Svend Auken (S), 2004-12-14:
Jeg er ikke blandt dem, der mener, at jo større statseje, jo mere sikkerhed har man for, at noget går rigtigt til.
Men hvis man er af den opfattelse, at en stor grad af statseje er noget positivt, tror jeg godt, man kan lære noget af følgende historie: Da man startede liberaliseringen i Danmark, ejede staten ikke en eneste enhed, der producerede strøm – ikke en eneste enhed – men med den fusion, der nu lægges op til, er selv den mest pessimistiske vurdering, at staten som udgangssituation kommer til at eje over 60 pct. af produktionskapaciteten i Danmark.
Vi får mulighed for at starte en virksomhed, som kan tage konkurrencen op med andre, meget, meget store virksomheder, og det synes jeg er en meget, meget tiltalende tanke, som også gør, at vi kan forene meget forskellige ideologiske synspunkter.
Vi kan faktisk finde frem til en levedygtig dansk virksomhed med et stort udviklingspotentiale.
Jeg har nævnt vedvarende energi, men der er ingen tvivl om, at hvis vi ikke har en partner på området vedvarende energi, f.eks. til at udbygge havvindmølleparker, vil det danske potentiale ikke blive udnyttet.
Hvis vi ikke har en stærk virksomhed, der virkelig forsker i biomasse, som Elsam gør i dag, kan vi heller ikke klare det, men der ligger hundredvis, ja, tusindvis af job her.
Det er også vigtigt, at vi har en dansk virksomhed, hvis vi skal sikre konkurrencen.
Man taler så meget om monopoler, men det danske elmarked er en del af et nordisk elmarked, som allerede er liberaliseret og integreret, og hvor der vel omsættes eller bruges ca. 400 terawatt strøm.
De danske centrale kraftværker producerer tilsammen 20 terawatt, så det er jo en fuldstændig absurd tanke at forestille sig, at det er dem, der bliver prissættende, når de producerer 20 terawatt af et samlet forbrug på 400 terawatt.
Nej, det, vi sikrer, er, at Danmark overhovedet kommer med på kortet, så vi kan få både konkurrence og – hvad der er nok så vigtigt for Socialdemokratiet – udviklingsmuligheder og beskæftigelse.
Derfor synes jeg, det er en utrolig glædelig ting.
Hr. Keld Albrechtsen er meget anerkendende over for, at finansministeren har vundet en stor, ideologisk sejr.
Jeg tror ikke, jeg går nogen for nær og slet ikke finansministeren, hvis jeg tværtimod hæfter mig ved, at regeringens og finansministerens holdninger har undergået en ændring.
Men der er ingen tvivl om, at selve det at arbejde med disse meget komplicerede spørgsmål gør, at nogle af de enkeltmodeller, man starter med, bliver modificeret i virkelighedens verden.
Sådan oplevede jeg det som minister, og sådan er jeg helt sikker på at finansministeren også har oplevet det.
Man startede jo med at sige, at man bare ville sælge alting og var ligeglad, bare man fik penge i kassen, men det er jo slet ikke de toner, vi hører i dag.
I dag drejer det sig om konkurrence, forsyningssikkerhed, job, udviklingsmuligheder osv. og samtidig om muligheden for at få nogle penge i kassen.
Men pengene er ikke længere det primære.
Jeg tror, finansministeren har sagt mange gange, at det ikke bare er et spørgsmål om at få puget penge ned i kassen, så her har vi måske det eneste eksempel under den nuværende regering, hvor man er blevet klogere, og det synes jeg alle skulle anerkende i stedet for at irettesætte og være sur over det.