er den danske holdning.
Det er den danske holdning, men udsigten til at få det vedtaget, i øjeblikket i hvert fald, er meget ringe, og det hænger lidt sammen med de forhold, jeg nævnte før.
Derfor: Selv om vi er tilhængere af moratoriet, og selv om jeg ikke har ændret holdning på dette spørgsmål, så vil vi bruge mange kræfter på at gøre det direktiv, der i øjeblikket er til behandling, så godt som muligt, helst sådan at vi kan ende med at stemme ja til det.
Det kræver altså nogle forbedringer, og der føler vi altså - bortset fra et enkelt punkt - at vi har fået en god håndsrækning fra Det Europæiske Parlaments behandling af sagen.
Per Stig Møller (KF), 1999-04-06:
Ja, når jeg tager ordet for en kort bemærkning her til hr. Kim Behnke, er det, fordi hr. Søren Søndergaard også har været inde på en ting, som er relevant i den forbindelse: Skulle vi have optaget Rusland?
Det var noget, vi overvejede meget nøje, og blandt andet drøftede vi det også med de liberale russiske politikere, som endte med at give rådet om at optage dem, for så kan vi fastholde Rusland på de krav, de hermed har skrevet under på at de vil opfylde.
Der er en ting, som man skal være opmærksom på, og det er, at hvis man smider Tyrkiet eller Rusland eller Ukraine ud - og vi kan godt smide halvdelen ud igen - så mister borgerne muligheden for at klage til Menneskerettighedsdomstolen.
Og den særlige komité, der skal beskytte mod tortur og nedværdigende behandling, kan man ikke længere sætte ind; det følger jo med af at være i Europarådet.
Der har vi altså meget glæde af, at borgerne i Rusland, i Ukraine, i Tyrkiet kan gå til Menneskerettighedsdomstolen, ligesom Europarådets torturkomité pludselig kan dukke op hos dem. Så derfor er det snarere noget i retning af det, hr. Søren Søndergaard var inde på, når vi skal til at se på de lande, der ikke og stadig væk ikke vil opfylde de forskellige forpligtelser, så skal vi nok se på mellemting, mellemsanktionsmuligheder mellem helt inde og helt ude.
For vi skal ikke fratage borgerne muligheden for at kunne klage til Menneskerettighedsdomstolen og torturkomiteen muligheden for at virke.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-06:
Og derfor vil jeg gerne spørge, for at jeg skal være sådan helt klar over, hvad Fremskridtspartiet egentlig mener om EU og Europarådet og den slags: Skulle talen forstås sådan, at Fremskridtspartiet mener, at EU skal overtage de opgaver, som Europarådet varetager i dag med at fremme menneskerettighederne og sørge for et forum, hvor alle europæiske lande kan diskutere?
Mener Fremskridtspartiet, at det er en opgave EU skal overtage?
Henning Gjellerod (S), 1999-04-06:
Jeg tror ikke, de medlemmer, vi har haft i delegationen fra Fremskridtspartiet, ville have holdt helt den samme tale, som hr. Kim Behnke har holdt her i dag. Men jeg vil da godt spørge hr. Kim Behnke direkte: Hvordan vurderer hr. Kim Behnke værdien af, at et land som Rusland for at blive medlem af Europarådet har måttet tilslutte sig forpligtelser omkring rammekonventionen for mindretalsbeskyttelse?
Bare for at nævne én ting.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-04-06:
Hr. Søren Søndergaard nævnte som et problem, at Europarådet ikke er ret kendt i den brede befolkning, og han nævnte som et eksempel en anbefaling vedrørende serbiske desertører, som er blevet vedtaget i Europarådets Parlamentariske Forsamling. Det sætter jo lige præcis problemet på spidsen, for den parlamentariske forsamling er rådgivende og ikke besluttende, og de resolutioner, den vedtager, er jo ikke underkastet nogen form for kontrol med hensyn til, hvor mange der har stemt.
Og sammensætningen af den parlamentariske forsamling er jo heller ikke en afspejling af de forskellige landes befolkningstal.
Der er simpelt hen så og så mange deltagere pr. land, alt efter hvem der er mødt op og hvem der ikke er mødt op til en afstemning.
Det er Europarådets akilleshæl.
Henning Gjellerod (S), 1999-04-06:
Jeg vil gerne sige tak til gratulanten, hr. Peter Duetoft.
Det er jo faktisk ikke så lidt, og det tror jeg ikke der er ret mange, heller ikke af vores kolleger, der ved.
Hanne Severinsen (V), 1999-04-06:
En lille kommentar til det, hr. Peter Duetoft sagde om forskellige politikere, som havde forskellige nationale synspunkter.
Jeg synes, at noget af det allermest spændende ved Europarådet jo er, at det netop består af forskellige politikere fra de forskellige lande.
Vi er netop mangfoldige, og derfor synes jeg også, at det er godt, at vi i de her år tager teten.
Det er bare ærgerligt, at vi så på en vis måde har ministerrådet på slæb.
Peter Skaarup (DF), 1999-04-06:
Ligesom NATO i år har 50-års jubilæum har Europarådet det
Der skal ikke være tvivl om, at vi i Dansk Folkeparti støtter Europarådets arbejde.
Vi finder, at Europarådet på mange punkter gør et godt og værdifuldt stykke arbejde, og det gælder især spørgsmål om menneskerettigheder, spørgsmål om observationer af valg rundt omkring i Europa, og det gælder selvfølgelig også spørgsmålet om Menneskerettighedsdomstolen, som i en række tilfælde har haft nogle afgørelser, der har haft rigtig god virkning i Europa.
Vi er måske i visse tilfælde lidt kritiske over for optagelsen af nye medlemslande.
Vi kunne da godt ligesom hr. Per Stig Møller glæde os over, at der nu er 41 medlemslande i Europarådet.
Det er godt, og det binder jo også de lande til de beslutninger, der bliver truffet.
Men vi må så nok også erkende, at der er nogle lande, der langtfra lever op til de beslutninger, og hvor det på en række punkter ser meget sort ud. Der har været nævnt Tyrkiet og Ukraine heroppefra, og Rusland kan vi lægge til, som igennem i hvert fald de seneste år ikke har levet op til de ting, som de burde gøre.
Og dér skal man nok være noget karrig, når det gælder optagelsen af nye medlemslande, så man også er sikker på, at det ser ud til, at de lande vil overholde betingelserne for at være medlem. Når det så gælder de tre lande, som jeg nævnte, Rusland, Tyrkiet og Ukraine, kan man selvfølgelig altid diskutere, om det skal medføre en eksklusion af Europarådet, at de ikke overholder betingelserne fuldt ud.
Vi er nok af den opfattelse lige i øjeblikket, at det fornuftigste vil være, at man beholder landene i Europarådet, da man på den måde har en bedre mulighed for at påvirke dem, end hvis de stod uden for Europarådet.
Men efter vores opfattelse er det noget, der løbende skal diskuteres, om landene lever op til de helt basale ting, som ligger i Europarådets formål.
Så er det rigtigt, hvilket også er grunden til, at forespørgslen er rejst, at der har været nogle gnidninger mellem ministerdelen og Europarådets parlamentarikere.
Og her skal jeg for Dansk Folkepartis vedkommende sige, at vi er enige i, at der er brug for, at parlamentarikerne måske får et lidt større ord at skulle have sagt her.
Til gengæld bør parlamentarikerne kigge lidt på f.eks. administrationsudgifterne, som jo - som hr. Per Stig Møller sagde - udgør over halvdelen af budgettet.
Her er det vigtigt, at de signaler, vi sender, når vi kritiserer ministerdelen, også indeholder en selvkritik og en efterrationalisering af, hvad der foregår inden for Europarådets parlamentarikerdel. Grundlæggende er det selvfølgelig bekymrende, at vi har de problemer med menneskerettighederne i Europa, men det er glædeligt, at Europarådet i hvert fald påvirker tingene i den rigtige retning, og derfor lægger vi vægt på i Dansk Folkeparti, at vi fortsætter med at arbejde i den retning, og derfor kan vi også støtte det forslag til vedtagelse, som er fremsat her i dag.
Kim Behnke (FP), 1999-04-06:
Jeg havde da gjort mig den overvejelse inden min ordførertale, om jeg bare skulle gå op og sige noget pænt om Europarådet og så slippe levende fra det.
Men jeg gjorde i stedet for det, at jeg tog kontakt til de tre, som Fremskridtspartiet gennem de sidste mange år har haft som repræsentanter, henholdsvis fru Anette Just, hr. Niels Højland og hr. Ernst B. Schmidt - det er de tre, Fremskridtspartiet har haft udpeget igennem de seneste mange år - for at være helt sikker på, at de referater, jeg har fået i vores folketingsgruppe, efter de har været afsted til parlamentarikerforsamlingerne, var rigtigt konkluderet.
Så jeg vil sige til hr. Henning Gjellerod, at der ikke er tale om, at det er min manglende erfaring, fordi jeg ikke selv har deltaget.
Der er tale om, at jeg har akkumuleret den erfaring, som i hvert fald tre repræsentanter fra Fremskridtspartiet har opnået gennem de senere år.
Og jeg er nødt til at sige til hr. Per Stig Møller, at uanset hvor meget man har folk og lande inde i respektive organisationer, så er det ikke altid, det gør indtryk på dem, og når man tænker på, hvor mange år Tyrkiet har været medlem af NATO, hvor mange år Grækenland har været medlem af NATO, og hvilke forhold der er i begge de to lande, og en uløst konflikt på Cypern, og det til trods for, at begge lande altså er aktive medlemmer af NATO, så har man ikke formået at løse det indendørs.
Så må jeg sige til fru Pernille Frahm, at det ikke er rigtigt forstået, at EU skal overtage opgaver omkring menneskerettigheder osv.; dér gjorde jeg meget ud af at understrege, at vi mener, at nutidens svar på at løse de opgaver finder vi i OSCE, fordi den organisation er kendetegnet ved, at vi også har amerikanerne og canadierne med.
Og vi synes, det er vigtigt, at de sidder med til bords, hvis de beslutninger, der bliver truffet, skal have en mulighed for at blive ført ud i livet og have den internationale respekt omkring sig, som er nødvendig. Så der er ikke tale om, at det er EU, der skal overtage opgaver med at fastholde menneskerettigheder, men der er tale om nytænkning, og hvor mange af de opgaver, jeg har hørt i dag at man forventer Europarådet fremover skal varetage, er opgaver, der efter vores vurdering akkurat lige så godt kan blive varetaget af OSCE, lige på nær det hr. Duetoft var inde på, nemlig at uddanne parlamentarikere, og dér gav jeg så det bud, at det kunne Interparlamentarisk Union tage sig af.
Henning Gjellerod (S), 1999-04-06:
Jamen jeg er da glad for, at hr. Kim Behnke har taget kontakt til de tidligere delegationsmedlemmer.
Jeg må bare sige, at jeg har kendt de to af dem, der var nævnt her, og det er ikke mit indtryk, at det billede, som hr. Kim Behnke gav af deres deltagelse, helt er det samme som mit.
Og så kan jeg sige, at vi alle havde vore meget, meget svære overvejelser, da vi skulle optage Rusland, overhovedet ikke nogen tvivl om det, og vi holdt fællesnordiske møder for at konsultere hinanden, da vi var i den situation, men det endte med, at samtlige af de fem, der har faste pladser i Europarådet, stemte for.
Det var en beslutning, vi tog, og det var en alvorlig beslutning, og bagefter efterrationaliserer man jo.
Det har man også hørt at hr. Per Stig Møller gør.
Det er derfor, jeg spørger hr. Kim Behnke, for jeg fik ikke svar før: Hvordan skulle man ellers kunne forpligte Rusland på f.eks. rammekonventionen for mindretalsbeskyttelse?
Hanne Severinsen (V), 1999-04-06:
Jeg vil bare sige, at jeg også synes, det har været en nyttig debat, og jeg har fuld forståelse for, at ministeren ikke havde mulighed for at komme ind på alle de mange konkrete spørgsmål, som mange af ordførerne kom ind på.
Henning Gjellerod (S), 1999-04-06:
Det er første gang, en delegation rejser en forespørgselsdebat, og jeg tror, vi får et godt erfaringsgrundlag at bygge videre på med hensyn til arbejdet her i Folketinget.
Udenrigsministeren talte i sin besvarelse om fremtiden og Menneskerettighedsdomstolen og det fremtidige samarbejde mellem ministerkomiteen og den parlamentariske forsamling, og jeg tror, vi har meget, vi kan tilbyde hinanden i det samarbejde fremover - ikke mindst når det drejer sig om at leve op til de forpligtelser, landene har som medlemmer af Europarådet, og det gælder både de gamle medlemslande og de nye demokratier. Alene i udtrykket »nye demokratier« ligger der jo en anerkendelse af de lande, vi har optaget.
De er altså optaget som demokratier - på et vist stadium selvfølgelig - og det, som vi observerer, når vi overvåger dem, er, om der er udvikling i deres demokratier.
Derfor bliver debatten om dobbeltstandarder, som nogle af talerne har været inde på i dag, noget vanskeligt noget, for landene er jo på forskellige stadier med hensyn til demokratiudvikling.
Det gælder såmænd også inden for de gamle medlemslandes kreds.
Der har været talt om samarbejde med andre internationale organisationer, bl.a. OSCE, og her er jeg glad for, at formanden for OSCE's parlamentariske forsamling for nylig har taget initiativ til, at bureauerne fra de to parlamentariske forsamlinger har kunnet mødes.
De har allerede været sammen, og de har aftalt, at de skal mødes igen til næste år.
Samarbejdet med FN har været nævnt af fru Hanne Severinsen.
Man kunne også nævne samarbejdet med EU, hvor der er en lang række punkter, som kunne give anledning til konstruktivt europæisk samarbejde.
Er det f.eks. nødvendigt, at EU opbygger sin egen administration til at finde ud af, om landene er gode til at overholde menneskerettigheder, når nu Europarådet har en sådan?
Til sidst vil jeg sige tak til kollegerne fra delegationen og til en enkelt gratulant, der var på talerstolen - sige tak for det engagement, som jo var helt tydeligt hos hver eneste medlem heroppe.
Jeg skal i denne omgang undlade at kommentere hr. Kim Behnkes indlæg.
Tak for diskussionen i dag og tak for tilslutningen fra de politiske partier til vedtagelsen.
Også jeg vil gerne sige tak for debatten, og jeg vil godt sige tak til udenrigsministeren for den imødekommenhed, som udenrigsministeren har vist over for delegationens ønske om at få en god og konstruktiv debat om Europarådets fremtidige samarbejde.
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at efter min mening og efter det, jeg har fået at vide, er det også lidt af en historisk debat, vi har haft, for det er første gang, en delegation rejser en forespørgselsdebat i Folketinget, og det kunne jo give stof til eftertanke ...
Per Stig Møller (KF), 1999-04-06:
Ja, det er kun, fordi hr. Kim Behnke nu roder NATO ind i det: at det er forbløffende, at Grækenland og Tyrkiet begge to er medlemmer af NATO, og at de ikke har kunnet finde ud af at løse Cypernproblemet.
Jo, men hvis de ikke havde været medlemmer af NATO, så tror jeg såmænd, de havde været i krig omkring det problem.
Pointen har jo altså været, at vi har lavet nogle institutioner, som forhindrer krig i Europa.
Jeg er enig i, at Cypernproblemet burde være løst, men det er en helt anden historie.
Men hvis ikke vi havde disse institutioner og organisationer, så havde der altså ligget nogle krige - som vi heldigvis er blevet forskånet for - f.eks. mellem Grækenland og Tyrkiet.
Lande i Europarådet er ikke i krig med hinanden.
Det er jo bemærkelsesværdigt; det er de jo faktisk ikke.
Og derfor er det også væsentligt, at vi får fastholdt Europarådet og får udvidet og styrket Europarådets indsats.
Kim Behnke (FP), 1999-04-06:
Jeg ville lige være sikker på, at der ikke var et ord, der var gået min opmærksomhed forbi.
Hr. Henning Gjellerod vil gerne vide, hvordan vi mener, man skal forpligte Rusland.
Jamen Rusland kan kun forpligtes, hvis Rusland vil forpligtes.
Det står ikke i Danmarks eller Europarådets magt at forpligte Rusland, hvis Rusland ikke selv vil forpligtes.
De ting, der foregår i Rusland i øjeblikket, er måske ikke længere organiseret statsmord, som hr. Søren Søndergaard formulerede det.
Nej, men der foregår andre ting; der foregår fortsat forfølgelse af etniske minoriteter, og i visse dele af landet er det ikke statsmyndighederne, de offentlige myndigheder, der har kontrollen over, hvad der foregår, men organiserede bander og mafiagrupper.
For et menneske, der bor i et sådant land et eller andet sted, er det jo lidt absurd at diskutere, om det er godt, hvis det bare er en masseorganisation, der slår én ihjel, frem for at det er staten, der slår én ihjel.
Det er en lidt absurd diskussion, og derfor er problemet med Rusland, at hvis ikke Rusland vil forpligtes, kan man vedtage alle de erklæringer, man vil, i Europarådet.
Vores opfattelse er, at Rusland føler sig langt mere forpligtet af det, der foregår i OSCE, fordi OSCE er etableret og opstået efter Murenes fald. Så ville hr. Søren Søndergaard gerne høre, om vi mener, at USA skal ekskluderes af OSCE, fordi USA har dødsstraf.
Vi skal ikke forsvare hverken USA eller deres dødsstraf i hverken det danske Folketing, Europarådet eller OSCE, og det bør være en FN-opgave at få alle stater til at undertegne erklæringer om, at man ikke længere benytter sig af dødsstraf.
Endelig til fru Pernille Frahm, som gerne ville have en forklaring på, om vi mener, at det er det amerikanske menneskerettighedssyn, der skal gøre sig gældende i Europa og ikke omvendt: Nu har vi jo nok en tendens til at synes, at det, vi gør i Europa, altid er det mest geniale, og nogle gange er det også tilfældet; men ligefrem at erklære, at 247 millioner amerikanere fuldstændig har misforstået det, synes jeg ikke er vores opgave, og derfor må øvelsen gå ud på, at den menneskerettighedserklæring, vi har i Europa, gennem de næste 50 år bliver til FN's menneskerettighedserklæring
, så vi får én menneskerettighedserklæring, der gælder for alle denne klodes beboere - uanset om de bor i USA eller i Danmark eller i et afrikansk land, eller de bliver mishandlet i et kommunistisk diktatur på Cuba, eller hvor det måtte være.
Det må være den opgave, vi har foran os, frem for at føre krig med amerikanerne om, hvem der er de bedste.
Jeg skulle hilse og sige
, at Danmark jo altså også ved flere lejligheder desværre er blevet dømt for overtrædelse af menneskerettighederne, så vi skal passe på, inden vi kaster alt for store sten efter amerikanerne et eller andet sted.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-06:
Det er også sådan lidt i forlængelse af hr. Søren Søndergaards spørgsmål.
Det forholder sig jo sådan, at det europæiske syn på menneskerettigheder, demokrati og retssikkerhed er et noget andet end det amerikanske.
Hvis hr. Kim Behnke havde hørt min tale, havde han netop hørt, at der er nogle europæiske erfaringer, der gør, at man er klar over, at demokrati alene ikke gør det, men at menneskerettigheder og retssikkerhed skal have sin selvstændige placering.
Den amerikanske tradition går på, at bare man har et demokrati, så følger de to andre automatisk.
Mener hr. Kim Behnke, at det er os, der skal tilpasse os den amerikanske model, eller hur?
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-06:
Egentlig finder jeg hr. Kim Behnkes position helt logisk i henhold til Fremskridtspartiets politiske linje, så det er sådan set mere af interesse, jeg stiller et spørgsmål om, hvordan positionen skal forstås. En af forudsætningerne for at blive medlem af Europarådet er jo, at man ikke har dødsstraf eller i hvert fald ikke praktiserer den, og det gælder jo stort set alle steder.
Der har været problemer med Ukraine, men de dér organiserede statsmord, som blev gennemført i Sovjetunionen og Rusland, blev heldigvis stoppet.
Hvis vi så forudsætter, at man nedlægger den organisation og lader opgaverne overgå til OSCE, og det jo samtidig er sådan, at en af de centrale stater i USA har dødsstraf - de har faktisk dødsstraf i et sådant omfang, at de ikke kunne blive medlem af Europarådet, hvis de søgte om det og lå i Europa - vil jeg bare for ren afklarings skyld høre hr. Kim Behnke, om hans synspunkt skal forstås på den måde, at vi i OSCE-delegationen skal arbejde for en eksklusion af USA.