runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Først vil jeg sige, at jeg ikke er enig med hr. Søren Krarup i, at det skulle ligge naturgivent i islam at opfordre til vold og oppiskning af had.
Tværtimod vil jeg sige, at imamer og andre, der i islams navn opfordrer til had, krig, vold, forråder islam og i øvrigt gør religionen og deres egne folk en bjørnetjeneste ved den slags udtalelser.
Derimod er jeg enig med hr. Søren Krarup i, at den type aktiviteter strider mod alt, hvad det danske folkestyre bygger på, og derfor må vi på det kraftigste tage afstand fra den slags udtalelser.
Søren Krarup (DF), 2002-04-09:
Jeg så også, at præsident Bush efter 11. september havde kaldt islam for en fredens religion, og det siger jo sig selv, at det ikke holder.
En religion, der har jihad - det betyder hellig krig - som sin konsekvens, er ikke en fredens religion.
Og derfor er det, jeg vil spørge statsministeren, om der dog ikke er grund til at overveje situationen, nu hvor vi ser landet fyldt op med muslimer, der altså netop dyrker hellig krig som den højeste pligt.
Problematiserer det i det hele taget ikke alt, hvad der er sket i Danmark siden 1983, den indvandrerpolitik, der netop har gjort muslimer med deres religion, som har dette som konsekvensen, så synlige i Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Der er vel i virkeligheden to dimensioner i det, hr. Søren Krarup her spørger om. For det første
er der det rent lovgivningsmæssige, og der tror jeg, vi må fastholde, at i et folkestyre er der jo også ret til at have synspunkter, som vi hver især måtte føle er tåbelige.
Så længe de holder sig inden for ytringsfrihedens og grundlovens rammer, så er der ikke grundlag for at retsforfølge mennesker, selv om de måtte udtrykke synspunkter, vi måtte være uenige i.
Det er det lovgivningsmæssige.
Så er der den anden dimension af hr. Søren Krarups spørgsmål.
Det er det holdningsmæssige.
Og der er jeg da enig med hr. Søren Krarup i, at der i allerhøjeste grad er behov for agtpågivenhed over for enhver tendens i det danske samfund til at undergrave de grundlæggende principper, som folkestyret bygger på.
Og jeg ser absolut tendenser i den type udtalelser, som imamen her er kommet med, som er krænkende for de grundprincipper, som det danske folkestyre bygger på, og de må mødes med klare holdninger fra dansk side.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-09:
I sit første svar til hr. Søren Krarup sagde statsministeren, at hvis man vil opholde sig her i landet, så må man også følge landets love.
Jeg vil derfor spørge statsministeren: Hvad bliver konsekvensen? En regering skal jo ikke kendes på sine ord, men først og fremmest på ordenes konsekvenser, på handlingerne.
Når man opfordrer til noget, som er decideret grundlovsstridigt, så har man gjort noget kriminelt og kan dømmes ved domstolene.
Foreninger, som opfordrer til noget ulovligt, kan dømmes og opløses.
Jeg vil spørge statsministeren: Hvad er det egentlig for en nation, som finder sig i, at en imam frit står og oppisker til hellig krig i Danmark, uden at man kan tage sådan en mand ved hoved og bagdel og smide ham ud?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Og i en retsstat må det altså være således, at der skal være sket en krænkelse af loven, før der kan finde en retsforfølgning sted.
Naser Khader (RV), 2002-04-09:
Jeg har stillet spørgsmål til udenrigsministeren, men jeg vil gerne lige kommentere diskussionen her.
Jeg synes, det er vigtigt, at statsministeren understregede, at det kun er dele af de folk, der dyrker islam, der har de der holdninger.
Men jeg vil gerne lige spørge statsministeren: Hvordan kan statsministeren tolerere at være støttet af et parti, der har sådan nogle intolerante holdninger i forhold til en hel religion og en hel befolkningsgruppe?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Spørgsmålet om regeringens parlamentariske grundlag skal bedømmes på et væsentligt bredere grundlag end på enkeltspørgsmål, der måtte komme op mellem år og dag.
Sådan har det været i det danske folkestyre i mange år.
Vi har mindretalsregeringer, der baserer sig på partier, hvor man deler nogle grundlæggende holdninger, men ikke nødvendigvis er enig på alle enkeltpunkter.
Peter Skaarup (DF), 2002-04-09:
I forhold til den diskussion, vi er inde i her, synes jeg, det er naturligt at spørge, om statsministeren og regeringen finder det rimeligt, at de konflikter, vi har set nede i Mellemøsten, som har været ulykkelige, hvor der har været fejl på begge sider, nu føres ind i forbindelse med demonstrationer her i landet.
Vi så i sidste uge under en palæstinensisk demonstration, at der var personer, der havde brandbomber med, der var børn udklædt som selvmordsterrorister.
Vi så under en fredelig demonstration her i weekenden i Århus, at demonstrationen blev angrebet af arabiske personer, der smed med flasker og sten, et stort antal, og de mennesker, der deltog i denne fredelige demonstration, følte sig naturligt nok truet og måtte tage benene på nakken.
Er det rimeligt, at der, når man anmelder det, man skulle synes var fredelige demonstrationer, på den måde gøres anslag mod den ytrings- og demonstrationsfrihed, der er tale om med de her fuldstændig vanvittige tiltag, som vi har set i forbindelse med de to demonstrationer, der har været tale om?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Nej, jeg synes bestemt ikke, det er rimeligt, og jeg må kraftigt tage afstand fra tendenser til, at striden og volden føres ind i de danske gader. Vi skal vogte om traditionen for, at man i Danmark kan komme med meningstilkendegivelser af forskellig art på fredelig måde. Man anmelder en demonstration, man gennemfører en fredelig demonstration, og det skal man kunne gøre uden at blive angrebet for det.
Det er en krænkelse, som jeg før var inde på, af grundlæggende principper i det danske folkestyre, og vi må på det skarpeste tage afstand fra det.
Og i det omfang, der begås lovovertrædelser i den forbindelse, går jeg selvfølgelig ud fra, at de relevante myndigheder tager aktion.
Søren Krarup (DF), 2002-04-09:
Jeg står her med et udklip fra Politiken i lørdags, den 6. april, hvor journalisten refererer en gudstjeneste, var jeg lige ved at sige, i den muslimske moské på Nørrebro, hvor en imam ved navn Abu Laban opfordrer til hellig krig og mere eller mindre siger, at det er hans tilhøreres pligt at deltage i hellig krig.
Jeg vil spørge statsministeren: Når jeg nu læser videre, at denne imam kalder vores statsminister for en amerikansk marionetdukke...
Naser Khader (RV), 2002-04-09:
Jeg vil starte med at rose udenrigsministeren for at have skærpet tonen i forhold til Israel og for at have indkaldt ambassadøren til samtale.
Det er nødvendigt, især i forhold
til den humanitære situation.
Formanden for Dansk Røde Kors er i hvert fald blevet citeret for aldrig at have oplevet noget lignende i andre krigssituationer.
Så det er vigtigt med en skærpet tone.
Men mit spørgsmål er: Hvordan vil udenrigsministeren og regeringen sikre, at den nuværende kritik og den skærpede tone får konsekvenser?
Hvad er regeringens strategi?
Jeg synes, det er vigtigt, at man har en langsigtet strategi.
Det, der sker i øjeblikket, er, at Sharon har overtaget Bush' retorik i forhold til kampen mod terror.
Jeg synes også, at man skal bekæmpe terror, jeg fordømmer det på det kraftigste.
Men det er også vigtigt at have den anden del af Bush' strategi, og det er den del, der handler om, hvad man gør bagefter.
Hvad vil man gøre i forhold til de grundlæggende problemer?
I forhold til den økonomiske situation?
Den politiske situation?
Og et tillægsspørgsmål: Har regeringen også en strategi, eller hvad har man tænkt sig at gøre i forhold til at støtte duerne på begge fløje?
Der er ikke så mange tilbage efterhånden.
Har man en strategi i forhold til at støtte de duer, der er tilbage, før de forsvinder helt?
Per Stig Møller (KF), 2002-04-09:
Jeg er da glad for begge spørgsmål, fordi de giver mig anledning til at sige, at Bush' strategi jo er den, som kom ind i FN's sikkerhedsrådsresolution for en måned siden, som er skrevet af amerikanerne, og som for første gang sagde, at der skal være to stater, den palæstinensiske og den israelske stat, der skal leve bag trygge og sikre grænser.
Det har denne regering jo sagt lige fra starten.
Det har været vores politik hele tiden.
Så når det første spørgsmål er, hvad vores langsigtede strategi er, så er det, at disse to stater skal eksistere.
Det er så bag efter våbenhvilen at få skabt den fredssituation, hvor de eksisterer.
Det har været vores politik hele tiden.
Det næste punkt: Hvordan støtter vi duerne?
Ja, under mit besøg i Jerusalem for nu vel over en måned siden samlede jeg faktisk duerne fra Israel og Palæstina til en fælles middag og tilbød dem at støtte et initiativ, som skal finde sted heroppe på Louisiana den 22. maj, tror jeg, hvor de skal skrive en fredsplan.
Jeg sagde til dem: Jeg har ikke grund til at bruge pengene, hvis ikke I sammen kan skrive en fredsplan.
Og det bekræftede duerne på begge sider, at de kunne.
Det betragter jeg som et væsentligt initiativ, for Sharon og Arafat har ikke nogen tillid til hinanden oppe på øverste niveau.
Derfor er det vigtigt at få bygget tilliden op på lavere niveauer, og det er så det, vi har taget initiativ til.
Peter Skaarup (DF), 2002-04-09:
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren kan bekræfte, at der stort set ikke siden påske, hvor den israelske hær indledte sin offensiv, er forekommet terrorhandlinger, som vi har set det før påske og i påsken.
Jeg vil også godt spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren er enig med mig i, at anholdelsen af de ca. 1.500 bevæbnede arabere, herunder uskadeliggørelse af yderligere 300, har medført, at den israelske hær måske har fået bugt med den terrorisme, vi har set martre området igennem lang tid.
Endelig vil jeg spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren ikke er enig i, at Israel på linje med Danmark og andre lande har ret til at forsvare sig mod de overgreb, som terrorisme har medført i Israel.
Til slut vil jeg spørge udenrigsministeren, om ikke det er korrekt opfattet, at israelerne gentagne gange har fundet ud af, at ambulancer kørt af Røde Kors har medbragt terrorister, og at man derfor er karrig med at give tilladelse, desværre, men sådan forholder det sig.
Er udenrigsministeren ikke enig i de ting, jeg har sagt her?
Per Stig Møller (KF), 2002-04-09:
Det var jo fire spørgsmål, og jeg har et minut til at besvare dem.
Det første er: Ingen terror efter påske, det er korrekt.
Det, jeg har foreholdt den palæstinensiske udenrigsminister og en anden repræsentant for Palæstina i går, var, at Arafat jo imidlertid på trods af det har talt om, at der var millioner af martyrer på vej til Jerusalem.
Og det har jeg sagt, han ikke skal sige.
Han skal sige, at de skal holde sig fra Jerusalem, for det betyder, at man rekrutterer nye selvmordsbombere.
Så selv om der ikke er sket noget, kan der ske noget.
Det andet: Anholdelse af 300 terrorister
og så har man fået udryddet terrorismen - det må man da håbe på, men det kan jeg jo ikke garantere.
Det tredje: Israel har ret til at forsvare sig.
Ja, naturligvis har Israel ret til at forsvare sig, men det kan jo ikke være på en måde, som krænker, hvis det er krig, krigens regler og som laver en humanitær katastrofe for civilbefolkningen, forhindrer ambulancer i at komme frem, skyder dem i stykker.
UNWRA's sidste ambulance røg vistnok i går, og Røde Kors har mistet seks.
Røde Kors har ikke kunnet bekræfte, at der har været våben eller terrorister i ambulancerne, men Røde Kors har sagt til Israel, at man kan stoppe ambulancerne for at kontrollere dem, for det er noget svineri - undskyld udtrykket - at misbruge ambulancer i denne situation, ligesom det er forkert at skyde dem i stykker og smadre dem.
Så Røde Kors har accepteret, at de bliver undersøgt, men det betyder jo ikke, at de skal forsinkes så meget, at de aldrig når frem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Det var jo fire spørgsmål, og jeg har et minut til at besvare dem.
Det første er: Ingen terror efter påske, det er korrekt.
Det, jeg har foreholdt den palæstinensiske udenrigsminister og en anden repræsentant for Palæstina i går, var, at Arafat jo imidlertid på trods af det har talt om, at der var millioner af martyrer på vej til Jerusalem.
Og det har jeg sagt, han ikke skal sige.
Så selv om der ikke er sket noget, kan der ske noget.
Det andet: Anholdelse af 300 terrorister og så har man fået udryddet terrorismen - det må man da håbe på, men det kan jeg jo ikke garantere.
Det tredje: Israel har ret til at forsvare sig.
Ja, naturligvis har Israel ret til at forsvare sig, men det kan jo ikke være på en måde, som krænker, hvis det er krig, krigens regler og som laver en humanitær katastrofe for civilbefolkningen, forhindrer ambulancer i at komme frem, skyder dem i stykker.
UNWRA's sidste ambulance røg vistnok i går, og Røde Kors har mistet seks.
Røde Kors har ikke kunnet bekræfte, at der har været våben eller terrorister i ambulancerne, men Røde Kors har sagt til Israel, at man kan stoppe ambulancerne for at kontrollere dem, for det er noget svineri, undskyld udtrykket, at misbruge ambulancer i denne situation, ligesom det er forkert at skyde dem i stykker og smadre dem.
Så Røde Kors har accepteret, at de bliver undersøgt, men det betyder jo ikke, at de skal forsinkes så meget, at de aldrig når frem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Dalgaard (DF), 2002-04-09:
Nu vil jeg ikke gå ind i en længere debat om at deponere sin holdning eller ej, men jeg vil bare sige, at vi er interesseret i, at der skal laves lovforslag, der er til at forstå for folk i almindelighed, også når de køber, og når de bygger på den ene eller den anden måde.
Derfor er vi aldeles trygge ved det udvalgsarbejde og det udvalg, der skal nedsættes for at kulegrave alt det, der hedder garantier og garantiperioder i det hele taget inden for byggematerialer.
Jeg er sikker på, at der på grundlag af det vil komme noget fornuftigt frem, som alle kan forstå og alle kan acceptere.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-09:
Egentlig er det jo lidt beskæmmende.
Nu har denne her sag været på Folketingets bord til behandling adskillige gange, og jeg hører faktisk hr. Per Dalgaard give udtryk for, at det er godt, at der kommer et udvalgsarbejde, for så kan vi få kigget på garantierne.
Det her handler ikke om garantier.
Det her handler om, hvor lang tid man må have en reklamationsfrist.
Det har intet med garantier at gøre.
Jeg er godt klar over, at man tidligere i Dansk Folkeparti havde misforstået det.
Det her handler om byggematerialer, som rent faktisk har en længere levetid end almindelige korttidsvarende forbrugsvarer, hvor vi bare siger, at her vil der være en mulighed for at reklamere i op til 10 år.
Hvordan afgørelsen falder ud, skal vi ikke tage stilling til.
Det vil typisk være domstolene, der skal tage stilling til det.
Så kan jeg da ikke lade være med samtidig stille et spørgsmål til justitsministeren: Hvornår er det udvalgsarbejde egentlig færdigt?
Hvor hurtigt går det?
Hvornår ser vi egentlig nogle forbedringer for forbrugerne?
Lene Espersen (KF), 2002-04-09:
Jeg vil gerne over for den socialdemokratiske ordfører tilkendegive, at jeg sådan set er lidt skuffet over, at Socialdemokratiet i den her sag fraviger det, jeg vil kalde den generelle socialdemokratiske synsvinkel på borgerne i Danmark, nemlig at de fleste borgere skal være ligestillede, skal have mulighed for den samme behandling. Det er jo blevet meget klart under udvalgsbehandlingen, at såfremt det ændringsforslag, som Socialdemokratiet står bag, var blevet gennemført, ville man have stillet én gruppe langt bedre end andre grupper af borgere, hvilket også kom meget klart frem i forbindelse med bl.a. de behandlinger, der har været i Retsudvalget.
Der er spørgsmålet om, hvornår købeloven finder anvendelse; der er spørgsmålet om de standardvilkår, som entreprenørerne benytter; der er hele problemstillingen omkring springende regres.
Og selv om jeg ved, at det sidste argument, jeg vil komme med, ikke bider på Socialdemokratiet, så synes jeg måske også, at der er noget, der hedder anstændige høringsfrister i forhold til de berørte organisationer, som vil opleve, at de pludselig vil skulle være omfattet af en længere reklamationsperiode end den, der er gældende ret i dag.
Så alt taler for, ganske som hr. Per Dalgaard sagde, at man gør et godt og grundigt stykke arbejde, får undersøgt
alle de steder, hvor der i dag er tvivl, og hvor vi i hvert fald må have sikkerhed for, at fortolkningerne alle sammen peger i den samme retning.
Jeg håber selvfølgelig på, at udvalgsarbejdet er færdigt så hurtigt som overhovedet muligt.
Det mener jeg er den rigtige og den anstændige måde at gøre det på.
Hensigten er vi jo alle sammen enige om, nemlig at vi gerne vil stille borgerne bedre, men det skal altså være samtlige borgere.
Jeg mener ikke, at det vil være tilfredsstillende, såfremt vi kommer i den situation, hvor de, der selv bygger et hus, selv indkøber materialer, bliver stillet langt, langt bedre end dem, der benytter en lokal entreprenør til at få bygget deres hus.
Den diskussion er jeg klar over at fru Lissa Mathiasen måske gerne vil blive ved med at have i Folketingssalen.
Jeg finder det mest rigtigt, ikke mindst fordi det her også er teknisk vanskeligt, ikke mindst når vi taler springende regres, at nedsætte et udvalg og få det her gennemført.
Per Stig Møller (KF), 2002-04-09:
Jeg takker for hr. Naser Khaders tilslutning.
Det er klart, at den humanitære situation er blevet kraftigt forværret, og det er derfor den, vi har forholdt os til.
Uanset argumentet, og der er gode argumenter for at bekæmpe terrorismen, vi går alle sammen ind for at bekæmpe terrorismen, så kan det ikke udvides til at blive en humanitær katastrofe for store dele af befolkningen.
Når man er i krig, gælder krigens regler, det er Genèvekonventionen.
Derfor har vi gjort, som vi gjorde.
Hvordan vi sikrer at komme videre?
Ja, altså der er flere initiativer i gang.
Der er et amerikansk initiativ, og det synes jeg faktisk, vi skal lade rulle nu.
Det er ikke min opfattelse, at det er det rigtige tidspunkt nu at skabe
mange forskellige initiativer.
Der er Saudiinitiativet; det har vi støttet, det støtter vi stadig væk, og det har vi også meddelt.
Så er amerikanerne på vej, og de støtter også Saudiinitiativet.
Og så synes jeg faktisk, vi skal lade det initiativ rulle.
Vi kan også gennem EU komme med flere initiativer.
Det er også muligheder, der foreligger.
Men der er det vores indstilling, nu hvor vi er i den uge, hvor kvartetten skal mødes på onsdag, og hvor Powell kommer til Mellemøsten på fredag, at jeg ikke synes, vi skal forvirre forhandlingssituationen med nye initiativer.
Vi har rejst kritikken af den humanitære situation og håber på en politisk løsning, våbenhvile, tilbagetrækning
, men jeg synes ikke, at det er tidspunktet at komme og forvirre situationen med nye initiativer.
Man skal lade kvartetten arbejde, USA arbejde i denne uge.
Lissa Mathiasen (S), 2002-04-09:
Det forekommer mig at være lidt ejendommeligt at høre en justitsminister stå her og tale om anstændige høringsfrister.
Lad os bare tage de sidste tre, vi har haft her på retsområdet.
Jeg forstår sådan set ikke, at justitsministeren siger, det her er så teknisk svært.
Jeg har egentlig en utrolig tiltro til, og vi har en utrolig tiltro til, at det embedsværk, der er i Justitsministeriet, sagtens vil kunne klare det her.
Det plejer man godt at kunne.
Og man har faktisk haft god tid.
Jeg forstår heller ikke det, der bliver sagt fra justitsministerens side om forbrugerpolitikken: at fordi der er flere mangler, vil man afstå fra at rette en enkelt.
Det forstår jeg ikke.
Hvorfor ikke rette den her åbenlyse urimelighed, når lejligheden byder sig, og som det let kunne have ladet sig gøre at rette?
Så forstår jeg heller ikke justitsministerens argument, som det er blevet fremført her, for man er som bygherre på mange andre punkter heller ikke stillet så godt som en almindelig køber.
Lad mig bare nævne, at bygherren heller ikke har samme adgang til at få materialerne ombyttet i stedet for reparation, som forbrugeren har efter den nye købelov.
Så vil jeg sige, at jeg synes stadig væk, det er bedre at rette lidt op på nogle fejl.
Og der er jo stadig væk forskel i det samme lovforslag, som justitsministeren selv har fremsat.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
I det omfang, det følger af loven, at man skal rette sig efter de kendelser, der afsiges, skal man selvfølgelig gøre det.
Jeg kan ikke på nogen måde hverken støtte eller opfordre til, at man ikke følger loven.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg har naturligvis noteret mig hr. Jesper Langballes synspunkter, men jeg må minde om, at ordningen med et pressenævn, som er gældende i dag, var et resultat af lang tids overvejelser og altså blev gennemført af en tidligere regering, som jeg i øvrigt også selv var medlem af.
I al almindelighed fungerer ordningen uden de store problemer, men her blev der altså afsagt en kendelse, som efter min opfattelse var, som jeg udtalte offentligt, vippet helt ud over kanten, og det fandt jeg anledning til at kommentere på et konkret spørgsmål.
Men jeg synes på den anden side ikke, at det er tilstrækkeligt grundlag for at igangsætte generelle overvejelser om ændring af presseloven.
Line Barfod (EL), 2002-04-09:
Statsministeren er i flere medier, bl.a. i Politiken lørdag den 6. april på side 7 i første sektion, citeret for at sige: »Den danske holdning er, at PKK er og skal betragtes som en terrororganisation og skal med i EU's liste over terrororganisationer.«
Jeg vil gerne spørge statsministeren, hvornår det er blevet den danske holdning, at PKK skal betragtes som en terrororganisation og skal med på EU's liste over terrororganisationer.
Hvilke handlinger, som PKK har foretaget inden for de sidste 3 år, mener statsministeren berettiger til at betegne PKK som en terrororganisation, der skal med på EU's liste?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Jeg kan oplyse til fru Line Barfod, at det ingenlunde er en ny holdning, at PKK skal betragtes som en terrororganisation.
Det er korrekt, at jeg har udtalt det i forbindelse med mine møder for nylig i Tyrkiet, men den holdning, jeg har givet udtryk for dér, er fuldstændig på linje med den holdning, som den tidligere regering har givet udtryk for ved forskellige lejligheder.
Line Barfod (EL), 2002-04-09:
Så kan jeg ikke helt forstå, hvorfor det kan være, vi i forbindelse med behandlingen af terrorpakken, hvor Retsudvalget har stillet mange spørgsmål til justitsministeren og bl.a. har spurgt, om PKK ville være omfattet af den danske terrorbestemmelse, i svaret på spørgsmål nr. 62 har fået oplyst, at det vil være op til domstolene at tage stilling til, hvorvidt PKK er omfattet af den danske terrorbestemmelse eller ej.
Hvordan rimer det med, at statsministeren siger, at det hele tiden har været en klar holdning hos regeringen, at PKK er en terrororganisation?
Og så vil jeg gerne gentage mit spørgsmål fra før:
Hvilke terrorhandlinger inden for de sidste 3 år mener statsministeren, at PKK har begået, og som berettiger til, at de i dag skal opfattes som en terrororganisation?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-09:
Her er det regeringens opfattelse, at EU's liste over terrororganisationer, så vidt det er muligt, skal svare til USA's liste over terrororganisationer.
Det er regeringens opfattelse, at PKK er en terrororganisation og skal opføres på denne liste, og det agter regeringen at arbejde for.
Jeg kan i øvrigt gentage, at den holdning, at PKK skal betragtes som en terrororganisation, er en holdning, som allerede den tidligere regering har givet udtryk for ved forskellige lejligheder.