runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 1998-04-01:
Valgløfterne gik jo ikke ud på det modsatte, altså at man ville sænke huslejen.
Men når man nu arbejder med sådan et projekt om, at lejlighedens værdi og huslejen skal hænge nogenlunde sammen, kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren har nogle tilsvarende tanker eller gør sig nogle tilsvarende overvejelser om de lejemål, hvor lejen ligger højt i forhold til den reelle værdi.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-01:
Når jeg stiller det her spørgsmål, er det, fordi den her rapport, der nu er kommet, »Danmark uden for euroen«, må give anledning til dyb bekymring for det grundlag, som den danske regering fører sin politik på.
Det er jo sådan, at hvis man fører sin politik på baggrund af politisk fastsatte, men forkerte antagelser om virkeligheden, kommer man nemt til at træffe forkerte beslutninger, og jeg synes, at denne rapport er et eklatant eksempel på, at regeringen har bestilt en rapport, der skulle sige, at euroen er en stabil valuta.
Så får man selvfølgelig det svar, man har bestilt, men som jo ikke nødvendigvis er rigtigt, og som mange, mange økonomer er dybt uenige i.
Den tvivl og den bekymring over euroens skæbne, som mange økonomer udtrykker, er, så vidt jeg kan se, overhovedet ikke berørt i denne redegørelse.
Jan Trøjborg (S), 1998-04-01:
Til fru Ulla Tørnæs vil jeg sige, at jeg ikke er stensikker på, at de kommunale bidrag er til at finansiere uddannelse, men jeg har ikke studeret sagen tilstrækkeligt nøje.
Det er jo sådan, at forskningen finansieres fra adskillige kilder, og her er så et eksempel på, at amtskommuner og kommuner har været inde i billedet. Men nu undersøger vi hele sagen, og det bliver gjort omhyggeligt.
Der er ikke tale om, at der udstedes hverken blankocheck eller check af elastisk materiale, tværtimod om en selvfølgelig ganske benhård forhandling med henblik på at finde en acceptabel og rimelig løsning, der sikrer både det regionalpolitiske ønske og samtidig også sikrer den fornødne kvalitet i det samarbejde, der tænkes etableret blandt de parter, der har taget initiativ til det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-01:
Jeg er lidt i tvivl om, hvad ministeren egentlig svarer.
Mener ministeren, at der findes nogle lejligheder, der er for dyre i forhold til kvaliteten, og i så fald: Hvor mange drejer det sig om?
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Jeg kan ikke sige noget om, hvor mange det drejer sig om; men hvis vi skal forbedre den ordning, som altså har eksisteret i 2 år, er det for mig at se helt givet, at der er nogle lejligheder, hvor man set i forhold til de kvalitetskrav, vi måske som politikere kan blive enige om at sætte, betaler en for høj husleje.
Men hvor mange det er, kan jeg ikke sige; diskussionen om kvalitetskravene ligger jo foran os, og den ser jeg i øvrigt frem til.
Men både principielt og konkret ja til, at der i nogle situationer vil blive tale om en huslejenedsættelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-01:
»Hvilke initiativer har regeringen påtænkt for at nedbringe huslejen i de lejemål i den private sektor, som ministeren anser for at være for dyre i forhold til kvaliteten?«
Bare ganske kort: Det har ligesom været den anden side af sagen, der har været fremme, og jeg vil spørge, om der kommer et tilsvarende initiativ i den anden ende af sektoren.
Jeg kom vist før, og det beklager jeg, til at bytte om på de to spørgsmål, og det skabte lidt forvirring.
Men jeg vil gerne spørge, om der kommer sådanne initiativer.
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Ja, jeg kan i hvert fald henvise til den skriftlige åbningstale fra oktober 1997, hvor der i beskrivelsen af lovforslagene jo tales om, at vi i denne folketingssamling har nogle overvejelser.
Der har været nogle drøftelser og nogle diskussioner, men det bliver først i næste folketingssamling.
Jeg vil i hvert fald godt give håndslag på, at for det første sker der ikke noget med den omkostningsbestemte husleje, og for det andet skal der fortsat være huslejenævn.
Set fra regeringens synsvinkel skulle der gerne være huslejenævn i alle kommuner, for de bliver linjevogtere, hvis vi laver en ordning, som sikrer, at der sker et generelt kvalitetsløft i den private lejeboligmasse. Jeg synes faktisk, det kunne være en fornuftig måde at give landets lejere et håndslag på, at der er ikke nogen grund til frygt.
Der er faktisk grund til at glæde sig, fordi vi vil sikre, at der er nogle linjevogtere, nogle domstole, der også skal kunne vurdere, om kvaliteten står i forhold til huslejen.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-01:
»Kan ministeren garantere, at regeringen ikke vil gennemføre en ændring af lejelovgivningens regler om huslejefastsættelse sammen med Venstre og Det Konservative Folkeparti og uden om Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten?«
Ministeren var for et øjeblik siden inde på, at det, vi snakker om, skulle være en forbedring af den ordning, som regeringen, SF og Enhedslisten aftalte i 1996, og det er derfor, jeg stiller dette spørgsmål.
Jeg går nemlig ud fra, at hvis der skal ske ændringer af det, der blev aftalt i 1996, vil regeringen ikke gøre det ved at gå til Venstre og De Konservative, men vil naturligvis gøre det ved at gå til aftalepartnerne, altså SF og Enhedslisten.
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Det vil jo altid være sådan, at en regering, der fremsætter lovforslag, vil søge det bredest mulige flertal, og så vil tiden jo vise, om det kan lade sig gøre.
Men det er selvfølgelig klart, at det vil være naturligt, at de partier, som har været med til at føre ordningen igennem og gerne vil gøre den bedre, også involveres, og det er altså både Enhedslisten og SF.
Jeg mener ikke, det er uoverskuelige problemer, vi kan løbe ind i, al den stund vi jo for det første meget gerne vil have en effektiv huslejeregulering.
Vi vil gerne bevare den omkostningsbestemte husleje, og vi vil gerne forenkle reglerne, og det er der sandt for dyden brug for.
Nu er jeg jo ny minister på området, men jeg vil da sige, at de er lige ved at slå arbejdsløshedsforsikringsloven med flere længder i retning af indviklethed, så der kan være meget god grund til at forenkle reglerne.
Jeg synes også, det er vigtigt med en stærkere lejerbeskyttelse, lige så vel som det er vigtigt med en forstærket indsats over for boligspekulation.
Og de partier, der gerne vil være med til at bakke de synspunkter op, er hjertelig velkomne til at gøre det.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-01:
Jeg vil gerne takke ministeren for svaret og uddybe spørgsmålet lidt.
Vi havde jo den debat i sidste uge, som fremkom på baggrund af, at det så ud, som om regeringen ville gennemhulle princippet om den omkostningsbestemte husleje, og det har statsministeren og bolig- og byministeren så dementeret i dag.
Men på baggrund af det forløb, vi så i valgkampen, og på baggrund af den kendsgerning, at den nuværende ordning blev aftalt mellem regeringen og SF og Enhedslisten i 1996, ville det efter min opfattelse være overordentlig uheldigt, hvis regeringen gik ud og lavede en ny lov sammen med Venstre og De Konservative . Jeg opfatter det sådan - jeg håber, jeg har forstået det rigtigt, og det vil jeg gerne spørge om - at hvis regeringen fremsætter et forslag til efteråret, hvad ministeren jo har bebudet, vil man indbyde SF og Enhedslisten som de aftalepartnere, man allerede har en aftale med fra 1996, til forhandlinger om, hvordan det eventuelt kan gennemføres.
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Som jeg sagde før, sigter regeringen, som er en samarbejdsregering, mod det bredest mulige flertal, og så er det jo et spørgsmål om, hvor mange partier der gerne vil være med til at bakke de principper, jeg omtalte før, op.
Det er naturligt, at når man ændrer en ordning, der er vedtaget med et snævert flertal her i Folketinget, vil det være indlysende klart, at man orienterer sig og også drøfter sagen med de partier, der har ført den ordning igennem, som nu skal gøres bedre.
Men vores ønske er naturligvis, at også de øvrige fremførte synspunkter kan være så fornuftige, at vi også kan invitere både Venstre og De Konservative og andre partier, f.eks. Centrum-Demokraterne, med til møde og beslutningstagen.
Jeg tror, denne lovgivning har godt af et bredt flertal, men nu må vi se.
Det er i hvert fald for tidligt at forudskikke, hvad der sker i næste folketingssamling.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-01:
Jeg synes, ministeren kom til at tale sig lidt varm på det tema, der hedder det bredest mulige flertal.
Der er vel to overvejelser, der står over for hinanden også for ministeren.
Den ene hedder det bredest mulige flertal, den anden hedder det bedst mulige resultat.
Hvis nu de to ting er i konflikt med regeringens målsætning, nemlig om lejerbeskyttelse, om at fastholde det omkostningsbestemte princip og om at undgå boligspekulation, som jeg tror ministeren formulerede det, er det jo en kendt sag, at højre side af salen går ind for fri huslejefastsættelse, begrænset lejerbeskyttelse og fri ret til boligspekulation.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-01:
»Kan ministeren bekræfte, at regeringens rapport »Danmark uden for den fælles valuta« bygger på rent politisk fastsatte antagelser om, at euroen for eksempel vil være en stabil valuta, og om, at det skulle være en fordel for et EU-land at blive underlagt ØMU'ens samordning af økonomierne?«
Ifølge avisreferaterne konkluderer rapporten, at det vil have en række omkostninger for Danmark at stå uden for den fælles valuta.
Men som vi også har set i specielt det sidste halve års debat, er der stor uenighed om, hvad der vil ske, når ØMU'en begynder den 1. januar 1999.
Der er faktisk mange økonomiske eksperter, som ser det som en fordel for Danmark at stå uden for ØMU'en, også blandt unionstilhængere.
Der er jo en betydelig risiko for, at ØMU'en bliver en svag møntenhed, da det jo er en kendt sag, at for at de 11 lande kunne kvalificere sig over for konvergenskravene, så skulle der laves en del fiflerier i forhold f.eks. til deres budgetunderskud.
Disse tiltag giver mere indtryk af, at man af politiske årsager for alt i verden vil have ØMU'en op at stå, mere end det er udtryk for en reel tilnærmelse af valuta- og budgetpolitikken strategisk set.
Dermed lægger man op til en ren kapitalistisk spekulation i ØMU'en, som faktisk kan få den modsatte virkning i forhold til det mål, man har sat sig på papiret.
Derfor mener spørgeren, at det faktisk er lige omvendt: At det vil være en fordel for Danmark at stå udenfor, samt at regeringens politik om at klistre den danske krone op ad ØMU'en, så der i praksis ingen forskel er, på denne måde bidrager til at trække Danmark ind i ØMU'ens udsving i sig selv, helt uafhængigt af den danske krones situation.
Derfor opfatter spørgeren det som en politisk betinget påstand, at ØMU'en vil være en stabil valuta.
Desuden vil ØMU-projektet og en snæver dansk aftale med ØMU-landene underminere den politiske indflydelse i Folketinget og overføre denne magt/indflydelse til den kommende europæiske centralbank, som uden nogen form for politisk kontrol vil fastsætte valutakurspolitikken.
Tak for svaret.
Hvis man nu skal gennemføre f.eks. principper om, at huslejen kan nedsættes for lejligheder, der har for dårlig en kvalitet, om en generel bedre lejerbeskyttelse, huslejenævn i alle kommuner og en fastholdelse af princippet om den omkostningsbestemte husleje, er det vel indlysende for enhver, at så er det ikke med Venstre og De Konservative, at noget sådant kan gennemføres, men kun sammen med SF og Enhedslisten.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-01:
I forbindelse med de forhandlinger, regeringen eventuelt skal have med Venstre og Det Konservative Folkeparti, mener ministeren så, at den omkostningsbestemte leje er dækkende for det vedligeholdelsesbehov, der findes i den ældre boligmasse?
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Det er jo et spørgsmål, der ligger noget uden for de spørgsmål, der er blevet stillet til mig, så jeg vil svare sådan lidt mere overordnet på det.
Når Lejelovskommissionen arbejder meget med de her ting og har analyseret, at der er nogle problemer nogle steder i den private udlejningsmasse, påtager regeringen sig et ansvar for at komme med nogle udspil, der kan gøre det bedre. Det, vi så har været inde på, er just, om vi kan gøre en ordning, som nu har virket i 2 år, bedre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-01:
Vi har to aftaler om det syddanske universitet.
Der er ligeledes afsat penge til start allerede i 1998.
Jan Trøjborg (S), 1998-04-01:
Jeg er af natur og har også i dette tilfælde været et utålmodigt menneske, når det gælder om at operationalisere aftaler, der er bred politisk enighed om her i Folketinget.
Jeg vil gerne starte med at sige, at Odense Universitet, Handels- og Ingeniørhøjskole Syd og Sydjysk Universitetscenter har planer om at skabe et nyt regionalt universitet i Syddanmark.
Det er jo rigtigt, at der i den tidligere regerings tid, nemlig før valget, blev indgået en finanslovaftale for 1998 med SF, og at det dér blev besluttet, at mulighederne for et regionalt samarbejde mellem Odense Universitet og Handels- og Ingeniørhøjskole Syd i Sønderborg undersøges, og at det afklares, om Sydjysk Universitetscenter i Esbjerg i givet fald kan indgå heri.
Der er også, som hr. Søvndal siger,
i Undervisningsministeriets budget afsat bevillinger til et meroptag på 270 studerende.
Der har været nedsat en arbejdsgruppe bestående af embedsmænd, rektorer for de respektive institutioner, med henblik på at undersøge disse muligheder.
Arbejdsgruppen har først og fremmest set på mulighederne for at udbygge uddannelsestilbudet i den syd- og sønderjyske region samt set på, hvor der i den forbindelse med udbud af uddannelser er behov for at opbygge nye forskningsmiljøer og styrke eksisterende forskningsmiljøer.
Arbejdsgruppen har udarbejdet et oplæg, som dels indeholder betydelige merudgifter for staten, dels forudsætter en fortsat medfinansiering fra de amter og kommuner, der hidtil har ydet bidrag til Sydjysk Universitetscenter.
Herudover har man også undersøgt mulighederne for at opnå tilskud fra anden side, og næste skridt i sagen er, at jeg snarest skal have en drøftelse med de involverede parter om det videre arbejde.
Det er min opfattelse, at sagen er vigtig, og at der snarest skal ske noget på området.
Peter Skaarup (DF), 1998-04-01:
»Er der nogen sammenhæng mellem sagen om somalierne, som skjuler illegale flygtninge i Danmark og Komiteen Flygtninge Under Jorden, der tidligere har pralet af at have et netværk af personer, som hjælper med at skjule afviste flygtninge for myndighederne?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til B.T.'s artikel om sagen den 26. marts 1998.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-01:
Jeg skal sige tak til ministeren for svaret.
Der er et par bløde formuleringer, og jeg ville godt spørge, om de kunne præciseres lidt mere.
Ministeren sagde, at ministeren snarest vil tage initiativ til at få forhandlingerne bragt endeligt på plads.
Det synes jeg er fint, men hvad betyder »snarest«?
Er det i løbet af en måneds tid?
Jeg spørger sådan meget direkte, fordi jeg tror, tidspunktet bliver forpasset, medmindre det her kommer til at gå meget hurtigt, og tidspunktet bliver i hvert fald forpasset i forhold til den aftale, vi har lavet med regeringen.
Jeg formoder, at vi ikke behøver at diskutere meget længe, at indgåede aftaler skal overholdes.
Ministeren anvendte også udtrykket »meget hurtigt«.
Er det muligt for ministeren at komme lidt tættere på?
Er det her afklaret, inden vi når arbejderklassens internationale kampdag den 1. maj?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-04-01:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren er klar over, at beretningen fra Folketingets Uddannelsesudvalg før valget også fokuserede på, at det her skulle undersøges, men at det ikke måtte gå ud over kvaliteten på de videregående uddannelsesinstitutioner, hvorhenne i landet de end måtte være, hverken når det drejede sig om uddannelse eller forskning.
dette sydjyske universitetscenter, uden at det forringer kvaliteten i forskning og uddannelse?
Ulla Tørnæs (V), 1998-04-01:
Jeg skal også takke ministeren for svaret på spørgsmålet, og jeg er meget glad for den imødekommenhed, jeg fornemmer hos ministeren.
I svaret nævnte ministeren, at amter og kommuner skal være medfinansierende kilder til universitetet i Syddanmark.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren kan redegøre lidt nærmere for, hvad det indebærer, for det er jo sådan set en fuldstændig ny måde at finansiere videregående uddannelser på i Danmark, og om det er meningen, at det er noget, der skal udbredes også til andre videregående uddannelsesinstitutioner i Danmark.
Jan Trøjborg (S), 1998-04-01:
Indledningsvis vil jeg gerne sige til hr. Søvndal, at jeg ikke tror, at Folketinget er det mest hensigtsmæssige sted at have fusionsforhandlinger.
Men til hr. Søvndals spørgsmål om, hvad »snarest« betyder, betyder det, at jeg allerede har haft et møde med rektor Tvarnø fra Odense Universitet og snarest - dvs. i denne uge - vil mødes med ledelsen for Handelshøjskole Syd.
Jeg vil sige, at jeg da er glad for den politiske opbakning, der har vist sig i Folketinget til tanken, men det er måske at strække det lidt vidt, når hr. Søvndal siger, at der er indgået en aftale.
Der er indgået en finanslovaftale, der indeholdt de elementer, som hr. Søvndal selv opremsede, og dernæst har Folketingets Uddannelsesudvalg afgivet en beretning, men det er min intention at få sagen på plads, og det vil ske så hurtigt som overhovedet muligt. Over for hr. Frank Dahlgaard vil jeg gerne bekræfte, at jeg har læst beretningen fra Folketingets Uddannelsesudvalg, og jeg må sige, at beretningen er et studium i dansk politik værd, idet den ganske behændigt balancerer mellem på den ene side hensynet til decentralisering, de regionalpolitiske hensyn om man vil, og på den anden side hensynet til sikringen af den fornødne kvalitet i de forskningsmiljøer, der er tale om.
Så jeg er helt opmærksom på den side af sagen, som hr. Frank Dahlgaard understreger, og jeg vil også gerne understrege, at det naturligvis er meget vigtigt i det arbejde, der nu foregår, at vi har øje for, at vi etablerer en decentral struktur, der ganske vist centraliseres, men er decentral forstået på den måde, at der er tale om ganske forskellige områder, men samtidig understreges vigtigheden af, at der sørges for en tilstrækkelig kvalitet. Til fru Ulla Tørnæs skal jeg sige, at medfinansiering fra amter og kommuner jo er forudsat at skulle undersøges i det arbejde, der er lavet mellem embedsmænd på den ene side og de implicerede parter på den anden side, og det bliver undersøgt.
Ulla Tørnæs (V), 1998-04-01:
Jeg bliver nødt til så at spørge ministeren en gang til: Betyder det, at vi kan forvente, at det bliver en måde at finansiere videregående uddannelser på i fremtiden?
Jeg tænker altså også på andre steder, f.eks. Københavns Universitet.
Kunne man forestille sig, at Københavns Amt og Københavns Kommune skulle bidrage til driften af Københavns Universitet?
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Det kan godt være meget morsomt og muntert, men jeg synes i virkeligheden, at sagen er for alvorlig til det, så jeg vil henholde mig til det, jeg har sagt om, hvad det er, vi lægger vægt på i regeringen, og det er altså at få forstærket indsatsen imod boligspekulation, det er at sikre huslejenævn i alle kommuner, det er at sikre den omkostningsbestemte husleje, og det er at forsøge at forbedre den ordning, vi har lavet for 2 år siden.
Den kan godt gøres bedre, og det skal vi gå efter.
Hvor mange partier, der så gerne vil være med til de principper, vil kun tiden vise.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-04-01:
Også Det Radikale Venstre støtter ratifikationen.
Og vi er glade for, at det er lykkedes at nå frem til enighed, uden at man skal ty til overnationale domstole og andre internationale hjælpeforanstaltninger.
Det her er et smukt eksempel på, at det kan lade sig gøre at nå frem til mellemstatslige overenskomster, som alle er tilfredse med.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-04-01:
Jeg skal kort meddele, at Dansk Folkeparti kan støtte det forslag, der ligger her, og at vi glæder os over, at der er fundet en løsning på de problemer, der har været, og håber, at aftalen snarest kan træde i kraft, når parterne har godkendt den efter deres nationale godkendelsesprocedurer.
Fru Lene Espersen siger om det med stemmetal i Ministerrådet, at det er klart, at når nye lande kommer til og de får tildelt et antal stemmer, mister vi forholdsmæssig indflydelse.
Det forstår jeg godt, men når nu regeringen selv i sin publikation »Amsterdamtraktaten og udvidelsen« skriver: »Amsterdamtraktaten slår fast, at de store lande, som i dag har to kommissærer, afgiver den ene, når EU udvides«, og senere: »Ændringen af stemmevægtningen skal navnlig kompensere de medlemslande, som giver afkald på at have to medlemmer af Kommissionen«, vil jeg spørge fru Lene Espersen, om der så er tale om, at vi bare mister en forholdsmæssig del af vores indflydelse, fordi nye medlemslande kommer ind.
Nej, der er tale om, at vi afgiver magt til de nuværende store medlemslande for at få udvidelsen.
Det er derfor, vi så siger, at når man beder folk om at stemme ja for at få den store udvidelse, skal de altså ikke bare stemme ja til Amsterdamtraktaten, så skal de også stemme ud fra, at der efterfølgende skal ske en magtændring, hvor de nuværende store EU-lande skal have mere magt på bekostning af Danmark.
Lene Espersen (KF), 1998-04-01:
Først til hr. Keld Albrechtsen, som nok skulle have lyttet til, hvad jeg sagde om udvidelsen i min ordførertale.
Det er meget svært for os at sige noget konkret om, hvad der kommer til at ske, og hvordan de øvrige medlemslande vil agere, hvis det bliver et dansk nej, men det, som jeg tror er hovedskitsen i den forbindelse, vil naturligvis være, at folk vil sige: Hvad vil Danmark nu?
Så skal man bruge tid på at finde en dansk ordning, og det betyder, at den tid bliver taget fra det, som vi egentlig skulle bruge kræfterne på, nemlig at få udvidelsen på plads.
Der er ingen tvivl om, at det ville trække tingene i langdrag, og det mener jeg ikke er i nogens interesse, men jeg vil godt advare hr. Keld Albrechtsen mod at komme med for mange bombastiske udtalelser om, at det overhovedet ikke har nogen som helst effekt, hvad Danmark stemmer, for Amsterdamtraktaten er en forudsætning for, at udvidelsen kan komme til at fungere i praksis, og det synes jeg at jeg er kommet med mange gode eksempler på.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl vil jeg sige, at jeg netop sagde i mit indlæg, da vi talte om de store lande, at jeg mener, at de har et problem med et demokratisk underskud.
Jeg mener, at det i en situation, hvor der er 25 medlemslande, hvoraf de fleste er små lande, er forkert, hvis vi relativt bibeholder de stemmevægte, der er i dag, for det ville betyde, at 20 pct. eller 30 pct. af EU's befolkning kan stemme for et forslag, som måske 60 pct. kommer til at betale for.
Vi bliver nødt til også at have befolkningstallet med ind som en form for stemmevægt, og derfor ser jeg ikke noget problem i at sige, at de små lande fortsat skal have en relativt større vægt, men vi skal samtidig sikre os, at der også bliver et ægte demokrati forstået på den måde, at antallet af borgere i et land skal ind og vægte i en sammenhæng.
Jeg mener faktisk, at jeg allerede har besvaret det spørgsmål, som hr. Thulesen Dahl var inde på, nemlig om de store lande skulle have mere indflydelse.
Det mener jeg at de skal, for det er ikke demokratisk, hvis det, at de har så mange indbyggere, ikke skal tælles med, når man stemmer i Ministerrådet.