runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-20:
Jeg ville da ønske, at det, hr. Kramer Mikkelsen siger, var helt rigtigt, men det er der desværre meget der tyder på at det ikke er.
Jeg har gået tallene efter fra de tilsagn, der er givet til almene familieboliger i 2002, for så vidt angår Københavns og Ferderiksberg Kommuner, og de tal, jeg står med her, siger 156 tilsagn, mens der f.eks. i Nordjyllands Amt var 377 tilsagn, altså næsten tre gange så meget.
Så der er ikke noget, der tyder på, at der er gang i det med byggeriet.
Og så har vi jo fået at vide i undersøgelser, at de unge strømmer til København og Århus.
Det er ikke en udvikling, vi synes er heldig, vi så gerne, at det blev meget mere jævnt fordelt ud over landet, men det er jo en kendsgerning, og de efterspørger små boliger - er det ikke rigtigt? - og dem vil man så nedlægge.
Det hænger ikke sammen.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-02-20:
Jo, men alle boliger i København er nødvendige; det er boliger jo generelt, kan man jo sige.
Nu ved jeg, fordi jeg selvfølgelig har gode kilder på Københavns Rådhus, at Enhedslisten ikke har været med i den boligaftale, som er indgået på Københavns Rådhus.
De valgte at stå uden for en bred boligaftale, som kollegaerne på venstrefløjen indgik; SF og Socialdemokratiet indgik den med CD og i øvrigt Dansk Folkeparti på Københavns Rådhus.
Det må vi sige er en bred politisk aftale.
VK var ikke med, men det var formentlig ud fra nogle andre forudsætninger end Enhedslistens.
har tænkt sig at bygge i den samme periode
Der er jo ingen som helst logik i det her, hvis ikke man nævner, at der i den samme periode tænkes påbegyndt en række større familieboliger.
Det er jo planen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-20:
Ja, medmindre hr. Anders Samuelsen modsiger mig, må jeg tolke hans besvarelser sådan, at han lægger sig i samme position som fru Helle Sjelle, og det er så, hvad der kan opnås med hensyn til Det Radikale Venstre i dag.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-02-20:
Så skal vi til det igen.
Så langt så godt.
Men det er Socialdemokraternes opfattelse, at dette her forslag vil fastlåse boligstrukturen i de kommuner, hvor der netop er behov for ændringer.
Det er netop i de store byer, der er et enormt behov for familieboliger, og derfor er det ejendommeligt, at Enhedslisten vælger at komme med sådan et forslag.
I en tid, hvor det fyger i luften med det ene ideologiske korstog efter det andet mod den almene boligsektor i det her land, hvor der er et skrigende behov for, at der bliver bygget flere boliger, undrer vi os hos Socialdemokraterne over et forslag af denne karakter.
Den tidligere SR-regering fremsatte en række forslag på byggeområdet, som kunne få gang i byggeriet og få gang i mere byfornyelse.
Det burde Enhedslisten sådan set koncentrere sig om.
Der er ikke behov for mindre byfornyelse i det her land, men der er stadig behov for en stor indsats rundtomkring i landets kommuner.
I bemærkningerne til forslaget gøres Københavns Kommune, som ministeren også var inde på, til den helt store skurk, hvilket efter min opfattelse er helt urimeligt, idet København har løftet en kæmpe opgave. København har lidt over 136.000 boliger på et eller to værelser, hvilket er halvdelen af alle boliger i byen.
Halvdelen af alle boliger i København er på to værelser eller mindre, og det er en boligstruktur, som selvfølgelig ikke er passende i forhold til behovet.
I resten af hovedstadsregionen er vi nede på, at det kun er en fjerdedel af boligerne, som udgøres af lejligheder på to værelser eller mindre.
Siden 1992 er antallet af små boliger i København faldet med 2.400, og det er primært på grund af byfornyelsen.
Det er jeg med til at påtage mig et centnertungt ansvar for, det skal jeg skynde mig at sige, jeg sad i Københavns Borgerrepræsentation, jeg var formand for Københavns Byfornyelsesselskab, og jeg er glad for den udvikling, som er sket.
Fra 1992 til 2001 er der gennemsnitligt sammenlagt 725 boliger pr. år.
Det har givet 360 familieboliger.
Tallet 5.000 nævnes, jeg synes det er vanskeligt at nå det tal.
Boliger nedlagt som følge af sammenlægninger udgør i Københavns Kommune 1 promille af den samlede boligmasse i København.
Enhedslisten har ret i, at der nedlægges boliger ved sammenlægninger, det er jo vanskeligt at komme uden om.
I København er boligstrukturen af en sådan karakter, at det er behovet; der er alt for mange små og utidssvarende boliger i København.
De planer, Københavns Kommune har lagt,
er tilsyneladende at tilvejebringe flere større boliger til de mange børnefamilier, der står og venter på en egnet bolig.
Strategien er, at det skal ske via lejlighedssammenlægninger og selvfølgelig via nybyggeri.
Det mener Socialdemokraterne er den rigtige kurs.
Svend Auken (S), 2003-02-20:
Vi skal stemme om en vedtagelse, og som jeg kan høre, kommer hele Folketinget til at stemme for den, og det synes jeg er godt.
af fru Aase D. Madsen
Så har jeg prøvet at få fru Helle
Sjelles, men hun har graciøst, synes jeg, forstået at balancere mellem Scylla og Charybdis i denne her situation.
Nu vil jeg gerne spørge hr. Anders Samuelsen: Er han enig med fru Aase D. Madsen og dermed flertallet af Folketinget?
Eller er han enig med hr. Kim Andersen?
Og hvis jeg forsigtigt må minde hr. Anders Samuelsen om, at den tidligere regerings politik klart var, at det danske samfund skulle have større andel af værdierne derude, fordi vi stod i en helt ekstraordinær situation.
Dels var skatterne helt utilsigtet blevet sat ned i 1978, også på Nordsøen, og dels var udsigterne til gevinst så ekstraordinært store, at ingen regering kunne lade det ligge.
Vi foretrak en anden vej end skattevejen, jeg har stadig væk præference for den vej.
Men jeg vil bare gerne spørge hr. Anders Samuelsen: Er han enig med fru Aase D. Madsen eller hr. Kim Andersen i deres udlægninger?
Lissa Mathiasen (S), 2003-02-20:
Jeg takker for denne gestus fra Enhedslistens side for at hjælpe os.
Nej, vi har heller ikke svaret.
Havde vi haft det, var vi kommet med det for længe siden, for hr. Keld Albrechtsen ved jo lige så godt som os, at det faktisk er en diskussion, som desværre har kørt gennem de sidste mange år.
Man kan spørge, hvad der er den rigtige model.
Vi holder fast i det kommunale selvstyre, men man kan jo godt undre sig over - måske ikke i Gentofte, men mange andre steder - hvorfor det kan være, at vælgerne ikke bruger boligpolitikken langt mere aktivt ved et kommunevalg, end vi har set tilfældet er.
Hvorfor kan det være, at man ikke i langt højere grad har den på dagsordenen?
Vi betragter boligpolitikken som værende en afgørende del af hele velfærdspolitikken, og set i den sammenhæng burde man egentlig, når man som vælger stemmer ved kommunevalget, være dybt opmærksom på, om ens kommune også lever op til det, man rent faktisk må forvente af den pågældende kommune - også Gentofte.
Anders Samuelsen (RV), 2003-02-20:
Det er ikke svært at svare på, og svaret er, at jeg er enig med fru Marianne Jelved.
Det er måske derfor, hun gentagne gange er blevet kåret som Danmarks suverænt mest troværdige politiker.
Det mener jeg sådan set også er helt afgørende i forhold til den vedtagelse, der er lagt frem her i dag.
Alle veje skal undersøges, og når vi så har fået en redegørelse over, hvilke veje der er mulige, må vi vurdere, hvilke veje der er rimelige at tage, når man samtidig holder fast i, at man skal bevare sin troværdighed.
Kim Andersen (V), 2003-02-20:
Jeg vil gerne herfra sige, hvad jeg har sagt til hr. Anders Samuelsen, at jeg i hovedtræk og i meget lange passager af hr. Samuelsens indlæg heroppefra er ganske enig i de ræsonnementer og overvejelser, hr. Samuelsen gav udtryk for.
Og det vil jeg gerne takke for.
Dernæst vil jeg gerne stille hr. Samuelsen det spørgsmål, om ikke også hr. Samuelsen synes, det er en lille smule mærkeligt, når vi nu, som den socialdemokratiske ordfører hævder, har så ekstraordinært store gevinster på Nordsøen, at ingen regering vil kunne lade disse forhold ligge uændret, at den tidligere SR-regering netop lod disse forhold ligge uændret. Man har givetvis haft mange drøftelser med sig selv og hinanden, men intet er ført frem her til Folketinget.
Men det skyldes måske en række af de svar, som tidligere socialdemokratiske skatteministre og miljø- og energiministre har afgivet, som faktisk er i overensstemmelse med, hvad man selv har anvist, der var en rimelig forrentning på Nordsøen og så det, der rent faktisk har kunnet opgøres at være af forrentning på Nordsøen.
Anders Samuelsen (RV), 2003-02-20:
Ja, det kan man konkludere, som hr. Keld Albrechtsen gør.
Det er rigtigt.
For at komme tilbage til udgangspunktet så er det rigtigt, at der kan konkluderes det, der kan konkluderes, når der tages hensyn til radikal troværdighed.
Sådan er det.
Og til hr. Kim Andersens spørgsmål om, hvorfor den tidligere regering ikke gjorde yderligere, når nu bl.a. Socialdemokraterne står bag ved det stormløb, som vi ser i øjeblikket, vil jeg egentlig bare sige, at jeg da er helt overbevist om, at den tidligere regering også gjorde, hvad den kunne for at finde løsninger.
Så blev man afbrudt i arbejdet, og der kom ny regering til, og sådan er det.
Derfor synes jeg da, det er helt legitimt, at man stadig væk forfølger - med det toneleje, man nu engang vælger fra de enkelte partiers side - den målsætning, man også havde, da man sad i regering.
Så det ser jeg ikke noget problem i.
Svend Auken (S), 2003-02-20:
Der kan have været uenighed om mange ting, men jeg erindrer ingen uenighed i den tidligere regering.
Vi lagde vægt på at få del i de værdier, der var skabt derude.
Vi sagde, at vi foretrak, at staten kom ind i selve konsortiet frem for skattevejen, og det er stadig væk min holdning, at det er den rigtige vej.
Men ingen regering kan vel - og det vil jeg spørge hr. Samuelsen om - ved udsigten til et meget stort trecifret milliardbeløb i gevinster, med alle de problemer vi i øvrigt har, undlade at sige, at der må samfundets andel blive større.
Når der opstår nye situationer, skal man selvfølgelig også kunne revurdere.
Og der er jo mange flere partnere end bare DUC involveret i Nordsøen nu.
Må jeg minde hr. Anders Samulsen om, at den engelske regering for ikke længe siden rent faktisk skærpede beskatningen med præcis disse argumenter i forhold til Nordsøen, og de havde jo nøjagtig de samme troværdighedsønsker, som den tidligere socialdemokratiske/radikale regering havde.
Anders Samuelsen (RV), 2003-02-20:
Jeg er stadig væk enig i, at det er væsentligt, at staten hele tiden ser sine aftaler efter og sørger for at optimere mulighederne for at få den del af et udbytte, det er rimeligt at forlange.
Men man skal hele tiden holde det op imod, at man bevarer sin troværdighed, og det inkluderer bl.a., hvordan man ville have forholdt sig, dersom det hele var faldet til jorden i Nordsøen.
Ville man så være kommet rendende med kæmpestore trillebøre fyldt med milliarder for at dække de kæmpemæssige underskud, som måtte være opstået derude?
Det skal jo holdes op imod det.
Man kan ikke på den ene side komme rendende, når der er kæmpemæssige overskud og sige: Hov, hov, det blev meget bedre, end vi havde regnet med, og på den anden side holde sig tilbage den dag, hvor der viser sig at være kæmpemæssige underskud. Så det er i bund og grund et spørgsmål om at sigte
efter at få så gode, så fornuftige, så langsigtede og så rimelige aftaler på plads som overhovedet muligt, som samtidig sikrer, at man får optimeret mulighederne for at få så meget som muligt ud af de kommende aftaler også
Kim Andersen (V), 2003-02-20:
Jeg er meget glad for de nuancer og den afbalancerede fremstilling, som Det Radikale Venstre bidrager med til denne debat.
Jeg synes, det er meget positivt i forhold til den meget opportunistiske, misundelsesagtige attitude, der har præget Socialdemokratiets ageren i denne sag - jeg sagde ikke også i denne sag - så meget desto mere som der jo foreligger en række svar fra socialdemokratiske ministre af relativt ny dato.
Derfor vil jeg gerne spørge, om ikke hr. Anders Samuelsen er enig med mig i, at når den tidligere socialdemokratiske skatteminister hr. Frode Sørensen den 25. juni 2001 til Folketinget på baggrund af oplysninger indhentet fra miljø- og energiministeren i svar fra Energistyrelsen oplyser, at olieselskaber forventes at skulle have en realforrentning i størrelsesordenen 10-15 pct., og når skatteministeren så senere oplyser i et svar, at Skatteministeriet i en prognose har kunnet opgøre, at i perioden 1962-2012 vil forrentningen kunne beregnes til at være 11 pct., ja, så er der altså ikke tale om noget pludseligt; der er ikke tale om noget urimeligt; der er ikke tale om noget, som den socialdemokratisk ledede regering ikke også kunne have forholdt sig til.
Anders Samuelsen (RV), 2003-02-20:
To korte ting: Misundelse eller ikke misundelse: Jeg kan da godt blive misundelig over ikke at være i stand til at tjene helt så mange penge, som der er nogle, der kan ude på Nordsøen.
Så jeg synes sådan set, det er meget legitimt, at man kan blive misundelig over det.
Det har jeg ikke noget problem med.
Den anden polemik om, hvem der har sagt og skrevet og svaret hvordan og hvorledes, vil jeg altså nødig blande mig i.
Morten Homann (SF), 2003-02-20:
Nordsøolien udgør en værdi.
Det er der selvfølgelig meget, der gør, men ikke så meget af den størrelsesorden.
Det, der er hele forskellen i forhold til alle mulige andre brancher, som findes i det danske samfund, er, at det er vores fælles undergrund, som udgør hovedparten af værdien.
Derfor er det også både rimeligt og nødvendigt, at man har en særlig beskatning eller bruger andre værktøjer, sådan at en stor del af den værdi også kommer fællesskabet til gode. Det er pudsigt nok også den erkendelse, som man er kommet frem til i vores nabolande.
I Danmark derimod har vi lavet, hvad man kunne betegne som verdens tåbeligste skat, som på nær 4 år aldrig nogen sinde har givet provenu, på trods af at afkastningsgraden er rekordhøj på nordsøolien.
På den måde er det danske samfund blevet snydt for milliardindtægter fra olieudvindingen, og det er sket i årtier.
Specielt lige nu er afkastet af nordsøolien rekordstort.
Det er samtidig med, at vi har brug for pengene, både til vores velfærdssamfund her i Danmark og til at skabe en mere retfærdig global udvikling.
Der er ikke noget som helst juridisk til hinder for, og det har økonomi- og erhvervsministeren meget klart bekræftet, at vi kan ændre beskatningsformen.
Der er ikke noget i de nuværende koncessioner, som forhindrer, at man ændrer beskatningsformen.
Derfor er det nødvendigt at lave en reform af oliebeskatningen.
Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at det ikke er noget, som skal ske i 2012 eller 2022 eller på et eller andet tidspunkt ude i fremtiden, nej, det er noget, vi har brug for at gøre nu inden for den allernærmeste fremtid.
Jeg synes, det er vigtigt, at man ikke deponerer sin beslutningsdygtighed i hænderne på de olieselskaber, som sidder på den anden side af bordet i de her forhandlinger, som selvfølgelig har en meget legitim interesse i at betale så lav skat som muligt.
Det er klart;
det er selvfølgelig det, de vil forsøge.
Men vi er sat i verden, og vi sidder her
for at varetage det danske samfunds fælles bedste og prøve at finde den bedste fælles løsning for de store fælles værdier, som ligger i nordsøolien.
Derfor vil SF lægge meget stor vægt på, at der findes en løsning, hvor samfundet får en markant større del af den indtjening, der ligger i vores fælles undergrund, og som pumpes op af Nordsøen.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-20:
Hr. Keld Albrechtsen startede sit indlæg med at sige, at kunne vi få en forbedring, var Enhedslisten klar og med til at tage den. Hvis hr. Keld Albrechtsen havde levet op til det, skulle vi ikke stå og diskutere hele Enhedslistens boligpakke.
Så havde Enhedslisten jo været med i den fremragende boligpakke, som regeringen allerede har fået vedtaget.
Om dagens forslag til vedtagelse vil jeg sige, at regeringen støtter det.
Her vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at afkastningsgraden er et mål for det økonomiske resultat i et bestemt år.
Det er et øjebliksbillede, hvorimod de 15 pct. jo er den forventede realforrentning af en projektinvestering over den samlede levetid, f.eks. 25 år, når vi taler om Nordsøen.
Det er faktisk tal, som den tidligere regering også havde.
Det var ikke lige de samme procentsatser, men så vidt jeg erindrer, var det den tidligere skatteminister hr. Frode Sørensen, der også om den første periode fra 1962 til omkring år 2000 sagde, at der havde været en forrentning på omkring 9 pct.
Den kunne anslås til at blive lidt højere.
Jeg er meget enig med hr. Svend Auken i, at det er indvindingen af olie frem til 2012, der giver den store volumen.
Der er ingen, der ved, hvor meget der kan indvindes derefter.
Vi ved, at aktørerne på Nordsøen bliver dygtigere og dygtigere, men alligevel er det usikkert, hvor meget der kan indvindes.
Jeg vil gerne i dag sige, at jeg under min ordførertale slog fast, at regeringen har et skattestop, som vi agter at holde.
Regeringen har ingen planer om at ændre beskatningen for de eksisterende tilladelser til at efterforske og producere olie og gas i Nordsøen.
Det er selvfølgelig noget, jeg står ved. Jeg kan så også høre, at der er et andet flertal her, som, hvis det nu ikke går, som det gerne skulle, kan finde på at foretage sig noget andet.
I den anledning har jeg svaret på en række spørgsmål, også fra hr. Keld Albrechtsen, om de muligheder, der rent juridisk er for at gå om bord i nye opkrævninger.
Så det behøver vi ikke at diskutere her i dag.
De muligheder er jo til stede.
Jeg synes nok, at hr. Anders Samuelsens indlæg fortjener en bemærkning.
Hr. Anders Samuelsen sagde noget om, at det, der foregår i Nordsøen, ikke er for tøsedrenge, at det er risikofyldte investeringer, og at det er rimeligt at vurdere de veje, der er.
Det er så det, regeringen gør med det forslag til vedtagelse, der ligger.
Jeg er et langt stykke ad vejen enig i de bemærkninger, der i øvrigt kom fra hr. Anders Samuelsen.
Vi har nu et forslag til vedtagelse, som forhåbentlig kan godkendes af hele Folketinget, om, at vi skal undersøge de muligheder, der ligger.
Jeg kan også sige, at jeg er meget enig i de bemærkninger, der kom fra fru Aase D. Madsen om, at det skal foregå i en god tone.
Det skal være afbalanceret.
Vi skal se på et rimeligt provenu, og vi går da fra regeringens side gerne ind i de drøftelser for at se på de forhold, der gælder frem til 2012, og om der er mulighed for at få en aftale på det område.
Men vi vil også lægge os i selen på det område.
Svend Auken (S), 2003-02-20:
Jeg er meget tilfreds med det, som økonomi- og erhvervsministeren sagde, og jeg glæder mig over, vi har et enigt Folketing.
Det synes jeg er vigtigt at holde fast ved, og det skal regeringen selvfølgelig være opmærksom på.
Jeg stillede faktisk i mit indlæg økonomi- og erhvervsministeren et spørgsmål.
Det eneste sted, hvor der er en begrænsning på, hvad vi kan gøre rent beskatningsmæssigt, er på naturgassen, hvor der, dengang der var monopoler både på udvindingssiden og på aftagersiden, blev indgået en i øvrigt meget rimelig aftale om, at i tilfælde af skatteforhøjelser kunne det væltes over på DONG.
Er, og det går jeg ud fra han er, økonomi- og erhvervsministeren ikke enig med mig i, at en sådan aftale er klart uforenelig med et fuldstændigt liberaliseret gasmarked?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-20:
Jeg vil gerne sige til hr. Svend Auken, at vi alle sammen er bekendt med de overvæltningsklausuler, der findes, og dem vil vi selvfølgelig respektere.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-20:
Jeg vil gerne sige tak for debatten og også tak for de besvarelser, som ministeren er kommet med undervejs.
De burde måske i virkeligheden rundsendes.
Det vil jeg gerne sige tak for.
Ministeren har medvirket til, at vi fik et klart grundlag for debatten.
Efter min mening er der i dag tale om et politisk gennembrud for en sag, som vi fra Enhedslistens side år efter år har arbejdet på at få i gang.
Nu har vi i dag fået hul på bylden.
For første gang bliver det besluttet, at vi nu skal i
gang med at ændre på beskatningen af de nuværende koncessioner
Det forslag til vedtagelse, som et enigt Folketing om lidt - sådan som det ser ud - vil stemme for, indeholder jo netop ordet nuværende.
Det er helt afgørende.
Det er naturligvis også helt afgørende, som ministeren var inde på, at der eksisterer et andet flertal i Folketinget, som, hvis forhandlingerne ikke giver et tilfredsstillende resultat, vil være indstillet på at gå videre.
Så jeg vil gerne sige tak til alle partiernes ordførere
og til ministeren for deres indsats i debatten.
Vi vil fra Enhedslistens side naturligvis holde meget øje med, hvordan regeringen vil følge det op.
Derfor vil vi med meget stor interesse følge, hvordan ministeren nu vil føre disse forhandlinger, og se frem til den redegørelse, som Folketinget skal have til oktober.
Det bliver forhåbentlig en redegørelse, der vil gøre, at befolkningen kan se frem til, at vi i 2004 kan få en øget beskatning af nordsøolien.
Det ligger nu inden for praktisk rækkevidde, at et sådant resultat kan opnås.
Hvis det bliver tilfældet, synes vi i Enhedslisten, at vi har haft en god dag med den her debat.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-20:
Forslaget fra Enhedslisten, som vi i dag skal behandle, går ud på, at kommunalbestyrelsen ved sammenlægninger af boliger i forbindelse med byfornyelse skal sikre, at der opføres en bolig af tilsvarende størrelse som erstatning for den nedlagte bolig.
Som baggrund for lovforslaget anføres, at kommunerne i forbindelse med byfornyelse har nedlagt mange små lejligheder, og Københavns Kommune skulle være en af synderne. Jeg kan sige om den sag, at vi jo her i Folketinget har vedtaget en boligpakke i december måned.
Vi kan allerede nu i dag notere os, at der bliver bygget mange flere boliger, end vi egentlig havde regnet med.
Det er familieboliger, det er ældreboliger, det er boliger til unge studerende.
Det er vi ret godt tilfredse med.
Det er måske også derfor, Enhedslisten i dag med deres forslag ønsker at gøre opmærksom på, at de også har en politik på området, idet man valgte at stå uden for en ganske udmærket boligpakke i december måned.
Men med hensyn til den konkrete problemstilling omkring nedlæggelse af små boliger kan jeg oplyse, at der lovgivningsmæssigt er taget hånd om den husstand, som mister sin bolig som led i byfornyelsen.
Husstanden har således krav på at få anvist en bolig af passende kvalitet, udstyr og beliggenhed.
Erstatningsboligen skal enten have et rum mere end antallet af husstandsmedlemmer eller samme rumantal som den tidligere bolig.
Husstanden har adgang til én gang at afvise den tilbudte erstatningsbolig, uanset om boligen opfylder de nævnte krav.
Husstanden kan således afvise den først tilbudte erstatningsbolig uden at skulle anføre nogen begrundelse. Såfremt der bliver tale om en højere leje, gives der efter reglerne i lov om individuel boligstøtte økonomisk kompensation, som aftrappes over en årrække på 4 eller 9 år afhængig af husstandens indkomst.
Herudover har husstanden i 1-2 år efter anvisningen ret til at få tilbudt en anden erstatningsbolig.
Husstanden har fortrinsret til boliger, der anvises i husstandens tidligere bykvarter.
For det første ligger der altså nu en række gode tilbud
om at opføre nye boliger til familier og studerende
, så vi tilfører kommunerne flere boliger.
For det andet har vi et regelsæt, som effektivt beskytter den husstand, som må fraflytte sin bolig og skal genhuses som følge af byfornyelsen.
Endelig er der grund til at understrege, at beslutning om nybyggeri må tages med udgangspunkt i de lokale forhold med hensyn til boligmasse, beboersammensætning og det fremtidige behov for boligforsyning.
Disse beslutninger tages derfor bedst af de private investorer og også af kommunerne.
På den baggrund finder jeg, at der ikke er behov for at pålægge kommunerne pligt til at sikre opførelse af nye boliger i forbindelse med byfornyelse.
Jeg må derfor på regeringens vegne afvise Enhedslistens forslag.