runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KD), 2004-11-19:
Dette lovforslag indfører nu et minimumstilskud til private dagpasningsordninger, nemlig 75 pct. af den billigste nettodriftsudgift pr. plads eksklusive støttepædagogudgifter, og det maksimumstilskud, der p.t. har kunnet gives, afskaffes samtidig, så en kommune teoretisk herefter kan give helt op til 100 pct. tilskud, hvis den måtte ønske det.
Kommunen skal også tilbyde at sørge for forældrenes administration af ordningen mod en reduktion i tilskuddet svarende til kommunens udgifter hertil.
Det kan være med til at give nogle administrative lettelser for forældre, der selv arrangerer pasning af deres børn, men det er helt klart, at det kun er og skal være et tilbud.
Det er ikke noget, som kommunen nu kan forlange, at de skal gøre.
Forslaget om frit valg af socialpædagogiske fritidstilbud over kommunegrænser synes jeg, der kan være megen fornuft i.
Børn og unge, som bor i kommuner, hvor der måske ikke findes de socialpædagogiske fritidstilbud eller klubtilbud, som disse børn og unge har brug for, får på den måde mulighed for at kunne krydse kommunegrænsen for at få det rigtige tilbud, som de skal have.
I min ordførertale til L 207 i sidste samling sagde jeg netop, at vi er positive over for denne del af lovforslaget, fordi der kan være forhold og situationer, der tilsiger, at det vil være godt for de større børn og unge at være sammen med andre, f.eks. hvis de har været udsat for mobning eller lignende, hvor de bor.
Samtidig kan man sige, at der kan være familier, der flytter fra den ene kommune til den anden, og nu får de unge så lov til at blive i den klub, de allerede er i.
Tidligere har man ikke ment, det var nødvendigt med en sådan lov, fordi man mente, at børn og unge ville gå i klub eller fritidstilbud, hvor de går i skole eller har deres skolekammerater, men man er blevet gjort opmærksom på, at der er behov for dette, og forslaget drejer sig alene om klubtilbud efter serviceloven, altså ikke om SFO'er.
Men Kristendemokraterne kan støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2004-11-19:
Det synes vi også kan være fornuftigt nok at se på, men som flere andre ordførere har været inde på, bliver der nævnt en række bekymringer
Jeg vil så sige, at det undrer mig lidt med forældre, der selv ansætter børnepassere, når vi snakker om børn i den alder, der benytter sig af klubtilbud.
Jeg har lidt svært ved helt at forestille mig, hvad det er for nogle situationer, men vi må jo kunne få belyst under udvalgsarbejdet, hvor det er man forestiller sig, at forældre selv ansætter en børnepasser til børn, der er i klub.
Men det kan selvfølgelig være, at nogle har det behov.
Ellers vil jeg sige, at jeg synes, at det, som regeringen virkelig burde komme med på hele børneområdet, var at se på, hvordan vi gør noget ved kvaliteten, hvad vi gør for at sikre, at vi kan få mange flere voksne til at være ude hos vores børn.
Der er et stort behov, som det også fremgår af den tænketank, der er i medierne i dag, som det har fremgået længe, og som det også fremgår, når vi diskuterer en række områder.
Når vi diskuterer retspolitik, sundhedspolitik osv., er det gennemgående, at der er behov for, at vi har nogle flere voksne, der kan være i kontakt med børnene, at der er nogle flere til at opfange signaler og andet, og at forældrene har mere tid til at være sammen med deres børn og tage sig af dem.
Derfor kan jeg simpelt hen ikke forstå, at regeringen ikke vil lægge energi i at gå ind og bruge dagpengene aktivt, at man ikke vil tage den kæmpe mulighed, vi har i, at vi har så mange arbejdsløse, som vi kunne sætte i arbejde, uden at det kostede de offentlige kasser noget, og som kunne levere et stort stykke arbejde med at tage sig af vores børn, og hvor vi samtidig kunne få nedsat arbejdstiden for børnefamilierne, hvis man ville.
Det synes jeg regeringen burde være optaget af.
Hvis man virkelig ønskede at forbedre mulighederne for børnefamilier, så var der en oplagt mulighed.
Det ville også kunne sikre en række af de krav til normeringer osv., som Kristendemokraterne også var optaget af under det tidligere forslag.
Så jeg synes, familieministeren burde bruge noget tid på at se, hvordan vi får mange flere voksne i arbejde på det her område, uden at det overhovedet behøver at koste flere penge fra de offentlige kasser.
Ministeren behøver ikke engang at gå til finansministeren – der skal bare flyttes lidt rundt på kasserne, så kan det hænge sammen.
Sandy Brinck (S), 2004-11-19:
Jeg vil nu bare sådan for at følge op på fru Line Barfods bemærkning sige, at det i Kommunernes Landsforenings budgetredegørelse fremgår, at der er sparet 800 mio. kr., siden regeringen tiltrådte.
At man kan få det til at lyde som kvalitetsudvikling i den rigtige retning, kan jeg måske også have lidt svært ved at forstå.
Men jeg ville egentlig selv spørge om noget helt andet, for jeg synes, at hr. Hans Andersen i sin tale fik det til at lyde, som om det her lovforslag skulle bryde et offentligt monopol.
Hr. Hans Andersen sagde, at man i dag kan vælge mellem offentlig og offentlig.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Hans Andersen, om det ikke er korrekt, at der allerede i dag findes private daginstitutioner, og at den eneste forskel på i dag og på det, Venstre åbenbart synes er en fantastisk idé, er, at i dag skal de private daginstitutioner være nonprofit – de må altså ikke være kommercielle og ikke hive profit ud.
Men de findes, de er der, dem kan man vælge.
Line Barfod (EL), 2004-11-19:
Nu har jeg meget svært ved at se, hvordan det, at ISS får lov at tjene penge, udvider mangfoldigheden af de mange forskellige tilbud, der allerede er i dag.
Men det kan vi jo så se i praksis, når det kommer på et tidspunkt.
Jeg har svært ved at forstå, hvordan man kan mene, at det er godt for kvaliteten, og at kvalite ten stiger, når der bliver flere og flere børn pr. voksen i daginstitutionerne.
Det har jeg meget svært ved at forstå skulle give en bedre kvalitet for børnene.
Derfor vil jeg endnu en gang gerne høre Venstre, hvorfor man ikke koncentrerer sig om at sikre en god kvalitet for børnene ved at få ansat langt flere til at tage sig af dem i stedet for at mene, at det eneste saliggørende er, at folk skal have lov til at tjene penge, når vi så samtidig oven i købet kan risikere, at børnene må skifte daginstitution tit, hvis deres forældre f.eks. bliver arbejdsløse og ikke har råd til at betale til ISS, eller hvem det måtte være, der driver institutionen.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Nu er lovforslaget jo skruet sådan sammen, at det frie valg er inden for rammerne af kommunens beslutninger om kapacitet og skolestruktur, klasseantal og klassekvotient.
Derfor kan man ikke sådan helt ryste en fornemmelse af sig af, at der er meget retorik i det her om det frie valg og om det, der passer bedst, om det, der er godt for forældrene, og om mere plads til de konkrete hensyn i dagligdagen.
I forhold til de 800, der bliver afvist, har fru Helle Sjelle så en fornemmelse af, hvor mange der bliver afvist på grund af kapacitetsproblemer, og hvor mange der bliver afvist af andre grunde?
Helle Sjelle (KF), 2004-11-19:
Vi ser det her forslag som en mulighed for det enkelte menneske til i højere grad selv at have indflydelse på egen dagligdag.
Men når det er sagt, er det selvfølgelig klart, at vi prioriterer vores fællesskab meget højt, og ud fra den betragtning mener vi, at det er vigtigt, at vi gør, hvad vi kan for at bevare vores fællesskabs skole, nemlig folkeskolen.
Hvis der så er nogle, der har lyst til at vælge folkeskolen i nabokommunen og har mulighed for det, så synes vi, at det vil være en god idé.
Vi håber også, at det kan være med til, at der er flere, der vælger folkeskolen frem for privatskolen.
Vi synes, det er fint, at der er nogle, der har lyst til at vælge privatskolen, men vi så da gerne, at det ikke direkte er et fravalg af folkeskolen, når man vælger en privatskole.
Hvor mange der kommer til bruge ordningen, synes jeg er svært at sige på nuværende tidspunkt.
Jeg vil ikke på nuværende tidspunkt kaste mig ud i nogen form for talgymnastik.
Vi ønsker bare at åbne op for at give forældre og børn mulighed for at vælge den skole, der passer netop til deres behov.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Jeg vil gerne spørge den konservative ordfører, om hun har nogen konkret forventning til, hvor brugt de nye regler for et friere skolevalg vil blive.
Vi hørte fra den socialdemokratiske ordfører, at der er 4.600 forældre, som i dag bruger de muligheder, der er, og at der er 800, der er blevet afvist.
Hvad er De Konservatives forventninger?
Jeg synes, at det må skurre lidt i konservative ører, når man hører Venstres ordførertale og det håb, som Venstre har om, at det er konkurrencen mellem skolerne, der vil drive en faglig forbedring frem.
Det står i hvert fald i larmende kontrast til det, som den konservative miljøminister har sagt om samme emne, og til den værdi, som jeg egentlig også synes lå som undertone i fru Helle Sjelles ordførertale.
Derfor vil jeg gerne høre, hvilken forventning der er til, hvordan den her lov påvirker skolevæsenet, og hvor mange der forventes at bruge det frie valg.
Helle Sjelle (KF), 2004-11-19:
For os er det vigtigt, at den enkelte har mest mulig indflydelse på sit eget liv, og at samfundet ikke skaber unødige forhindringer.
Ved at skabe en høj grad af valgfrihed kan vi imødekomme den enkeltes behov og skabe muligheder for den enkelte, der passer ind i vedkommendes egne rammer.
For os er der flere fordele forbundet med et frit skolevalg.
Først og fremmest vil et frit skolevalg give den enkelte familie en større indflydelse på dens egen tilværelse, og det vil i højere grad være muligt at imødekomme det enkelte barns behov.
Det vil således lette hverdagen for mange familier.
Det giver familien mulighed for at vælge den skole, der passer bedst til dem, hvad enten det drejer sig om en geografisk placering eller specifikke forhold på den enkelte skole, der imødekommer barnets behov.
Derudover lægger lovforslaget op til en større konkurrence mellem folkeskoler og privatskoler.
Det mener vi egentlig er positivt.
Ved at skabe et frit valg mellem forskellige folkeskoler skaber man et alternativ til privatskolerne, et alternativ, der formentlig kan medvirke til, at forældrene vælger folkeskolen, hvor de ellers ville have valgt en privatskole.
Har man en situation, hvor familierne er frit stillet til at vælge den skole, de mener er bedst, vil det alt andet lige give skolerne et incitament til at højne niveauet, både hvad angår det faglige og det sociale, for at være i stand til at tiltrække elever.
Når man taler om det frie skolevalg, er det naturligvis vigtigt at være opmærksom på den eventuelle ghettodannelse, der kan finde sted.
Visse skoler kunne som følge af det frie skolevalg, og det er vi opmærksomme på, opleve en koncentration af ressourcesvage, ofte tosprogede børn, og det er naturligvis et problem, som vi må prøve at forhindre.
Vi mener derfor, at det er af største vigtighed, ligesom andre har påpeget her i dag, at konsekvenserne af det frie skolevalg evalueres løbende.
Samlet set mener vi, at forslaget i dets udformning rummer mange fordele for den enkelte familie og det enkelte barn.
Vi mener, at der i høj grad er gjort en indsats for at gøre det så let og ukompliceret som muligt for den enkelte at vælge eller skifte skole, hvilket er positivt.
Alt i alt mener vi således, at forslaget rummer mange fordele, og derfor støtter vi det.
Louise Frevert (DF), 2004-11-19:
Dette lovforslag er et godt lovforslag.
Det sætter nemlig en tyk streg under, at vi nu får et frit skolevalg.
Dansk Folkeparti mener naturligvis som udgangspunkt, at børnene er forældrenes ansvar, og at forældrene forventeligt også vil deres børn det bedste.
Derfor skal de også have mulighed for i et vist omfang at kunne bestemme, hvilken folkeskole deres barn skal indskrives på.
Vi tror dog ikke, at det vil skabe en massiv fravælgelse af den lokale folkeskole.
Vi tror, at det i virkeligheden vil være et fåtal, som ønsker at flytte deres børn til en anden skole end den lokale skole, men muligheden skal så sandelig være der.
Den lokale skole er forankret i det nærmiljø, hvor man bor, og hvor børnene har deres legekammerater og venner tæt på.
Men der kan som sagt være situationer, hvor forældrene mener, at det er bedre eller mere hensigtsmæssigt, at barnet kommer til at gå på en naboskole enten i distriktet eller over kommunegrænsen.
En sådan beslutning kan skyldes arbejdsmæssige årsager.
Desuden mener vi, at det er en god idé, at man nu får en SFO-plads på den skole, hvor man flytter barnet til, selv om det er over kommunegrænsen.
Hvorfor mener vi så ikke, at det vil føre til en massiv fravælgelse af den lokale skole?
Simpelt hen fordi vi mener, at dette lovforslag vil være med til at animere skolerne til at skærpe deres profil og image over for nærområdet.
Skolerne skal ud at konkurrere, og jeg er sikker på, at hvis forældrene har mulighed for at foretage et fravalg, vil man vende blikket kritisk indad og kigge på, hvad der eventuelt kunne være af imageog profilproblemer, som kan forbedres for at gøre skolen mere attraktiv for nærområdets børn.
Det kunne lyde, som om dette lovforslag ville sætte uanede grænser for, at folk bare kan zappe over kommunegrænserne til forskellige skoler.
Det er slet ikke tilfældet, for man laver selvfølgelig nogle regler, hvor det er kommunalbestyrelsen, der fastsætter retningslinjerne for, hvordan optagelsen skal foregå.
Samme retningslinjer skal bygge på objektive kriterier såsom afstand og eventuelt flere søskende på en skole, og man skal have lavet aftale over kommunegrænserne.
Desuden skal de fastsatte retningslinjer for optagelse fremgå af bilaget til kommunernes styrelsesvedtægter for skolevæsnet.
Det giver naturligvis ikke udgifter for forældrene, da vi jo taler om den danske folkeskole, men vi mener alt andet lige med den tilgang, der på nuværende tidspunkt er til private grundskoler, som udgangspunkt, at det trods alt er folkeskolen, der bør være den skole, som man søger til.
Hvis dette lovforslag kan være medvirkende til at give forældrene lyst til at sende deres børn på en anden folkeskole end lige netop distriktsskolen, som de ville have fravalgt, så mener vi, at vi er kommet et stort skridt hen ad vejen mod en bedre folkeskole, oven i købet med et frit valg.
Alt i alt mener vi, at man med dette lovforslag går med både livrem og seler, og at det vil være positivt for dem, der mener, at de har behov for at have et frit skolevalg.
Det må resultatmæssigt betyde tilfredse forældre og glade børn.
Helle Sjelle (KF), 2004-11-19:
Til det spørgsmål vil jeg sige, at jeg synes, det er meget vigtigt, at man faktisk har mulighed for at afvise på grund af bl.a. kapacitetsproblemer eller andre problemer på den pågældende skole, således at vi ikke fra den ene dag til den anden bomber diverse folkeskoler tilbage, fordi de pludselig står i en situation, som de ikke har mulighed for at magte.
Vi synes, det er vigtigt, at man har mulighed for at vælge frit, og det, vi håber med det her forslag, er da også, at hvis der nu er en stor søgning til nogle skoler, er der andre skoler, der måske opper sig og finder ud af, at de skal gøre noget mere for at kunne tiltrække nogle elever.
På den måde håber vi da ligesom Venstre, at det ligesom er med til at øge incitamentet for folkeskolerne til at gøre noget mere i det hele taget.
Thomas Adelskov (S), 2004-11-19:
Hvis de tosprogede elever har brug for særlig danskundervisning, er det muligt, at de skal henvises til en anden skole end den, der umiddelbart er distriktsskolen.
I den situation er man nødt til for at kunne opfylde de behov, som den enkelte elev har, at påpege, at eleven bliver nødt til at flytte hen på den skole, hvor tilbuddet er.
I den situation vil man selvfølgelig ikke kunne have et frit skolevalg.
Det synes jeg er meget indlysende.
Men hvis man ikke har behov for ekstra danskundervisning, jamen så gælder det frie skolevalg selvfølgelig.
Nu er det den tredje ordfører, jeg hører, der taler rosende om de private skoler og om retten for forældrene til af pædagogiske grunde eller religiøse grunde eller ideologiske grunde at flytte deres børn hen på en anden skole.
Jeg tror, at ordføreren også her i sin tale brugte en formulering i retning af, at det, man er bange for med det her lovforslag, er, at forældrene bruger fødderne til at flytte deres børn, bare fordi de er utilfredse, og for en bekymring for, hvad der sker i lokalsamfundet, hvis nogle forældre flytter deres børn fra en skole til en anden.
Skal det forstås sådan, at Kristendemokraterne nu vil komme med et forslag her i Folketinget, der gør det sværere at oprette private skoler; der gør det sværere for forældre at flytte deres børn fra folkeskoler over i en privat skole?
Det, jeg så kan forstå på ordføreren, er, at man skal være et ressourcestærkt menneske, som har
en ideologisk tilgang, religiøs tilgang, pædagogisk tilgang til tilværelsen. Så er det fint nok, at man vælger en anden skole.
Men hvis det er sådan, at man synes, at ens barn ikke trives særlig godt i den lokale folkeskole, så må man ikke flytte. Så skal man stavnsbindes, det mener man hos Kristendemokraterne er fair nok.
Jeg synes, det virker noget hyklerisk, at man på den ene side støtter, bakker op og taler så flot om de private skoleformer, hvor forældrene i stort tal flytter deres børn hen, også af alle mulige andre grunde end dem, som ordføreren nævner, bl.a. fordi de er utilfredse med den lokale skole.
Så flytter de hen i privatskoler.
Men hvis det er sådan, at man vil flytte sine børn hen på en anden folkeskole, og det kan i øvrigt også være inden for kommunen, hvor der ikke altid er frit valg, så må man ikke det ifølge Kristendemokraternes ordfører.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-19:
Når vi nu f.eks. ser på den multivitaminjuicesag, som vi har oplevet, hvor vi altså åbner for, at man fra EU's side skal kunne reklamere med, at man poster vitaminer i fødevarerne, er det jo netop et af de områder, som man her fratager Folketinget indflydelsen på og flytter over til embedsmændene.
Når nu hr. Henrik Vestergaard selv erkender den massive mængde af bemyndigelser, som gives fra den folkevalgte forsamling, Folketinget, til ministeren, og så den massive afdemokratisering, der sker ved, at magten flyttes fra de nationale parlamenter og over til embedsmændene i Europa-Kommissionen og disse lukkede komiteer, hvor sagerne behandles, og hvor borgerne og offentligheden ingen mulighed har for at følge med i, hvad der foregår, hvordan kan hr. Henrik Vestergaard så støtte en sådan vækst i det demokratiske underskud, som det her er udtryk for?
Det er jo et helt politisk sagsområde, og netop vitaminsagen understreger, hvor følsomt det er, og så skal det fremover overlades til embedsmændene.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå hr. Vestergaard kan støtte.
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-19:
Det er jo lige præcis det sidste, som fru Bodil Kornbek nævner her, som vi ønsker at give familierne ret til, for man har ikke noget krav på det, som jeg hører fru Bodil Kornbek beskrive som den ideelle situation.
Man har ikke som forældre noget krav på at benytte den ideelle situation, som fru Bodil Kornbek her beskriver.
Hvis man er heldig at bo i en kommune, hvor det fungerer på den måde, eller det fungerer i et tæt samarbejde med de omkringliggende kommuner, så kan man gøre det, og sådan fungerer det heldigvis også fint mange steder, men som udgangspunkt har forældrene ikke noget krav på det, som fru Bodil Kornbek her beskriver som den ideelle situation.
Det skaber vi med lovforslaget her.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-19:
Det er, fordi vi prøver at anskue tilgangen også ud fra børnenes synsvinkel.
Vi er nemlig meget bekymret for, at der skulle blive tale om pendlerbørn.
Vi er meget optaget af, at børn jo også er en del af lokalsamfundet og dermed også har et meget tæt samarbejde og samvær både med lærere og med deres kammerater.
Det er så en del af det.
En anden del er jo egentlig også, at det jo i dag er muligt for forældre at vælge en anden skole end distriktsskolen, og det behøver altså ikke at være en friskole.
Optag på friskoler i Danmark har været meget stabilt, men jeg vil selvfølgelig sige, at hvis optaget på friskoler pludselig steg helt voldsomt til, at 50 pct. af alle skolesøgende børn gik på friskoler, så ville jeg virkelig synes, at det var en enorm udfordring for folkeskolen.
I dag er det at skifte fra en distriktsskole til en anden skole i kommunen jo en mulighed netop ud fra barnets tarv, ud fra barnets trivsel osv., og jeg kan ikke se, at man ikke har de muligheder i dag, som ministeren jo egentlig giver udtryk for, for det kan man jo sagtens.
Der er jo også i dag mulighed for at kunne skifte til en skole i en anden kommune i nogle særlige tilfælde.
Det bliver der jo givet mulighed for.
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-19:
Jeg mener jo, at når man ser på familien, så er forældre og børn jo en og samme. Men det var lige præcis det punkt i fru Bodil Kornbeks ordførertale, der overraskede mig meget, for fru Bodil Kornbek sagde sådan nogenlunde efter hukommelsen noget i retning af, at det jo vil betyde, at et barn kan blive tvunget til at gå i skole i den kommune, hvor forældrene arbejder.
Jamen hvis man i familien er blevet enige om, at det er det bedste for den familie at det forholder sig sådan, hvis familien arbejder i en anden kommune end bopælskommunen, så mener jeg ikke, at vi her i Folketinget skal gøre os til dommere over det.
Det må være familien, der er de bedste til at træffe det valg.
Men jeg er glad for, at fru Bodil Kornbek her understreger, at det naturligvis er familien, der har ansvaret for børnene, og det er jeg glad for vi er enige om.
Men så forstår jeg altså bare ikke den mistillid, som fru Bodil Kornbek i samme moment giver udtryk for.
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-19:
Nej, det betyder det faktisk ikke – det tror jeg ikke hr. Thomas Adelskov heller havde forventet.
Men det er jo sådan i dag i mange kommuner, at der jo er et frit valg inden for kommunens grænser til at opsøge og optage på en skole.
Og jeg tror, det er vigtigt, at skolerne sagtens kan have forskellig tilgang til måden, man griber pædagogisk undervisning an på.
Jeg tror, at det også er vigtigt at kunne have tilbud på de frie skoler.
Det kan være kristne friskoler, det kan være Freinetskoler, det kan være Rudolf Steiner-skoler, hvor man bevidst vælger en bestemt tilgang til undervisningen eller et bestemt udgangspunkt for det, der skal præge undervisningen, og det synes jeg er fint.
Om det var der, hvor jeg mener, at det her forslag lægger op til, at forældrene bliver brugere, altså at de er nogle, der bare skal have en vare, og at det skal passe ind i hele vores livsførelse osv. Vi erkender selvfølgelig, at familien har ansvaret for sine børn, og som udgangspunkt vil man jo altid det bedste for sine børn.
Derfor mener jeg rent faktisk, at med det her forslag bliver det set ud fra familiens og forældrenes vinkel og ikke ud fra barnets.
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Jeg takker meget for ministerens tilkendegivelse af, at det helt primært er på baggrund af kapacitet, at man får nej til et andet skolevalg.
Det bekræfter jo, at forslaget her er en retorisk, ideologisk vimpel, som man ønsker at svinge med, for realiteten er, at det frie skolevalg fungerer i dag, hvis der er kapacitet til det.
Det er præcis det, der står i lovforslaget, at hvis der er kapacitet til det, så kan forældrene vælge at sætte deres barn i en anden skole.
Det synes jeg er en tilståelseserklæring fra regeringens side.
Det sætter jeg stor pris på.
Jeg synes bare, det er ærgerligt, at vi nu allerede har brugt fem kvarter af Folketingets tid på at diskutere noget, der allerede var en realitet.
Ulla Tørnæs (V), 2004-11-19:
Det spørgsmål vil jeg gerne svare på under udvalgsbehandlingen, og i det omfang, vi har de oplysninger, vil vi selvfølgelig gerne give Folketingets Uddannelsesudvalg dem.
Men sådan helt grundlæggende har det primært været på baggrund af kapacitet, at man har fået et afslag på at kunne vælge en anden skole.