Jørn Jespersen (SF), 2000-04-25:
Forslagsstillerne påpeger i forslaget, at bæredygtighed ikke kun handler om miljø, men også om social og økonomisk udvikling.
Det har de jo fuldstændig ret i, og det er også i overensstemmelse med alle principperne og definitionerne efter Rio.
Imidlertid er det meget uklart, hvad forslagets egentlige sigte er.
Er intentionen, at der skal foretages flere og bedre miljøvurderinger af alle de andre lovforslag og alle de andre politikker på landbrugsområdet og på trafikområdet, eller er intentionen derimod, at der skal foretages flere økonomiske analyser af de miljømæssige forslag.
Det mener jeg henstår fuldstændig uklart.
Derfor kan vi godt frygte, at intentionen fra Venstres side er, at egentlige miljøforslag skal vurderes for deres økonomiske effekter, sådan at nogle af dem kan skydes ned.
Jeg vil gerne have afkræftet min frygt, hvis den er uberettiget.
Eller er intentionen f.eks., at landbrugslovene skal miljøvurderes, sådan at man eventuelt får en vurdering af, om det er bæredygtigt at producere 23 millioner svin i Danmark om året?
Hvis det er det sidste, der er intentionen, så er der virkelig tale om nytænkning fra Venstres side, og så er vi meget interesserede i forslaget.
Jeg vil gerne fastslå nogle principper fra SF's side, når vi snakker om bæredygtighedsvurderinger:
Vi er af den opfattelse, at selvfølgelig skal også miljø- og naturforslag og øvrige planer kunne underkastes en costbenefitanalyse og vurderes for deres konsekvenser for erhvervsudviklingen, uden at det nødvendigvis er det eneste kriterium, der afgør vores stillingtagen, men selvfølgelig skal det indgå i vurderingen. Det betyder omvendt også, at en del kemikalier uden videre burde kunne forbydes ud fra sådan en vurdering, fordi deres nytteværdi for samfundet er så ringe, som den er, og at man på baggrund af et forsigtighedsprincip uden videre kunne undvære dem.
Vi er også af den opfattelse, at der er brug for at udvikle miljøpolitikken og dens redskaber, så miljøfremskridt ikke alene vedtages af hensyn til miljøet, men samtidig understøtter en grøn erhvervspolitik og skaber mulighed for vækst og beskæftigelse inden for rene teknologier og inden for miljøindustrien.
Vi mener også, at miljøreguleringen altid bør ses i et internationalt perspektiv, og det er måske et perspektiv, der er lidt underbetonet i forslaget.
Når Danmark med jævne mellemrum går foran i miljøpolitikken, så er det jo ikke bare af selvgodhed, for at være bedre end de andre, så er det, fordi det har et internationalt perspektiv, så er det, fordi vi mener, at vi kan demonstrere en vej at gå, at vi kan skabe en kritisk masse, at vi kan påvirke internationale forhandlinger ved at vise, at ting kan lade sig gøre i praksis.
Vi vil også godt advare imod den tankegang, at der uden videre kan sættes kroner og øre på ethvert miljøforslag.
For nylig kom der en udmærket bog fra en forening, der hedder
Nyt Europa, som hedder »93 tons lærker«.
Her lægger man op til en diskussion af: Hvad er værdien af den danske bestand af sanglærker?
Det kan jo ikke uden videre gøres op i mere aftenskoleundervisning eller flere motorveje, hvis vi f.eks. mister halvdelen af vores bestand.
Det er jo meget svært at vurdere udelukkende ud fra en økonomisk analyse.
Det vil vi advare imod.
Så vil vi godt påpege, at den proces, som vi jo er EU-forpligtede til, nemlig at integrere miljøhensyn i alle politikker, som jeg nævnte: miljøhensyn i transport og i landbrug, går alt for langsomt og er alt for uambitiøs både i Danmark og i EU.
Og dér synes jeg da det ville være positivt, hvis Venstre udviste mere interesse for at presse på i den proces, så vi virkelig fik en bæredygtighedsvurdering også på det miljømæssige område af f.eks. vores fuldstændig uhyrlige landbrugspolitik i EU, af vores vanvittige transportpolitik osv. Vi er sådan set også af den opfattelse, at miljøintegrationen dybest set er statsministerens ansvar.
Vi mener egentlig, at det er regeringschefen, der burde stå i spidsen for at sikre, at miljøhensynet bliver integreret i alle sektorpolitikker, og at vi burde følge andre landes eksempler med at nedsætte et parlamentarisk udvalg, som følger integrationsprocessen, også med repræsentanter for grønne organisationer og for erhvervslivet, sådan at der komme skub i processen.
Vi kunne godt tænke os, at alle ministerier langt mere håndfast blev forpligtet til at udarbejde en samlet plan for miljøintegration, ikke bare i kommende lovforslag, men i hele den samlede politik, der foreligger, også indeholdende mål, virkemidler, indikatorer og pligt til en jævnlig evaluering. I øjeblikket bliver ca. 20 pct. af lovforslagene miljøvurderet grundigt, ordentligt, seriøst.
Det er efter vores opfattelse alt for få forslag, og derfor vil jeg gerne spørge miljøministeren ved denne her lejlighed, om regeringen har planer om at lave en bedre og grundigere og mere omfattende miljøvurdering af flere lovforslag.
Endelig skal jeg pege på, at miljøvurderingen af finansloven efter vores mening ikke er god nok.
Der er mere tale om en økonomisk vurdering af miljøpolitikken, end der er tale om en miljøvurdering af den samlede økonomiske politik.
Det er der grund til at gøre noget ved.
Derfor skal jeg konkludere, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget, som det foreligger, men at vi synes, det er en væsentlig debat, og vi vil meget gerne fortsætte debatten om det.