Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-25:
Da jeg vågnede i morges, tænkte jeg, at det her vel nok er en god dag for dansk socialpolitik, og den opfattelse har jeg bevaret gennem hele den lange dag.
Det er jo i realiteten en historisk dag.
Og kan man ikke se det på ordførerne, så kan man i hvert fald se på embedsmændene, at det er deres barn, vi holder over dåben i dag.
Der burde være tæt besat, men det er der ikke, sådan er det herinde i Folketinget.
Til gengæld har vi lavet noget, der er holdbart, og som rækker meget langt fremover.
Ikke en diskussionsklub, men et mere neutralt ord.
Det kom efter pres fra Enhedslisten, kan jeg huske.
Der lå et forslag, hvor man var nødt til at gribe til handling, så lavede vi en studiekreds, og så gik vi ind i nogle reelle forhandlinger, og jeg synes, de har været så utrolig gode.
Det var nogle meget fine forhandlinger hele vejen igennem, som medførte, at vi fik besvaret samtlige
de spørgsmål, vi har stillet.
Og det, jeg synes er helt utroligt, er, at man kan skrive så hurtigt i Socialministeriet, for når vi havde gjort en problemstilling klar, så tog vi en tår kaffe, og så lå det på bordet.
Så vidste vi, hvad det var, vi havde diskuteret, det er det, der har været så fint.
Det har været en usædvanlig god form, som vi har haft, men det betyder også, at når man ikke har medvirket i hele den lange proces, så vil man da stille en masse spørgsmål, og vi andre skal såmænd nok også blive ved, selv om vi har været så privilegerede, at vi har været med.
Det udvalgsarbejde, der kommer, bliver givetvis meget grundigt, men så er det jo heldigt, at man i ministeriet har svar på næsten alt, fordi det er lavet igennem den lange tid, så det behøver man ikke at skulle have fat på igen.
Og jeg vil gerne se dem, der kan finde en ny vinkel, det tror jeg bliver svært.
Det væsentlige ved det her er, at vi har brudt grundlæggende med opfattelsen af, hvilke mennesker der har behov for en førtidspension, bl.a. i erkendelse af, at det er arbejdet, det enkelte menneske identificerer sig ved.
I stedet for fokuserer man fremover på det enkelte menneskes evner og kvaliteter, det unikke ved det enkelte menneske.
Det er det bærende element i reformen, det er det, vi skal holde fast i.
Førtidspensionsreformen skal ses i den sammenhæng, at det er det rummelige arbejdsmarked, vi gerne vil skabe, og jeg er helt klar over, at det er en forudsætning for, at reformen kommer til at fungere.
Lovkomplekset fordeler sig på tre lovforslag, hvoraf de to første træder i kraft 1. juli 2001, og det er lov om fleksjob, ledighedsydelser og sagsbehandling samt lov om fleksydelse.
CD har i hele forhandlingsforløbet været optaget af at skabe en lovmæssig ramme om fleksjob, som vi har kaldt look-alike, fordi vi ville have, at det skulle ligge så tæt på det almindelige arbejdsmarked som overhovedet muligt, og det var ikke mindst for at få aflivet myten om et A- og et B-hold på arbejdsmarkedet, det synes vi var uholdbart.
Fleksjob bliver med reformen klart adskilt fra førtidspension, og til at varetage den formidling af
fleksjobbene har vi også haft en diskussion.
Vi blevet enige
om, at der bliver oprettet et antal formidlingsenheder, og de bliver et meget vigtigt led i virkeliggørelsen af det rummelige arbejdsmarked. At enhederne så kan oprettes i både offentligt og privat regi, det giver den fleksibilitet, der gør det muligt at indrette sig lokalt, som det nu er mest hensigtsmæssigt. Ledighedsydelsen synes jeg er en nyskabelse, og den har til formål at sikre en sammenhæng i systemet, så ingen, der har valgt eller er blevet indstillet til et fleksjob, sætter sig mellem to stole, og derved fjerner vi endnu et argument imod at påtage sig et fleksjob.
For at sikre en ensartet sagsbehandling landet over er der på baggrund af erfaringerne i et par kommuner skabt en helt ny model for sagsbehandling, og den skal ligge til grund for hele lovkomplekset.
Og igen er det den enkeltes ressourcer og evner, man fokuserer på. Men den egentlig ændring i pensionsloven, den, som i dag hedder lovforslag nr. L 137, træder først i kraft år 2003, idet kommunernes sagsbehandlere først skal på kursus i sagsbehandlingsmetoden.
Det, der fra min side især fremhæves ved loven, er forenklingen af ydelsessystemet, styrkelsen af retssikkerheden og en alderspensionering gennem ATP med mulighed for at tegne en favorabel tillægspension. Retssikkerheden betyder bl.a., at den borger, der er indstillet til pension, selv kan følge hele sagsbehandlingen; der bliver gennemsigtighed i det, og man får retskrav.
Forenklingen ligger i, at der nu kun er ét ydelsesniveau i pensionsloven, og at de handicapkompenserende ydelser nu er klart skitseret og lagt over i serviceloven.
Der har vi lagt rigtig mange kræfter i fra CD.
Vi har oven i købet haft det med til en finanslovforhandling for et stykke tid siden, fordi vi var klar over, at der blev penge tilovers, da vi ændrede på lovgivningen om aldersgrænsen for folkepension.
Der var jeg så letsindig på CD's vegne at give førtidspensionisterne et løfte, da de var inde og besøge os, nemlig at jeg har stor forståelse for, at udsagnet, at man ikke bliver rask, fordi man fylder 67 år, ikke blev løftet af, fordi grænsen blev 65 år, tværtimod. Der var kun én enkelt fornuftig løsning, og det var en alderspension, det vil sige, at den ATP-pension, man har i dag, som man kan tilslutte sig frivilligt, den bliver udbygget, forbedret og obligatorisk, så man på den måde kan sikre sig, at alle bliver dækket. Derudover bliver der som noget nyt, og det synes jeg
er utrolig godt, tilbud om at tegne en tillægspension på de vilkår, vi kender fra pensionskassernes ordninger.
Det er en meget fordelagtig pension, ikke alene hvad betingelserne angår, men da også med hensyn til fordelingen af indbetalingen og særlig den ydelse, som man får sidst. Så jeg synes, der er rigtig god grund til at glæde sig over, at reformen i dag er til førstebehandling, men det ville ligge mig meget på sinde, at det var et samlet Folketing, der stemte for den til sin tid, for reformen må godt blive langtidsholdbar.
Det betyder så også, at vi under udvalgsarbejdet må tage den tid, der skal til, for at gå samtlige hjørner igennem, sådan at vi også, synes jeg, særlig os fra det her hus sammen med pressen kan skabe en forståelse for, hvad det er, vi gerne vil.
Det er jo ikke noget, der skal være dårligt for mange.
Tværtimod.
Det kan være, der er få steder, hvor vi bliver nødt til at rette loven ind, men for de fleste vil det her være en ufattelig god reform.