Hanne Severinsen (V), 1999-01-21:
I Venstre er vi enige i det synspunkt, som regeringen har, nemlig at det vil være positivt, hvis vi kunne få flere eksterne bidrag til den forskning, vi har på vores universiteter og på vores sektorforskningsinstitutioner. Ministeren nævnte tallet 1,8 pct. i erhvervsmæssigt
bidrag til universiteterne
Det er jo ikke imponerende, når man sammenligner med andre lande.
Det er jo ti gange så meget i England.
Så vi kan være helt enige om, at det er en god idé at lette mulighederne for, at der kommer erhvervsmæssig forskning. Det er godt på mange måder, og der er også mange måder, man kan gøre det på, men det skaber netop noget samarbejde.
Vi har f.eks. set, at forskerparker og centerstrukturer har kunnet bidrage til, at man har fået sådan et samarbejde i gang.
Jeg vil også godt benytte lejligheden til at slå et slag for erhvervsforskerordningen, som også er en mulighed for, at man får noget forskning, der har tæt tilknytning til erhvervslivet, og derved også får skabt de der netværk, som vi har brug for.
Folketingets Forskningsudvalg var jo her i september på besigtigelsestur til bl.a. Syddansk Universitet, som det nu hedder, hvor vi f.eks. så, hvordan A.P. Møller-fonden har givet 75 mio. kr. til udbygning af deres universitet.
Det samme gælder LEGO, og her var det jo slående, at man jo faktisk sagde, at forskningsfriheden og i hvert fald friheden til at råde var nærmest større end ved de mange cigarkasser, som vi har inden for det offentlige.
Så min konklusion, når det gælder det faktum, at vi skal have mere privat finansiering, er, at hvis det skal sikres, og vi også skal sikre forskningsfriheden, er det sådan set vigtigt, at også den institution, som modtager pengene, og det gælder både fra de mange offentlige fonde og de mange forskellige cigarkasser og den erhvervsmæssige finansiering, selv har nogle målsætninger med, hvad den vil, og så vil det netop kunne styrke universitetet.
Men hvis der er tale om en institution, som ikke selv ved, hvor den vil hen, kan man selvfølgelig godt komme til at blafre, hvis man har snart den ene forskningsfond og snart den anden, men det er jo i og for sig op til institutionerne at være opmærksom på det.
Så kommer den næste diskussion, og det er spørgsmålet, om sponsorering skal være synlig og den skal være gennemsigtig.
Det er vi helt enige i.
Når så forespørgerne specielt nævner sundhedsområdet, er vi også enige om, at det nok er dér, at nogle har følt, at der kunne være mistanke om, at nogle måske var præget af, at de havde fået sponsorering fra et bestemt medicinalfirma.
Den mistanke vil vi ikke have skal sidde på nogen, og vi er navnlig meget kritiske, når det gælder hospitalernes finansiering, og det mener vi faktisk at der virkelig bør sættes fokus på.
Der er jo allerede en lov om videnskabsetiske råd, og om, at man skal vide, hvad det er, man afprøver i sådan nogle forsøg.
Så jeg vil understrege, at på den ene side ville vi aldrig være nået så langt i sundhedsforskningen, hvis ikke vi havde privat finansiering.
På den anden side er det vigtigt, at man sikrer, at der er den åbenhed, så vi ikke risikerer, at der i virkeligheden måske nogle gange kan skabes unødig mistanke om, at noget ikke er, som det burde være.
Derfor støtter vi også det forslag til vedtagelse og er medforslagsstillere.
Vi har i øvrigt også noteret os, at ministeren har lovet, at han vil gøre det på så ubureaukratisk en facon som muligt.
Det synes vi lyder vældig godt.
Så alt i alt, så tror jeg, at der kommer noget konstruktivt ud af den her forespørgselsdebat.