Karen Jespersen (S), 2002-02-27:
Jeg synes ærlig talt, at det her er dybt pinligt og meget, meget beskæmmende.
Og så skal man høre den ene ordfører efter den anden og ministeren med stille sig op og rose det her og sige: Hvor er det godt, og hvor er det dog dejligt, at vi har haft det her velfungerende organ.
Nu nedlægger vi det - uden at få for fem flade øre reel begrundelse for, hvorfor man gør det.
Hvis det er rigtigt, at man gør det, fordi man siger, at så kan vi få et organ, der har en bredere målgruppe, er der overhovedet ingen grund til ikke at tage udgangspunkt i Narkotikarådet.
Her sidder nogle af de mennesker, som f.eks. Preben Brandt, der har den allerbredeste berøringsflade med hjemløse, med udsatte grupper, også sindslidende.
Man finder ikke noget menneske, der som Preben Brandt, der er formand for Narkotikarådet, har føling med hele det her område.
Vi forsøger at være optimistiske.«
Jørgen Kjær, der er formand for BrugerForeningen, der jo netop tager sig af mennesker, der stadig væk er på metadon, beklager også dybt, at det bliver nedlagt.
Han har jo selv været med og er altså en af dem, som ministeren også bedyrer, at hun sandelig vil arbejde sammen med.
Han siger, at Narkotikarådet har haft tæt kontakt til både aktive og tidligere stofbrugere, og det er helt unikt, at vi har haft denne her mulighed for at blive hørt.
Men lad os dog endelig få det her velfungerende organ nedlagt, så vi kan begynde forfra.
Så bliver der sagt, at den ekspertise, der er i det her råd, stadig væk vil blive brugt i det nye råd.
Jamen hvilken ekspertise, hvem er det?
En del af ekspertisen ligger jo i sekretariatet, som netop er uafhængigt og et helt særligt sekretariat, og den ekspertise kommer jo i hvert fald ikke med.
Jeg vil godt se, hvordan embedsmænd skal forvalte den dobbeltrolle, der er, f.eks. hvis man siger som Narkotikarådet i dag, at de går ind for fri heroin til visse stofmisbrugere, og så samtidig skal betjene en minister, der er imod det.
Det tror jeg ikke at man kan forlange af noget menneske, selv om det er nogle udmærkede og fortræffelige embedsmænd, der er i Socialministeriet. Så den dér med, at det bliver åh så uafhængigt, tror jeg heller ikke et øjeblik på.
Og det vil sige, at den ekspertise, der er i det sekretariat, der er i dag, altså også går fløjten.
Så synes jeg også, at der er et andet problem ved den model, som regeringen har fremlagt, og det er, at det er to helt forskellige funktioner, der bliver blandet sammen.
Der er et råd, som kan være rådgivende over for minister og Folketing, og det er fint og udmærket, og det er den måde, Narkotikarådet fungerer på, og der kunne man så også passende netop udvide målgruppen.
Det at lave et LO og et talerør for de udsatte grupper er også en glimrende idé, det har der også været arbejdet på i flere år, og det er fint, at man nu siger, at man vil lave et landsdækkende talerør.
Det skal vi nu komme her fra regering og Folketing og lave for jer, så håber vi sandelig, I bliver glade for den måde, vi gør det på.
Hvis man virkelig mente det, gav man de mennesker den mulighed, og så stillede man administrativ hjælp og penge til rådighed, sådan at de kan gøre det.
Til sidst vil jeg også gerne beklage, at man har valgt at gribe det her an på en måde, som jeg oplever som et brud på mange års forsøg på samarbejde og konsensus på det sociale område.
Det har været grebet an på den måde, at de socialpolitiske ordførere ikke har været indkaldt, ikke har været hørt, ikke er blevet spurgt.
Vi har fået at vide sådan lige i forbifarten, at hvis vi har et navn, er vi da velkomne til at komme med det.
Men det er jo ikke det, det handler om.
Det handler om at sige: Hvad ligger der i, at det er uafhængigt, hvad er det for et kommissorium, hvordan skal det her gribes an?
Vi har så sent som i forbindelse med satspuljeforhandlingerne tilbudt ministeren et forlig, sagt, at vi meget gerne vil være med til at lave det her, men det skal åbenbart partout køres igennem alene af regeringen og regeringens støttepartier.
Det synes jeg varsler meget ilde for, hvordan det her samarbejde i øvrigt skal fungere.
Så jeg må beklage meget dybt og ser det her som et symbol: at man for at hyppe sine egne politiske kartofler altså nedlægger noget meget velfungerende, som alle, inklusive dem, der vil nedlægge det, er enige i fungerer godt.