Pia Kristensen (DF), 2003-11-07:
Forslaget er i revideret form en delvis genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 72 fra folketingssamling 2002-03.
Selv om dette forslag er mere afgrænset end det oprindelige, vil Dansk Folkeparti fortsat sætte spørgsmålstegn ved, om det virkelig står så sløjt til med børns og unges rettigheder, hørings- og klagemuligheder.
Allerede i dag har vi Ombudsmanden, Børnerådet og børnetelefonen. Lovgivningsmæssigt er der på flere områder bestemmelser om høring af børn, før der træffes afgørelser. I folkeskoleloven er der bestemmelser om, at eleverne skal være repræsenteret i skolebestyrelserne med stemmeret, i lov om social service er der regler om, at kommunerne skal etablere dagtilbud, der giver børnene mulighed for medbestemmelse og medansvar, og børn og unge skal sikres indflydelse på indholdet i kommunernes klubtilbud til større børn og unge.
Der eksisterer altså allerede både klage- og høringsmuligheder samt børne- og ungeindflydelse.
I flere kommuner har man oprettet børnebyråd og ungeråd, og i Dansk Folkeparti ser vi gerne, at det bliver udbredt til alle landets kommuner, for det er gode eksempler på børnedeltagelse og -inddragelse. Dansk Folkeparti er ikke enig med SF i, at børns vilkår i dagens Danmark generelt er så ringe endda.
De fleste børn er fra fødslen omgivet af en hel masse mennesker, der vil dem det godt, af forældre, pædagoger og skolelærere.
Der har aldrig været mere opmærksomhed om børns velbefindende, end der er i dag.
Børn tvangsfjernes, hvis der er mistanke om dårlig trivsel og utrygge opvækstvilkår.
Så der eksisterer allerede veludviklede omsorgs- og tilsynsforanstaltninger.
I Dansk Folkeparti lukker vi ikke øjnene for, at der er børn og unge, der mistrives.
Lad mig nævne problemer med den negative sociale arv og den svingende kvalitet i anbringelser af børn uden for hjemmet.
Derfor er vi også positive over for den udtalelse, socialministeren kom med under førstebehandlingen af beslutningsforslag nr. B 141, nemlig at det var planlagt at foreslå en afdækning af børns klagemuligheder i konkrete tilfælde og børns kendskab til eksisterende muligheder, og at afdækningen skal ske i et samarbejde mellem ministeriet og Børnerådet.
Vi ser også frem til nogle positive drøftelser i arbejdet med en anbringelsesreform.
Det er hverken i barnets eller forældrenes tarv, at et barn anbringes uden for hjemmet på et for spinkelt grundlag, og det er slet ikke i barnets tarv, hvis anbringelsesstedet ikke er det rette fra første færd.
Langt de fleste forældre er gode forældre, som er sig deres ansvar bevidst.
Vi mener, at det først og fremmest er forældrenes opgave at opdrage deres børn, at indlære den sociale adfærd via daglige gøremål.
Det er forældrene, der skal lære deres børn, hvordan man begår sig i livet, lære dem høflighed og give dem forståelse for andre menneskers problemer.
Vi tror på, at børn skal have faste rammer.
Det er
forældrene, som skal sætte rammerne, for det kan børn ikke selv, slet ikke små børn.
Inden for de faste rammer skal selvfølgelig være omsorg, tryghed og opmærksomhed, og børn skal selvfølgelig have lov til at have deres egen mening om tingene.
Vi voksne skal være lyttende og vise interesse, men inden for rammerne, for ellers flyver børn rundt som forvildede fugle og ved hverken, om de skal frem eller tilbage.
Vi har fuld tillid til, at forældre træffer beslutninger på baggrund af reel viden om børnenes egne ønsker og deres oplevelser af problemer og behov, så vi mener ikke, at der er grund til at lovgive og lave faste regler på et sådant område.
Børn i dag har stemmer, som voksne kan høre. Som det fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, har socialministeren iværksat en afdækning af børns individuelle klagemuligheder og børns kendskab til disse, og dette arbejde forventes afsluttet i løbet af denne måned.
I Dansk Folkeparti synes vi, det er positivt med den undersøgelse, og vi vil afvente resultaterne af den, og derfor afviser vi dette forslag.