runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-29:
Der har været to meget store spørgsmål.
Det ene har selvfølgelig været hele Ørestaden, som vi har diskuteret, og så det andet, som ministeren har bragt ind i debatten.
Ministeren har nemlig givet tilsagn til hr. Jørn Jespersen
om, at nu skal der indledes forhandlinger om, hvordan man skal forstå reglerne. Det ville jo være rart efter sådan en debat, og det ville jo være rart, når ministeren har bragt det ind i debatten, om ministeren så vil svare på de spørgsmål, han bliver stillet.
Jeg skal gøre opmærksom på, at formanden for Naturklagenævnet jo har sagt heri, at Naturklagenævnet ikke kunne hente megen hjælp til besvarelsen af dette spørgsmål i lovens motiver.
Ministeren og Folketinget havde med vilje undladt at præcisere, hvad der skulle forstås ved en særlig begrundelse.
I 4 år har vi ikke kunnet få svar, så jeg synes måske, det ville være på tide, om vi nu kunne få det.
Det var det ene spørgsmål.
Det anden spørgsmål handler om, at det fremgår, at det ikke var et egentligt forbud, hvorfra der sjældent kunne dispenseres, men om en hovedregel med mulighed for at gøre undtagelser, hvis særlige lokale forhold talte for det.
Ministeren har været meget optaget af - jeg er desværre ked af, at jeg ikke er helt sikker på, at ministeren også er optaget af det nu - de to ting, der blev nævnt af ministeren selv på talerstolen om, at nu skulle man i en debat finde ud af, hvad der skulle forstås ved de her ting.
Nu skulle det præciseres.
Jeg må bede miljøministeren, efter at det nu har eksisteret i 4 år, om at løfte sløret for: Hvad betyder og hvad forstås der ved en særlig begrundelse, og hvad handler det om, når man taler om lokale forhold?
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-29:
Planloven, som er redskabet til at indfri de smukke mål, præciserer bl.a., at ministeren ikke skal være bovlam.
Ministeren skal følge udviklingen, og han har en lang række muligheder for at gribe ind.
På den baggrund har ministeren fået at vide, at den begrundelse, ministeren selv har været aktiv med at formulere, altså at opnå fleksibilitet i den administrative praksis, ikke duer.
Ministeren har på intet tidspunkt i denne her debat villet reflektere over den fejl, der er begået, og så længe han ikke har gjort det, kan han selvfølgelig godt sælge varme frikadeller til hr. Jørn Jespersen, der sidder og er glad for: Nå ja, jeg har fået tilsagn fra ministeren.
Men når ministeren ikke vil erkende det, når vi ikke et skridt videre.
Hvis ministeren i dag ikke vil tage ordet, men i stedet føre sindrige samtaler med trafikministeren, så er planloven jo ikke noget værd, medmindre ministeren vil se sig selv i spejlet.
videre
Men hvis ministeren ikke vil det, så har jeg sandelig ikke nogen forhåbninger om, at vi, et lille grønt flertal, kunne sidde sådan og råhygge.
Vi må vel have fat i den her substans og sige: Av, min arm, der blev begået en fejl.
Svend Auken (S), 2001-03-29:
Jeg er glad for resultatet af planloven, og jeg mener, at vi ud over hele landet på en god måde har administreret dette med en særlig planlægningsmæssig begrundelse. Det, jeg har givet tilsagn om på foranledning af hr. Jørn Jespersen, og som jeg stadig væk synes kan være en god idé, er, at når der er usikkerhed hos partierne, der står bag loven, om, hvordan den er blevet administreret, hvordan den vil blive administreret og sådan noget, kan det være meget rimeligt at få det præciseret.
Det er et meget fredsommeligt forslag, hr. Jørn Jespersen har fremsat, som jeg har imødekommet.
Jeg synes, at vi kan glæde os over, at den sag herude ikke har haft de følger, man har frygtet, og ikke har dannet præcedens, og at det, der var formålet med loven, nemlig i sin tid at sikre, at der ikke blev bygget eksterne butikscentre, og at der ikke blev bygget gigantbutikker ud over landet, er blevet opfyldt.
Det er jeg overordentlig tilfreds med, men jeg synes, der kan være al mulig grund til, at vi, når vi nu har været hele landet igennem, og altså, som jeg sagde det, kun mangler 2-3 amter endnu, så alligevel sætter os ned og gør status.
Det var det, jeg gerne ville gøre.
Og er der behov for præcisering, så vil jeg også meget gerne give en præcisering.
Men jeg vil nødig fjerne de muligheder, der er for at sige, at man ikke eksempelvis i Århus eller København, to store områder, med en særlig planlægningsmæssig begrundelse kan fravige forholdene, som de er, også i mellemstore byer som eksempelvis Silkeborg og Hillerød osv.
Der er selvfølgelig forskel på det alt efter byernes størrelse.
Det har jo også i hvert fald for mig været vejledende undervejs.
Med hensyn til Ørestaden er der den særlige situation, at Folketinget selv har besluttet, at der skal laves en ny bydel derude.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-29:
Jamen jeg skal gerne gentage, at der ingen forskel er i forhold til det, vi har sagt hele tiden: Vi er tilhængere af Ørestaden.
Vi synes sådan set, det er fint, at man får et projekt herovre.
Vi synes, det er fint, at Ørestaden får en mulighed for at være en tiltrækningskraft også for dele af Sverige.
Det er sådan set helt fint.
Men det, det drejer sig om, og som ministeren efter 4 år ikke kan forklare fra talerstolen endnu, er: Hvad mentes der i 1997 med »særlige planmæssige begrundelser«?
Vi har spurgt, andre har spurgt, og i 4 år har diskussionen kørt.
Endnu er det ikke muligt at sige, hvad det er. Ud fra det kan jeg kun udlede den ene ting, nemlig at det er, fordi ministeren gerne vil beholde det inde i sig selv.
Miljø- og energiministeren er i dag i stand til at nedlægge et veto eller lave call in, og på den måde kan det blive fra sag til sag, man afgør, hvad den særlige planmæssige årsag er.
Det synes jeg sådan set er udmærket.
Men det havde været dejligt, hvis vi kunne have fået et par dessiner om noget om lokale forhold.
Jeg synes, det er bekymrende, at partierne nu skal sætte sig sammen og begynde at diskutere, hvad det er, og amter og kommuner bliver ladt i stikken.
Han startede allerede fra morgenstunden med at spørge: Hvad er det operationelle?
Hvad er det, der skal ske bagefter det her?
Nu står det i hvert fald klart, hvad der skulle ske, set med SF's øjne.
Man skulle undgå at få vedtaget et forslag, der kunne give ministeren ridser i lakken.
Jeg respekterer dybt, at det måske er SF's eneste, men i hvert fald fornemste opgave i Folketinget at sørge for, at der aldrig sker miljøministeren noget.
Det lykkes også nu.
Man kan sige, at den lille ridse, der kunne være kommet ved, at man var gået hen og havde vedtaget nøjagtig, hvad der er faktuelt, var SF ikke rede til at give.
Jeg kan kun spørge hr. Jørn Jespersen: Hvad var det i grunden, hr. Jørn Jespersen ville med det her?
Synes hr. Jørn Jespersen ikke, at det er vigtigt at kunne sige de tre ting, der er nævnt af hr. Ole M. Nielsen?
Jeg synes da, det er tre vigtige forhold.
Har det ingen betydning for hr. Jørn Jespersen?
Svend Auken (S), 2001-03-29:
En særlig planlægningsmæssig begrundelse kan være størrelsen af byerne.
Vi har lagt et mønster.
Man kan altid diskutere, om udtrykket fleksibilitet i den administrative praksis er hensigtsmæssigt.
Men det, der menes med det, er, at vi har lagt et mønster, hvor vi tager hensyn til, om det er en meget stor by, om det er en mellemstor eller en mindre by. Vi har tilladt i de meget store byer, Århus og København, at et begrænset antal udvalgsvarebutikker i cityområdet kan komme op på 2.000 m2 og ikke kun 1.000 m2. Vi har ud over landet og både i bydele og i mellemstore byer tilladt, at butikker kan vokse og være ud over de 1.000 m2 op til 1.500 m2. Der er masser af konkrete begrundelser og eksempler på det. Et andet eksempel på en særlig planlægningsmæssig begrundelse finder man, når man ser på Fredericiasituationen.
Fredericia er en gammel garnisonsby, som er klemt inde bag sine volde.
Hvis Fredericia skal have mulighed for at udvikle sig, er der en særlig planlægningsmæssig begrundelse for at give mulighed for at bygge et center uden for voldene.
Så er der et sidste eksempel, men jeg er så bange for at sige det, for det kan give anledning til flere bemærkninger, og det er vel svært at vride flere kalorier ud af det, som hr. Kolstrup så smagfuldt kaldte en pølsepind.
Men en særlig planlægningsmæssig beslutning kan jo også være det, at Folketinget har besluttet, at der skal være en ny bydel.
Det kan være en særlig planlægningsmæssig begrundelse.
Det var det i tilfældet med Københavns Kommunes ønske om at lægge hele deres detailhandel derude plus flytte en butik fra det indre København, altså lægge hele deres metropol og centrale vækst derude.
Jeg kan give mange flere eksempler og vil meget gerne gøre det.
Men hvis hr. Schmidt vil se, hvordan det er administreret, så vil han jo egentlig få et ganske godt bidrag til det i de bemærkninger, der i sin tid blev lavet til loven med hensyn til denne her bestemmelse, hvor jeg med hr. Kolstrups forgænger fra Enhedslisten og andre meget detaljeret sad og gennemgik både overgangsbestemmelserne og de efterfølgende bestemmelser.
Jeg har det indtryk og den faste overbevisning - det har i hvert fald været min bestræbelse - at vi over hele landet har administreret på samme måde, og at vi har opnået løsninger, som de lokale myndigheder trods megen tummel har accepteret og i dag er glade for.
Tænk, hvis vi ikke havde gjort det, tænk, hvis vi havde lyttet til hr. Schmidt.
Så havde vi smadret bystrukturen i Danmark.
Så havde der ligget 30 eller 40 store pløjemarkscentre i Danmark med gigantbutikker.
Så havde der intet været tilbage af den lille mands muligheder for at starte sin egen forretning.
Det ved jo enhver.
Sådan var det jo gået, og det er derfor, det er så mærkeligt og overraskende for mig at se hr. Kolstrup sidde på skuldrene af hr. Schmidt.
Det er et interessevækkende syn, men det er ikke noget retvisende billede af situationen herhjemme.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-29:
»Holder sig inden for planlovens rammer« - var fru Vibeke Peschardts ord.
Jeg synes, det var passende, hvis fru Vibeke Peschardt bekræftede og fortalte, hvad Naturklagenævnet har udtalt om specielt det såkaldte kommuneplantillæg nr. 13.
Hvad har Naturklagenævnet sagt om den begrundelse?
Synes man, den var i orden? Var den i orden?
Hvad er det, Naturklagenævnet har sagt?
Det er det ene spørgsmål.
Og mener fru Vibeke Peschardt, at det er passende, at man efter en sådan udtalelse fra Naturklagenævnet skal lade syv og fire være lige og sige: Det er vi ligeglade med, vi er med i en regering, det går nok godt, og herregud, Naturklagenævnet kommer med en udtalelse, men det er vi ligeglade med.
Er det holdningen?
Jeg bliver nødt til at gentage mit spørgsmål endnu en gang: Vil ministeren bekræfte, at den begrundelse, der hedder at opnå fleksibilitet i den administrative praksis, hvad angår en retfærdiggørelse af at overskride de angivne maksimale butiksstørrelser, ikke kan anvendes, og netop derfor bliver ministeren nødt til at forholde sig til den udtalelse, som Naturklagenævnet er kommet med? Mit spørgsmål lyder fortsat: Vil ministeren sidde Naturklagenævnets udtalelse på dette felt overhørig og sige, at det rager mig en pølsepind?
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-29:
Det, der mest får mig til at komme op, er sådan set, at jeg jo ved, at fru Vibeke Peschardt mener, at man også skal sørge for, at det er bæredygtige og levedygtige enheder.
Og da fru Vibeke Peschardt citerede Naturklagenævnets afgørelse vedrørende Ørestaden, vil jeg bede fru Vibeke Peschardt om også at læse nummer to afgørelse, som nemlig går på bydelscentrene.
Her er det jo tankevækkende, at hvor Ørestaden får, hvad den skal have, hvor alle de der store city'er får, hvad de skal have, så får de områder, som er bydelscentre, ingenting.
Det kan man læse i Naturklagenævnets afgørelse.
Det kan man selvfølgelig lave om ved lovgivning, men indtil da står det jo til troende.
Og der står krystalklart, at det, som Københavns Kommune havde ønsket, nemlig at få nogle større butikker i bydelscentrene, er der ikke mulighed for.
Så det vil glæde mig, hvis der er et initiativ på vej til, at det vil blive ændret.
Ellers vil jeg bare sige til fru Vibeke Peschardt, at jeg synes, det er synd, at fru Vibeke Peschardt ligesom siger, at det er en miljøminister, der har gjort, hvad han kunne.
Kan fru Vibeke Peschardt ikke oplyse: Hvem var i grunden formand for Socialdemokratiet, da man indgik forliget
om Ørestaden?
Henriette Kjær (KF), 2001-03-29:
Nu har hr. Jørn Jespersen jo interesseret sig meget for Naturklagenævnets rolle her i dag.
Derfor kan jeg så slet ikke forstå, at SF her i dag ikke vil være med til at udtale den her kritik til ministeren, som SF jo er fuldstændig enig i.
Men SF vil jo ikke være med, for det er åbenbart sammen med de forkerte.
Og det er nogle helt absurde argumenter, hr. Jørn Jespersen har, for ikke at ville støtte det forslag til vedtagelse.
Det er, fordi der er nogle medforslagsstillere, der går ind for Ørestadsprojektet som helhed.
Og hr. Jørn Jespersen må gerne svare på, hvorfor vi ikke kan gøre det her i dag.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-29:
Man kan jo sige, at der sådan set er grund til at rose miljøministeren i dag.
Miljøministeren har i grunden fået denne her sag kørt derhen, hvor han i al fremtid kan være sikker på, at den aldrig vil kunne gøre ham noget, at den aldrig vil kunne skade ham noget, for SF vil være der til hver en tid.
Om de så er fuldstændig enige i det, nogle foreslår at man skal sige til en minister, så vil de alligevel sætte sig hen og lave en tekstanalyse og finde ud af: Jamen det er de forkerte, der mener det samme, som vi gør.
Og det er sådan set ligegyldigt, hvad de mener, for hvis det er de forkerte, så kan vi ikke lege med dem.
Det er vi altså endt med nu.
Og jeg vil da kun sige til regeringen, at den sådan set ikke behøver at bekymre sig om noget som helst.
For den er fuldstændig sikker på, at hvad den end måtte foretage sig, så er SF der.
Det er trist.
Jeg vil sige til hr. Jørn Jespersen, at sådan som jeg kender SF, synes jeg i grunden, at de plejer at være bedre end det her.
Men her, hvor man skal helt ned i et femte-sjette lag i en tekstanalyse for at finde ud af, om man ikke kan finde et halmstrå, man kan klynge sig til, sådan at man kan stemme imod det, der er ved at blive et flertal for, det synes jeg i grunden ikke er rart.
Jeg vil meget opfordre hr. Jørn Jespersen til at tilkendegive her fra talerstolen, at det i hvert fald i fremtiden vil være politikken, man kigger på, og ikke hvem man gør det sammen med.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-29:
Kan hr. Jørn Jespersen bekræfte, at tredje pind i hr. Jørn Jespersens forslag til vedtagelse svarer til det, der er blevet fremsat af hr. Ole M. Nielsen m.fl., og kan hr. Jørn Jespersen bekræfte, at konsekvensen - hr. Jørn Jespersen er jo så optaget af, hvad der sådan er følgerne af noget, ikke så meget substansen - af SF's stillingtagen i den her sag indebærer, at man freder en minister i klasse A?
Det er konsekvensen af SF's stillingtagen i den her sag.
Det er jo interessant.
Jeg synes, det må være interessant for de SF'ere, der kæmper konkret i hverdagen mod storcentre og vil flytte.
Hvorfor vil SF ikke være med til den maksimale kritik af den regering?
Svigter man så ikke sine egne græsrødder?
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-29:
Jamen svarene på alle spørgsmålene ligger jo indbygget i spørgsmålsformuleringerne.
Hr. Ole M. Nielsen spørger: Hvorfor vil SF ikke være med til at give en minister ridser i lakken?
Herregud, det her er valgkamp.
Det er borgerlige partiers forsøg på at svække regeringen i en valgkamp, og så stemmer man for nogle ting, hvor man dybest set selv har et medansvar for udviklingen.
Hvorfor skulle vi falde i den fælde?
Det mener vi hr. Søren Kolstrup har gjort.
Hvorfor skulle vi falde i den fælde, bare fordi man nu er parat til at lave sådan et lidt konstrueret forslag til vedtagelse, som ingenting flytter, men som helt tydeligt kun indgår i en valgkamp med det forsøg på at give en regering og en minister ridser i lakken?
Vi hopper ikke på den slags.
Vi vil gerne være med til at lave forslag, der reelt flytter noget.
Hvis man kunne forestille sig, at vi kunne stramme formuleringerne i detailhandelslovgivningen, så er vi med til at lave flertal om det.
Det bliver jo ikke sammen med Venstre.
Vi ville gerne være med til at ændre på Naturklagenævnet.
Det er vi parat til at lave flertal om, men det bliver jo givetvis heller ikke sammen med Venstre.
Så vi er parat til at lave alle de flertal, der kan flytte på tingene i virkeligheden, hvis der er et flertal for det.
Hr. Søren Kolstrup mener at have set, at den tredje pind i SF's forslag til vedtagelse indholdsmæssigt er identisk med det, der står i den anden.
Det kan jeg bekræfte.
Sådan er det.
Det er sådan set meningen med det.
Det, der bare er afgørende i den sammenhæng, er, at resten af SF's forslag til vedtagelse lægger op til, hvilke konsekvenser vi drager af den konstatering, nemlig at vi går ind og skiller Ørestaden fra metroen og får ryddet op på den skandale, der er i udvikling derude.
Og det er jo at tage konsekvensen af sine holdninger.
Hvis der er et flertal, der vil være med til ikke bare at vedtage noget, der ikke flytter noget som helst i virkeligheden, men som har konsekvenser for samfundsudviklingen, bl.a. for Ørestaden, så er vi meget parat til det. Derfor kan jeg jo kun sige til alle partierne, der har spørgsmål til SF: Stem da for vores forslag til vedtagelse.
Det vil flytte noget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-29:
Kan hr. Jørn Jespersen bekræfte, at det kun er ren formalisme, når man så ikke kalder det, der bliver ud af denne her debat, ridser i lakken, når der jo reelt er et flertal for den tredje linje?
Den er sammenfaldende med det, der er i mit og mine medforslagsstilleres forslag: at regeringens håndtering af sagen om et storcenter i Ørestaden er i modstrid med intentionerne i planloven og den hidtidige administration af disse regler.
Det svarer i øvrigt også til det, som hr. Jørn Jespersen sagde i sin tale: at der jo reelt er et flertal for en ganske stærk kritik, at der er modstrid mellem intentionerne og det, man gør.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-29:
Jeg tror, jeg forstår hr. Jørn Jespersen.
Hr. Jørn Jespersens holdning kan jo kun forklares, såfremt hr. Jørn Jespersen ønsker, at man ikke skal erkende nogle forhold.
Hr. Jørn Jespersen har en idealiseret opfattelse af, at vi lige får et tilsagn fra ministeren.
Men hvad er forudsætningen for, at man flytter politisk?
Er det ikke, at man erkender præcist, at dér og dér gik det galt, f.eks. tog Naturklagenævnets sidste udtalelser alvorligt og sagde: Der er simpelt hen elementer i planloven, som ikke er opfyldt?
Er den erkendelse ikke forudsætningen for at komme videre og få det manifesteret gennem et flertal?
Så vil jeg gerne have hr. Jørn Jespersen til endnu en gang at bekræfte, at det ikke blot er hr. Jørn Jespersens tredje pind, som er identisk med vores, men såfremt hr. Jørn Jespersen sagde, at tredje pind var den vigtigste, så er der simpelt hen et flertal for den.
Og det er det flertal, som hr. Jørn Jespersen ikke vil manifestere i dag af hensyn til en bestemt person.
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle familiære forhold, hr. Jørn Jespersen har til denne person.
Men jeg må konstatere, at hvis hr. Jørn Jespersen tog sin egen tredje pind alvorligt, var der et flertal for den.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-29:
Jeg må sige til hr. Jørn Jespersen, at jeg næsten ikke kan forstå det anderledes, når man hører talen heroppefra, end at: Vi vil gerne være med til alle de ting, hvor vi med sikkerhed ved, at vi ikke kan få et flertal, for vi vil ikke risikere, at vi skal kunne komme til at stemme for noget, som måske kan give en minister eller en regering lidt ridser i lakken; det bryder vi os ikke om i SF, det har vi forladt.
Altså man skal ikke sådan udtrykke kritik.
Men vi kan prøve at gøre det operationelt, det er jo det ord, hr. Jørn Jespersen har brugt flere gange.
Skal man forstå hr. Jørn Jespersens fremlæggelse sådan, at det, man kan få som SF'er af det, man har fremsat, er godt?
Man kunne f.eks. gå ned til tredje pind om, at regeringens håndtering af sagen om et storcenter i Ørestaden er i modstrid med intentionen i planloven, med den hidtidige administration af disse regler.
Så kunne man forestille sig, at hr. Jørn Jespersen kunne få flertal for det, for det er jo alvorligt.
Nu hvor det er blevet afleveret, er det faktisk kendetegnet ved, at der er et flertal for det synspunkt lige nu.
Hvis nu hr. Jørn Jespersen kunne få gennemført det synspunkt, vil det så være nok til, at hr. Jørn Jespersen synes, at så var han kommet et stykke af vejen, eller er det hele fedtet godt sammen, så man er næsten sikker på, at man ikke kan få det vedtaget?
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-29:
Der bliver talt om, at der var mulighed for at lave et flertal.
Det er der jo ikke.
Det er jo kun på papiret.
Der er jo ikke et flertal, der tegner sig i denne her sag, som står sammen om nogen som helst ting, der har relation til planloven, Ørestaden, storcentre, bæredygtig trafikudvikling eller noget som helst.
Der er kun et tilsyneladende muligt flertal for at drille og ridse i en regering.
Og det beklager jeg at Enhedslisten er hoppet med på.
Men sådan er det altså, og det er Enhedslistens valg. Sådan laver vi ikke politik ved at deltage i den slags julelege og gå i en eller anden elefantfælde fra Venstres side.
Vi vil gerne være med til at ændre på nogle af vedtagelserne, hvis vi kan få et flertal for det.
Men det afgørende er jo, at denne vedtagelse, som er fremsat af sammenrendet, som det er blevet kaldt, ingenting ændrer i virkeligheden.
Og det er erkendt af alle ordførerne.
Den vil ikke ændre på noget for storcentret.
Den vil ikke ændre på noget ved planloven.
Den vil ikke ændre på noget ved Ørestaden.
Den har ét eneste formål: at være led i en valgkamp og at genere den siddende regering uden nogen yderligere effekter.
Det deltager vi ikke i.
Der bliver så spurgt, om vi nu kunne komme videre.
Jamen vi vil meget gerne komme videre.
Men det er bare vores faste overbevisning, at hvis vi skal forbedre en lovgivning på de her områder, er det ikke det flertal, som man håbede på kunne manifestere sig i dag, men det flertal, som har bakket op bag detailhandelsloven, der skal lave den ændring. Hr. Søren Kolstrup kan jo ikke bruge det flertal, man håbede tegnede sig i dag, til noget som helst, intet kan han bruge det til.
Det er regeringspartierne, Kristeligt Folkeparti, SF og Enhedslisten og måske Det Konservative Folkeparti, som eventuelt kan lave forbedringer i det omfang, de er påkrævet, når vi snakker om detailhandel.
Sådan er vilkårene bare.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-29:
Hr. Jørn Jespersen siger det på den måde, at han er enig i, at det er ærgerligt, at vi ikke kan få et flertal.
Jamen grunden er jo, at de, som vi har et flertal med imod regeringspartierne, i den grad har svigtet os.
Og så kan jeg ikke forstå, at vi ikke kunne være enige om at få hjælp til at give den regering lidt ridser i lakken.
Hvad hjælper det ellers?
Altså, problemet er jo, at vi har en miljøminister og et system, der kører derudad - ja, hvis jeg skulle kalde det noget, ville jeg kalde det selvkørende, hvad jeg også synes det er.
Og somme tider så kører det altså også over nogen.
Hvis man ikke kan få dem med, som egentlig bakker ens politik op, så kører man bare videre alligevel.
Og det er også det, hr. Jørn Jespersen er udsat for.
Hvorfor skulle vi så ikke give den regering nogle små ridser i lakken?
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Det er jo et flot forslag til vedtagelse, som hr. Jørn Jespersen har lavet, og som vi stort set er enige i.
Men er det korrekt, at det simpelt hen har til formål at forhindre, at regeringen kommer i mindretal?
Det er det, det hele handler om.