Pernille Blach Hansen (S), 2005-06-14:
De her lovforslag er også et af dem på miljøområdet, der er udtryk for en gang makværk.
Det er udtryk for, at man af rent ideologiske årsager har en tilgang, der går ud på: Amterne skal væk, dernæst kigger vi på opgaverne, og dem skal kommunerne stort set have alle sammen.
Det går hen og bliver rigtig absurd, for noget af det, vi hører i dag, er f.eks., at der er lagt op til, at Tårnby Kommune skal miljøgodkende Københavns Lufthavn.
Enhver kan sige sig selv, at det ingen faglig gang på jorden har, hvis det skal håndteres ordentligt.
At man overhovedet har kunnet tænke den tanke, at det skulle kunne lade sig gøre,
For der er jo med det her lovforM051S44234589KAJE.FM.FM Page 4522 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM slag tale om, at 2.000 af de meget, meget miljømæssigt komplicerede virksomheder i dette land skal tages fra miljøgodkendelse hos amterne og lægges over til kommunerne, som nu skal miljøgodkende dem.
Det er virksomheder, der som Københavns Lufthavn og alle de virksomheder, der er der, giver anledning til store miljømæssige problemer med røg, støj, møg og med påvirkning af grundvand, og hvad det ellers kan være.
Det er selvfølgelig virksomheder, hvor man er nødt til at have en meget stor faglig ekspertise samlet for at kunne håndtere dem rigtigt og give godkendelser på de rigtige vilkår.
Det store problem i dette lovforslag er, at de faglige kompetencer ikke vil være til stede ude i de enkelte kommuner.
De faglige miljøer bliver for små, og der er tale om mindre end 100 medarbejdere fra de nuværende amter, der nu skal fordeles ud på 98 kommuner, som altså får mindre end én miljøspecialist hver til at håndtere alle de mange miljømæssige problemer, der kan være med påvirkning af grundvand, affald, luftforurening, støj, og hvad det nu ellers er, man har af problemer.
Derfor synes vi, at det ville være klogt at undlade at sætte kommunerne i en situation, hvor de skal sige nej til nogle virksomheder, som potentielt er meget store skatteydere i kommunen.
Det kunne være gjort meget klogere på anden vis.
Et andet eksempel på, hvor absurd det her lovforslag er, er, at kommunerne nu skal til at have defineret et kommunalt søterritorium, hvor de skal godkende havbrug.
Man kunne jo spørge sig selv, om der ikke netop her er tale om en grænseoverskridende opgave.
Det er selvfølgelig klart, at når der bliver udledt ting og sager i vandet fra et havbrug, vil det også påvirke de omkringliggende kommuner, som selvfølgelig også ude fra fjorden får gavn af de ting og sager, der nu bliver udledt fra det ene havbrug.
Der er det fuldstændig absurd, at den enkelte kommune skal sidde og træffe en afgørelse, der i den grad bliver grænseoverskridende.
Søterritoriet respekterer altså ikke kommunegrænser.
Der er kort sagt tale om, at det her lovforslag efter Socialdemokratiets opfattelse desværre er et klart tilbageskridt på miljøområdet, hvor man får et dårligt fagligt miljø, manglende armslængde, manglende afstand mellem dem, der skal træffe beslutningerne, og dem, der er ude i den anden ende, samtidig med at der også er tale om, at kommunerne faktisk skal til at godkende og føre tilsyn med nogle af deres egne virksomheder.
Det er ikke sundt.
Det eneste, vi kan ærgre os over, er, at regeringen i den her sag har været fuldstændig fast i kødet fra starten.
Der var intet at forhandle om.
Det er vi kede af på miljøets vegne.