runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-04-13:
Så havde jeg måske ret, da jeg indledningsvis sagde, at der var situationer, hvor man skulle overveje, om man overhovedet skulle gået herop, for der er jo simpelt hen både faktuelle fejlfortolkninger og misforståelser til stede.
Jeg tror ikke, at Dansk Folkepartis ordfører overhovedet har sat sig ind i, hvad vi sagde i vores ordførertale under førstebehandlingen af lovforslaget, og derfor kan man sige, at argumentationen eller diskussionen her bliver - jeg tror, det var Dansk Folkepartis ordfører, der brugte udtrykket - uartikuleret.
Søren Søndergaard (EL), 2004-04-13:
Det er over et år siden, at vi her i Folketinget havde den sidste forespørgselsdebat om situationen i Tjetjenien
, og det må være tilladt så at spørge, hvordan det er gået med menneskerettighedssituationen i Tjetjenien siden da.
Vi kan jo starte med at tage i fredags.
Her blev der fundet ni lig.
De var tydeligvis blevet henrettet med skud.
De otte var identiske med otte mænd, som for et par uger siden blev bortført med magt af maskerede soldater, bl.a. i armerede mandskabsvogne, som alene bruges af den russiske hær.
Men i fredags er ikke noget særsyn.
Tværtimod er det hverdagskost, at civile tjetjenere forsvinder, myrdes, torteres, voldtages eller chikaneres, enten af de russiske specialtropper eller af styrker under Tjetjeniens nye præsident, Kadyrov, som efter et farceagtigt valg er blevet direkte indsat ved hjælp af russiske bajonetter, endda så direkte, at de russiske soldater blev sat til at stemme ved valget.
Det er også på grund af denne katastrofale udvikling, at Tjetjenske asylansøgere nu udgør den største gruppe af asylansøgere i Europa.
Det er også på baggrund af denne udvikling, at Rachel Denber fra Human Rights Watch i en udtalelse fra i dag, altså den 13. april, siger, at de seneste eksempler på bortførelser, udenomsretlige henrettelser, bør tjene som et wake-up call
for dem, som troede, at forholdene var forbedret i Tjetjenien.
Et wake-up call!
Forholdene er ikke forbedret, men det skal siges, at det russiske regime virkelig gør en indsats for at skjule, hvor dårligt det står til.
Tag for eksempel valget, hvis man kan kalde det det, af præsident Putin for nylig.
Det er en total farce.
Spørgsmålet er: Er wake-up call'et trængt igennem, eller sover man videre i Vesteuropa og Vesten?
Er det trængt igennem?
Er det nået frem, at det er på tide ikke bare at sige nogle ting generelt om Tjetjenien, om vigtigheden af at overholde menneskerettighederne, men også konkret at komme med nogle udspil?
Hvis det er trængt igennem, håber vi, at det kan komme frem i den debat, som vi nu skal have.
Besvarelse
Jesper Langballe (DF), 2004-04-13:
Det kan jo ikke lade sig gøre at få et bredt flertal, så længe hr. Lars Kramer Mikkelsen fører den fuldstændig halsstarrige linje på indfødsrettens område, hvor han vil videreføre det, det gamle folketingsflertal gjorde; den nationale skændsel, vi var vidner til før aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Det har der jo været fra Socialdemokratiets side med hensyn til udlændingepolitikken i øvrigt, men ikke på det felt, som hr. Lars Kramer Mikkelsen sidder godt og tungt på.
Det er det rene hykleri, når hr. Lars Kramer Mikkelsen siger, at han overvejede, om han overhovedet skulle gå ind i debatten.
Det er hr. Lars Kramer Mikkelsen og hans fæller, der har rejst debatten gennem et fuldstændig uartikuleret betænkningsbidrag, som egentlig ikke er andet end skældsord uden nogen argumentation.
Nu valgte hr. Lars Kramer Mikkelsen allernådigst at gå ind i debatten, men der var overhovedet ingen svar på de saglige spørgsmål, jeg rejste.
Så lad mig prøve at stille nogle helt eksakte spørgsmål til hr. Lars Kramer Mikkelsen Mener hr. Lars Kramer Mikkelsen, når man har en indfødsret, et statsborgerskab, der giver én en særlig rettighed til at være dansk folketingsvælger, at så skal der være en form for afgrænsning af, hvem det er, der kan stemme ved et folketingsvalg?
Altså mener hr. Lars Kramer Mikkelsen, at grundlovsfædrene havde ret, når de sagde, at vi ikke kan give hele verden potentiel stemmeret til det danske Folketing; der må være en afgrænsning af, hvem der skal stemme?
Det var altså danskerne og dem, der havde vist, at de kunne og ville blive danskere.
Må jeg så lige sige om den der tale om folk, der er i nød: Hvad er det for noget sentimentalt snak?
Hvis folk sulter, så giver man dem mad.
Er de tørstige, så giver man den vand.
Men at man skulle hjælpe folk, der er i nød, ved at give dem dansk statsborgerskab, er dog det argeste vrøvl.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-04-13:
Der er jo gange, hvor man skal overveje med sig selv, om man synes, man vil gå ind i debatten, og jeg skal tilstå, at det her var en af de gange, hvor jeg flere gange stod og overvejede, om det var det værd at gøre det.
Men jeg synes, at det over for de mennesker, som ser og hører det her indlæg, som i virkeligheden på mange måder er en skændsel at høre fra Folketingets talerstol, er vigtigt at få markeret, hvad der er baggrunden for Socialdemokratiets betænkningsbidrag, som en række partier i samarbejde med os har støttet op omkring.
Forklaringen er jo den ganske enkle, at der er elementer i det her lovforslag, som vi rent politisk i en anden tid, ved en anden begivenhed, med en anden regering, måske med en anderledes tackling af samarbejdet i Folketinget kunne have sagt ja til.
Det sagde vi også ved førstebehandlingen af lovforslaget.
Men fordi man i praksis håndterer arbejdet, som man gør, og, om jeg så må sige, lægger sit lod i den grad, som man gør i forhold til Dansk Folkeparti, som jo ved sin optræden her på talerstolen den ene gang efter den anden, også i dag, ganske udmærket illustrerer, hvad man mener om mennesker, som har været i nød og af forskellige årsager søger til Danmark og efterfølgende efter at have boet her i 10, 12, 13, 14 år søger om dansk statsborgerskab og fuld integration i det danske samfund, når man i praksis håndterer det på den måde, burde jeg måske i virkeligheden ofre tid på at kommentere det.
Jeg valgte at gøre det.
Jeg synes, at det er en skændsel at høre på.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-04-13:
Nu er jeg ret sikker på, at der er andre end undertegnede, der har ledt efter, hvor det artikulerede eller i hvert fald det velartikulerede lå i ordførerens indlæg.
Men lad det nu ligge.
Jeg vil blot sige, at hvis det skulle være det rene vrøvl, så er det jo bare at kigge statistikkerne igennem.
Jeg ved jo godt, hvordan det er, Dansk Folkeparti agerer, når de sidder i Indfødsretsudvalget og behandler - og det er præcis det, vi hentyder til - sagerne sammen med regeringen: man tager ikke på nogen som helst måde de hensyn, som regeringen i virkeligheden er parat til at tage, og som regeringen i virkeligheden skriver at de er parat til at tage.
Det er de hensyn, Dansk Folkeparti stort set aldrig tager.
Det er præcis årsagen til, at Socialdemokraterne agerer sådan, som vi gør i den her sag.
Hvis regeringen havde valgt at håndtere Folketingets i virkeligheden meget store flertal på det her felt anderledes end sådan, som de gør, så havde vi kunnet stemme for.
Jeg har ikke til sinds at svare på det spørgsmål, som jeg blev stillet i forbindelse med mit ordførerindlæg.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-04-13:
Det mener jeg sådan set er det, der bliver lagt op til i det forslag til vedtagelse, som regeringen har fremsat.
Vi mener, at det er det, der skal arbejdes for.
Når man opfordrer regeringen til fortsat at tilskynde de russiske myndigheder til at respektere menneskerettighederne i Tjetjenien, må jeg sige, at det er, som jeg oplever det,
alt andet end det, de gør; ikke regeringen, men den russiske regering
Derfor mener jeg faktisk, at det er rimeligt at påpege, at det er det, vi opfordrer regeringen til at skulle arbejde for.
Derfor må jeg sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg synes, det forslag til vedtagelse, der ligger, er kort og præcist og sådan set dækker det, der er Socialdemokratiets holdning til sagen.
Søren Søndergaard (EL), 2004-04-13:
Jeg kunne godt tænke mig at gentage spørgsmålet: Er hr. Kramer Mikkelsen enig i den del af EU-udtalelsen, som gik ud på at bruge ethvert til rådighed stående middel?
Derudover vil jeg godt sige, at hvis Socialdemokratiet i virkeligheden mener, at vi lige så godt kan vedtage det forslag til vedtagelse fra SF og Enhedslisten, trækker vi det da gerne tilbage og overlader det til Socialdemokratiet at fremsætte det eventuelt sammen med regeringen.
Det er da lidt underligt, at man, efter at vi har fremsat vores forslag, fremsætter et forslag til vedtagelse, som på et par nøglepunkter er fundamentalt anderledes, og så derefter siger, at der i øvrigt ikke er nogen forskel.
Jo, der er en forskel.
Der er forskel på, om man vil køre videre, som man har gjort nu i en situation, hvor udviklingen i Tjetjenien går i den forkerte retning, som ordføreren selv anerkendte i sin tale, eller om man vil forstærke presset.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-04-13:
Det var jo et meget langt spørgsmål, som jeg med formandens tilladelse må sige at jeg ikke er sikker på, at jeg kan nå at svare på.
Det er jo ikke underligt, at en regering stiller op til en debat som den her med et forslag til vedtagelse, som de mener de kan skaffe flertal for.
Det er jo ikke så uvant, tror jeg.
Det forslag, som hr. Søren Søndergaard og fru Margrete Auken har fremsat, ser jeg først her, efter at forhandlingen i salen er gået i gang.
Jeg må sige, at der indholdsmæssigt set, og det mener jeg også fremgår af min ordførertale, i virkeligheden ikke står så meget i det forslag, som Socialdemokraterne ikke kunne have støttet, hvis vi havde kendt forslaget. Jeg må også sige, at jeg oplever ministerens tale som en klar rettesnor for, hvordan ministeren mener, at Danmark skal optræde, og det ligger klart i tråd med det forslag, som er fremsat af SF og Enhedslisten.
Derfor mener jeg, at der er et stort flertal for at arbejde for at fastholde menneskerettigheder i den her sag.
Søren Søndergaard (EL), 2004-04-13:
Ingen skal da være mere glad end jeg, hvis der i virkeligheden er enighed i Folketinget.
Så forstår jeg jo ikke, hvorfor man fra regeringspartierne og Socialdemokratiets side har fremsat et forslag til vedtagelse, hvis man i virkeligheden er enig i det forslag til vedtagelse, som SF og Enhedslisten fremsatte ved debattens begyndelse.
Hvad er egentlig grunden til, at man fremsætter sit eget forslag til vedtagelse i stedet for at støtte det, som man tilsyneladende er enig i?
Jeg kan jo se, at man har lavet nogle ganske bestemte ændringer.
Hvor SF og Enhedslisten snakker om at forstærke presset på de russiske myndigheder, der snakker Socialdemokratiet, De Radikale og regeringen om fortsat at tilskynde, og der, hvor SF og Enhedslisten klart taler om, at alle parter i konflikten skal tage afstand fra terrorisme i alle dens former og nævner et par eksempler, nævner man fra forslagsstillerne, som bl.a. hr. Kramer Mikkelsen er en af, kun den tjetjenske side.
Så nævner vi eksplicit en EU-udtalelse, som jeg forstår at man også fra Socialdemokratiet er enig i, en udtalelse, hvori det hedder: Når det er hensigtsmæssigt at gøre brug af alle de foranstaltninger, som er til EU's rådighed for at øve indflydelse på den russiske politik i Tjetjenien, og at fremme sikkerhedsinteresser og konfliktløsning.
Altså gøre brug af alle foranstaltninger.
Det er Socialdemokratiet ...
Hanne Severinsen (V), 2004-04-13:
Foreløbig synes jeg, at vi på alle mulige måder skal støtte de borgere, og herunder selvfølgelig også sikre os, at de ikke pludselig forsvinder.
af de ting, som man må rejse over for russerne, om ikke de kan sørge for ordentlig sikkerhed for de borgere, som klager.
Jeg vil da ikke sige, at vi til evig tid har opgivet, at man skal indgive en statsklage, men foreløbig håber og tror vi på, at et bestandigt pres på Rusland på et tidspunkt vil give sig udslag i, at situationen bliver rigtig normaliseret, og ikke, sådan som den i øjeblikket kun bliver normaliseret mere sådan på overfladen, for det er jo det, der er behov for.
Situationen er jo ikke så nem i dag, fordi der ikke er nogen opposition i det russiske Duma, man kan støtte sig til mere - det kunne man tidligere - og det gør det hele noget sværere.
På den anden side må krigstrætheden jo efterhånden også have bredt sig i det russiske samfund, så på et eller andet tidspunkt kan man sikkert finde nogle kræfter i det russiske samfund, som man kan støtte sig til for at få ændret situationen.
Søren Søndergaard (EL), 2004-04-13:
Jeg er glad for, at Venstres ordfører klart slår fast, at Kadyrov ikke er en legitim repræsentant for det tjetjenske folk.
Det tror jeg er vigtigt at få slået fast, og det glæder mig, at Venstres ordfører gør det.
Er det ikke bekymrende for Venstres ordfører, fru Hanne Severinsen, som jo også er medlem af Europarådet, at vi har de her historier om, at folk, som klager til Europarådet og udnytter den ret, som er i Europarådet, til at klage til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, forsvinder?
Og mener fru Hanne Severinsen ikke, at det genaktualiserer den debat, vi havde om at indgive en statsklage mod Rusland, sådan at der altså ikke er en person, der, med hele den risiko, der ligger i dét, kan udsættes for trusler og forsvindinger, og at klagen så kan falde væk, men at det altså netop er en stat, som man ikke på den måde kan flytte?
Det var jo den samme diskussion, som eksisterede i sin tid, da vi i Danmark havde spørgsmålet om Kemal Koc og Tyrkiet, hvorvidt det var hensigtsmæssigt, at det var en sag, han selv skulle føre, eller det var relevant, at den danske stat gik ind.
Og dér kan man jo sige, at situationen i Tyrkiet på det tidspunkt var mange gange bedre, end den i øjeblikket er i Tjetjenien - mange gange bedre.
Så genaktualiserer denne her udvikling ikke spørgsmålet
om en dansk klage, en statsklage?
For det første vil jeg sige tak for den klare melding om, at valget i Tjetjenien af Kadyrov var en farce.
Det er jo også, hvad de internationale organisationer har noteret sig.
Derfor vil jeg også godt spørge fru Hanne Severinsen, om det så indebærer, at det er Venstres holdning, at den legitime repræsentant for det tjetjenske folk naturligvis er Maskhadov, som jo er den eneste repræsentant, der er blevet valgt ved et valg, som fra alle sider blev anerkendt som et demokratisk valg.
Er fru Hanne Severinsen enig med mig i, at han så må vurderes som den legitime repræsentant, og at man selvfølgelig ikke kan opfatte en person, som er valgt ved et helt åbenlyst svindelvalg, som en legitim repræsentant for det tjetjenske folk?
Hanne Severinsen (V), 2004-04-13:
Jeg kan ikke pege på nogen dramatiske skridt.
Jeg ved ikke, om fru Margrete Auken kan pege på nogle dramatiske skridt, som man kunne foretage. Jeg synes, at regeringens metode med bestandigt at bringe det her op, med hele tiden at have det på dagsordenen, hele tiden at påpege problemerne, er rigtig.
Der er ikke nogen nem løsning.
Det kan godt være, at fru Margrete Auken har en nem løsning, men det har jeg nu altså ikke.
Og når jeg nævnte det her med tjetjenske side, så var det kun for at understrege, at det jo ikke skal forstås på den måde, at andre, som begår overgreb, ikke også skal fordømmes.
Det bliver de også, for man opfordrer jo den russiske regering til at overholde menneskerettighederne.
Margrete Auken (SF), 2004-04-13:
Det vil sige, at den sidste sætning her med, at man samtidig opfordrer den tjetjenske side, skal forstås sådan, at det altså er præsidenten.
Det synes jeg er rigtigt.
Men det fremgår ikke klart og tydeligt af det her dokument, at det er det, der står.
Der står rent faktisk det modsatte.
Så vil jeg gerne spørge: Er det så det, regeringen siger, der kan ske nu for at forbedre situationen, at man kan indbringe sagen gennem Europarådet?
Hr. Søren Søndergaard har lige stået og fortalt, hvordan folk, der gør det, forsvinder.
Er det det dramatiske, voldsomme, stærke, alle mulige måder-skridt, som regeringen siger, vi nu skal have ændret situationen i kraft af - at punkt 1: Den tjetjenske præsident skal tage afstand fra sin egen terror, og punkt 2: Man kan klage gennem Europarådet?
Er det, hvad regeringen har at byde på med støtte af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre i den her ynkelige forestilling?
Hanne Severinsen (V), 2004-04-13:
Jamen der er ikke tale om, at man derved kun fordømmer tjetjenerne.
Men der er jo sager for Menneskerettighedsdomstolen.
Der er jo folk, der indklager Rusland.
Det er jo en af fordelene ved, at de er medlem af Europarådet, at man rent faktisk kan indsende klager som borger i Tjetjenien.
Og det er der jo så nogle, der har gjort.
Så der er jo også gang i det.
Margrete Auken (SF), 2004-04-13:
Når man så kommer til den sætning, der hedder, at man på alle mulige måder skal gøre noget for at få menneskerettighedssituationen respekteret, hvad er det så, man foreslår der skal gøres?
Man foreslår, der skal gøres det, at man skal fortsætte med de metoder, man har brugt hidtil, og som kun har gjort situationen værre.
Der er ingen - ingen - muligheder for at komme i nærheden af russernes arrogance.
De har lukket for adgang, de har lukket for presse og det hele.
Og minsandten om det så ikke er et forslag, hvor det kun er tjetjenerne, der skal tage afstand fra terror, underforstået at den russiske terror kan vi jo alligevel ikke gøre noget ved, og det at tjetjenerne vedvarende har taget afstand, at f.eks. Maskhadov og Sakajev har taget afstand fra den terror, regner man ikke. Må jeg godt spørge: Hvad er det for nogle ting, som regeringen forestiller sig der skal gøres, som kan ændre situationen?
For det her er jo bare en begmand til tjetjenerne.
Svend Aage Jensby (V), 2004-04-13:
Ja, efter de konklusioner, der blev draget på det sidste møde, herunder var altså Venstres og Konservatives forsvarspolitiske ordførere til stede, så er svaret ja.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Det er fint.
Vi kan sagtens få tiden til at gå i
Folketinget.
Jeg synes bare, det ville være rart at få en klar melding.
Er det meldingen, at forsvarsministeren ikke engang ønsker at afprøve, om der kan laves enighed med SF?
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
... så det er en meget lille gruppe.
Den store, overvældende gruppe af shiitter deler formentlig ikke Al-Sadrs politik.
Tak, hr. formand.
Det er en meget, meget væsentlig debat, hr. Villy Søvndal rejser.
Vi gør os jo alle sammen de overvejelser, som hr. Søvndal gør.
Hvis det skulle lykkes for disse negative kræfter, som er i gang for øjeblikket, at få udenlandske entreprenører, contractors, som det hedder i sproget dernede, og udenlandske tropper, der er der på FN's opfordring for at stabilisere og genopbygge landet - det er jo opfordringen i 1511, hvor man bruger udtrykket, at man kraftigt opfordrer verdenssamfundet til at gå ind, »urges« er ordet i 1511 - at få de mennesker ud, som skulle skabe arbejdspladser, som skulle skabe fremgang, hvis det lykkes at få de kræfter ud, som skulle stabilisere en fornuftig udvikling i Irak, ja, så er risikoen selvfølgelig meget stor for, at det lykkes at få skabt en islamisk fundamentalistisk stat, og det er der jo ingen af os, der ønsker.
Jeg tror såmænd, at der er endnu større risiko for, at der kommer en borgerkrig ud af det, for jeg er nu ikke sikker på, at baathisterne den dag, det måtte være lykkedes at få smidt omverdenen ud og få skabt det kaos, de vil, vil leve i en fundamentalistisk stat.
Det, der ligger i en del af hr. Søvndals bemærkninger, er jo også, at den islamiske grobund holdt Saddam Hussein jo nede, og det gjorde han jo bl.a. ved en meget, meget voldsom og voldelig undertrykkelse af shiitterne, og derfor var de jo meget glade for befrielsen. Man skal heller ikke regne med, at shiitterne står bag Al-Sadr.
Al-Sadr har altså en meget lille gruppe, og han har jo også måttet trække sig tilbage fra nogle områder, så vidt jeg ved, i dag eller i går ...
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Det ønske tror jeg jo at alle deler: at det ikke lykkes fundamentalistiske kræfter at overtage Irak; i hvert fald kan vi fra SF's side tilsige fuld støtte til det ønske.
Problemet er, at det ser ud til at gå i stik modsat retning.
Problemet er, at der er tale om en stat, hvor den islamiske grobund var meget svag; man kan sige meget slemme ting, der er velbegrundene, om Saddam Hussein, men man kan ikke beskylde ham for at være i nærheden af en islamisk stat, tværtimod.
Der vil jeg spørge udenrigsministeren: Ser udenrigsministeren en risiko frem mod et begivenhedsforløb, der jo kan blive stadig mere fortættet frem mod magtoverdragelsen den 30. juni, i retning af risikoen for, at et forkert militært indgreb på et forkert tidspunkt for svagt støttet af det internationale samfund risikerer at omdanne Irak til en islamisk fundamentalistisk stat?
Per Stig Møller (KF), 2004-04-13:
Jeg ved ikke, om vurderingen har været, at det skulle tage så kort tid, som hr. Villy Søvndal giver indtryk af, for FN's resolution 1511 taler jo om, at man skal tage sagen op igen et år efter 1511, og 1511, altså FN's sikkerhedsrådsresolution, er fra den 16. oktober, så vidt jeg husker.
Det vil sige, at da man vedtager den, siger man: Der går nok et år, før vi får brug for at se på den sag igen.
Så så kort tid har verdenssamfundet altså ikke vurderet, at det skulle tage.
Det andet er, at det naturligvis er dybt, dybt deprimerende, hvad der foregår - dybt deprimerende.
Jeg tror ikke, man skal regne med, at det er hele den irakiske befolkning, tværtimod; det er nok stadig væk grupper, som ikke ønsker, at det skal lykkes at få skabt et demokratisk Irak. Derfor måtte man også forvente - det tror jeg også jeg
har givet udtryk for her i Folketinget - at når man fastsætter en dato for overdragelse, så kan man godt regne med, at der vil blive meget uro op til den dato fra den side, som ikke ønsker overdragelsen, i hvert fald ikke på den måde.
Det, der er tale om, er jo, at det er fundamentalister, som ikke ønsker demokrati, og det er baathister, som ikke ønsker demokrati.
Hvis det lykkes at få skabt fremgang, økonomisk fremgang, og få skabt en rolig overgang og irakisering af samfundet, så de selv overtager det, så vil fundamentalisterne og baathisterne jo have meget, meget lille chance for at påvirke befolkningen.
Derfor tror jeg, at det, de forsøger, er at få skabt så meget uro, at der ikke kommer job, og at der ikke kommer fremgang.
Man skal jo også være opmærksom på, at kidnapningerne altså også rammer folk, der ikke er med i koalitionen; det er jo pludselig også kinesere og russere.
Jeg udlægger det, at man angriber kinesere og russere - som, så vidt jeg har forstået, var involveret i oliebranchen, om jeg så må sige - som, at det ikke må lykkes at få skabt arbejdspladser og fremgang, men at det præcis er en kaotisk, deprimerende tilstand, man ønsker at skabe, således at der ikke kan komme en fornuftig og rimelig overgang efter den 1. juli. Derfor må alle gode kræfter stå sammen nu om at sikre, at de, som ikke ønsker, at det skal lykkes for Irak at få en fredelig, demokratisk fremtid, ikke får heldet med sig.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-13:
Det er Irak i første omgang.
Det tror jeg også at man gjorde fra irakisk side, altså takkede for at blive befriet fra Saddam Hussein.
Er det en overraskelse, at modstanden er så bred, som tilfældet ser ud til at være, både i forhold til antallet af byer og i forhold til forskellige befolkningsgrupper i Irak, der deltager i den opstand, der er i gang i øjeblikket?
Bendt Bendtsen (KF), 2004-04-13:
Jeg har svært ved at bidrage med mere, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen.
Den lovgivning, der bliver lagt frem, er mit ansvar.
Jeg har Justitsministeriets vurdering, og jeg har kammeradvokatens vurdering af, at det er efter gældende regler.
Det er så der, vandene deler sig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-13:
... at køre tværs hen over grundloven.