runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Jeg er meget tilfreds med, at ministeren lever op til det, der står i gældende lovgivning, nemlig at vi skal have evalueret det forlig, vi har om 10. klasse.
Det er fint.
Men jeg håber også, ministeren så vil lade den evaluering køre, og at det ikke er en evaluering, hvor resultatet er givet på forhånd. Jeg har fuld forståelse for, at ministeren vil leve op til det, der står i grundlaget for reformen fra 1998 om 10. klasse, men det må også være sådan, at ministeren deler den opfattelse, som vi andre har, nemlig at vi også må undgå, at vi har for meget frafald i de efterfølgende ungdomsuddannelser. Vi må altså sørge for, at vi kan bruge 10. klasse også til dem, der har behov for det til en modenhedsafklaring, hvor de får truffet det rigtige valg, så vi undgår, at de spilder mange år efterfølgende på det forkerte ungdomsuddannelsesvalg.
Så jeg håber, ministeren også vil inddrage det perspektiv i sine evalueringsbestræbelser og i de konklusioner, der skal drages af evalueringen.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Bl.a. på baggrund af nogle af ministerens udtalelser til diverse fagblade er der inden for uddannelsesverdenen opstået en vis betænkelighed ved, hvilke metoder regeringen kunne forestille sig at anvende til at bringe antallet ned.
Det er der bl.a. inden for den frie skoleverden, hvor man er bekymret for, at en metode til at regulere antallet af 10. klasses elever på efterskoler kunne blive, at man ville sætte prisen op.
Jeg vil godt høre, om det er en tanke, som er overvejet i regeringen.
Det svarer ikke helt til det, ministerens parti tidligere har meldt ud, da man var i opposition.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Som jeg nævnede i min besvarelse, har jeg ikke noget konkret svar på det her og nu i dag.
Og der synes jeg, at vi må konstatere, at det, som var målet med vedtagelsen af loven i 1999, som i øvrigt blev vedtaget af et bredt flertal i Folketinget, ikke er nået fuldt ud.
Derfor synes jeg, vi har en forpligtelse til at se på, hvordan vi kan nå det, som også var målet tilbage i 1999.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Jeg er blevet mere klar over, hvad det er, regeringen forestiller sig
, men det, som jo så alligevel efterlader et spørgsmål, er: Hvordan vil man sikre, at det dér særlige behov tilgodeses, og hvem er det, der skal sikre det?
Jamen det er jo en måde at kvalificere nogle på.
Eller forestiller man sig f.eks., at det er forældrene og børnene selv, de unge selv, der skal træffe beslutningen?
Det, der ligesom ligger i regeringens udspil, og som kan siges i et vist omfang også indeholdes i den eksisterende lovgivning, er en tanke om, at samfundet skal styre de unges valg.
Men når de unge vælger noget andet efter samråd med forældre, vejledere osv., er det vel et spørgsmål, om det ikke kan være, at de unge i og for sig er kloge nok til selv at træffe beslutning om, at de ud fra et modenhedssynspunkt, ud fra at ville styrke sociale og personlige kompetencer gerne vil have et ekstra år.
Så mit spørgsmål er: Hvordan er det, regeringen helt konkret vil ændre den nuværende lovgivning
, hvis der nu stadig væk er 60 pct., der vælger at tage 10. klasse med?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Vil ministeren uddybe sit svar på spørgsmål nr. S 1718 om, hvordan regeringen vil »arbejde på, at 10. klasse målrettes de elever, der har særligt behov for at få et ekstra år i folkeskolen for at kunne gennemføre en ungdomsuddannelse«?«
Skriftlig begrundelse
Det fremgår af punkt 10 i regeringens »10 skridt mod en bedre folkeskole«, at regeringen vil »arbejde på, at 10. klasse målrettes de elever, der har særligt behov for at få et ekstra år i folkeskolen for at kunne gennemføre en ungdomsuddannelse«, men det fremgår ikke af ministerens svar på spørgsmål nr. S 1718, hvad regeringen mener med »særligt behov«, og hvordan regeringen mener, at 10. klasse skal eller kan målrettes mere, end det allerede sker.
Det fremgår ikke, om regeringen forestiller sig ændringer i loven om 10. klasse, eller om regeringen forestiller sig ændringer for specielt de frie grundskoler og efterskolernes 10. klasse.
Derfor forekommer en uddybning og en nærmere præcisering spørgeren relevant.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Det er udbud og efterspørgsel, der vil harmonere bedre.
Det vil sige, at dér, hvor der er behov, inden for de områder, hvor der er behov, vil der også være et udbud.
Så vil jeg bare sådan lige for en ordens skyld minde både hr. Frank Jensen og også hr. Jens Peter Vernersen om, hvad det rent faktisk er, regeringen lægger op til at der skal ske på det her område.
Det er jo ikke en generel deltagerbetaling på 750 kr. pr. kursusuge, sådan som man kunne få indtryk af, når man lytter til det, hr. Frank Jensen var inde på.
Det vil være sådan, at en tredjedel af de uddannelser, som finansieres af Arbejdsmarkedets Uddannelsesfond, vil blive pålagt deltagerbetaling, en deltagerbetaling, der vil variere fra 400 kr. til 750 kr.
En række områder er således fuldstændig fritaget for deltagerbetaling.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-24:
Jamen det er jo helt utrolige udtalelser, der kommer fra undervisningsministeren, også her i sidste omgang, nemlig om denne styringsmekanisme, at der kun er behov for at uddanne dem, som virkelig vil betale disse 750 kr.
Det, der er behov for, og det må undervisningsministeren vel også i det mindste erkende, er jo rent faktisk, at flere bliver uddannet.
Det er mig fuldstændig ufatteligt, at landets undervisningsminister accepterer, at færre skal uddannes, når samfundet - og ikke mindst fremover -
vil efterspørge endnu flere uddannede, endnu flere, der kan tingene.
Det er da ganske almindelig kendt, at det, der bringer folk i arbejde, bibeholder arbejdet, er at uddanne, ikke det modsatte.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Jamen sammenhængen er ene og alene den, at vi tror på, at vi hermed får kvalificeret efterspørgsel, det vil sige, at de kurser, som der reelt er behov for, også vil blive oprettet.
Dernæst tror vi også på, at det vil være med til at styrke kvaliteten i efteruddannelsestilbuddene, for alt andet lige tror jeg på, at når man skal have penge op af lommen, vil man også være tilbøjelig til at stille større krav til den efteruddannelse, der tilbydes.
Så det er det, der er målet.
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Nu har ministeren flere gange brugt udtrykket, at der skulle være bedre overensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel.
Hvad betyder det i virkelighedens verden, når ministeren siger det?
Er det, at efterspørgslen skal bringes ned?
For det er jo den eneste måde, man kan forstå det på, som ministeren siger, hvis det ikke er totalt volapyk.
Når vi ser, at nu er beslutningen truffet om, at vi skal have indført brugerbetaling, 750 kr., på it-fag, og når regeringens videnskabsminister i dag står og præsenterer regeringens it-strategi, som skal gøre Danmark til foregangsland, vi skal i front osv., hvordan kan det så hænge sammen med, at der nu skal betales 750 kr. pr. uge på it-kurser?
Jeg tror, ministeren kommer til at erkende, at det ikke bliver sådan, at det bliver virksomhedsbetalt.
Det bliver i høj grad sådan, at det bliver individuelle betalinger; det er jo også det, der står i den lovgivning, ministeren har fået vedtaget.
Så hvad er sammenhængen på den ene side mellem det, ministeren siger med udbud og efterspørgsel, og så det, vi nu også har set, at regeringen gerne vil bringe os i front på it-området, og at undervisningsministeren indfører brugerbetaling på 750 kr. pr. uge på it-kurser?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Hvordan skal det forstås, det dér udtryk »særligt behov«?
Jeg havde også et andet spørgsmål, som jeg sådan set stillede, og som ministeren ikke svarede på.
Det var, om man havde overvejelser om at regulere antallet af elever, der vælger efterskolerne.
Ud fra regeringens tænkning om udbud og efterspørgsel er det jo også en metode, en metode, som jeg ikke bryder mig om, vil jeg gerne sige, og det er også derfor, jeg godt vil have, at ministeren forholder sig til, om det er noget, man har overvejelser om i regeringen.
Så vil jeg også godt spørge: Hvad er tidshorisonten i det her?
Evalueringen går i gang, og hvornår kunne man så forestille sig, at der skal noget i gang med ændringer af 10. klasse?
Og vil det falde sammen tidsmæssigt med regeringens tanker om at ændre i folkeskolen som sådan?
Så har jeg lige det spørgsmål, som jeg har stillet to gange, altså om man overvejer noget med at regulere prisen for efterskoleelever.
Carsten Hansen (S), 2002-04-24:
Ja, for det er et ganske interessant spørgsmål.
Jeg var jo ude i valgkampen med den daværende fru Ulla Tørnæs, og der blev lovet ganske mange midler, bl.a. på Esbjerg Handelsskole, til handelsskolerne og tekniske skoler. Mener ministeren, at den nuværende regering lever op til de løfter selv efter svipseren, hvor den nuværende undervisningsminister stod og lovede, at man ville tilføre mange ekstra midler?
Er der ikke kun sket en genopretning, fordi den daværende hr. Anders Fogh Rasmussen lovede det under et besøg på Frederikshavns Tekniske Skole?
Har man tilført de mange ekstra midler, man lovede i valgkampen, til de tekniske skoler og handelsskoler?
Og kan ministeren så leve med, at et af de store fag på skemaet er lærerfri timer?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Først vil jeg godt takke formanden og ministeren for den fleksible måde at afvikle spørgsmålene på.
Det, ministeren ikke rigtig forholder sig til, er, i hvilket omfang timer stadig væk aflyses, for det dér med at sige, at man har lærerfri timer osv., er jo reelt det samme som at aflyse undervisningen.
I hvilket omfang foregår det?
Med ministerens opregning af, hvordan pengene er tilført området, kunne man jo få det indtryk, at ministeren mener, at der slet ikke er økonomiske problemer for erhvervsskoleområdet.
Grunden til, at alle partier i efteråret var optaget af, at erhvervsskolerne skulle have tilført flere midler, var jo, at man erkendte fra alle partiers side, at skolerne havde været i en trængt situation.
Det er hele feltet.
Og det er rigtigt, at regeringen har tilført nogle midler til handelsskolerne, men jo ikke til tekniske skoler i det omfang, der har været behov for det.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Ifølge lovgivningen om erhvervsuddannelser og erhvervsgymnasiale uddannelser har skolerne ansvaret for at sikre, at eleverne modtager undervisning i henhold til de fastlagte mål og rammer og ud fra den enkelte elevs forudsætninger.
Ministeriet har et centralt pædagogisk tilsyn, som er tilrettelagt forskelligt efter uddannelsernes forskellige styringsforhold.
På erhvervsuddannelserne udfylder ministeriet på en overordnet måde de økonomiske og retlige rammer, som Folketinget har sat, mens de faglige udvalg bestemmer uddannelsernes mål herindenfor.
Ministeriet har i forlængelse af Reform 2000 styrket tilsynet i forhold til de tekniske erhvervsuddannelser.
Cirka en tredjedel af skolerne har haft pædagogisk tilsyn i 2001.
Hovedindtrykkene fra tilsynsbesøgene er, at skolernes udvikling og planlægningen af undervisningen under de nye rammer er godt i gang, men ministeriet har i visse tilfælde stillet krav om forbedring af den lokale undervisningsplan.
På de erhvervsgymnasiale uddannelser, hvor mål og rammestyring er mindre udtalt end på erhvervsuddannelserne,
har ministeriet i dette skoleår konstateret, at nogle erhvervsskoler havde indført ordninger under forskellige betegnelser som f.eks. »lærerfri undervisning« og »selvstudiedage«.
Ministeriet har reageret med pålæg til et antal skoler om at ændre praksis med øjeblikkelig virkning, således at undervisningen gennemføres med de timetal, som bekendtgørelsen fastsætter.
På trods af at taksterne i 2002 er nedsat med ca. 1,2 pct. på erhvervsskolerne i forhold til 2001, forringes handelsskolernes samlede økonomi ikke, da vi har genoprettet taksterne på hhx ved at tilføre 50 mio. kr. ekstra i forhold til den tidligere regerings finanslovforslag for 2002.
Samlet set tilføres handelsskolerne ca. 8,3 mio. kr.
mere i 2002 end i 2001.
I forhold til den tidligere regerings finanslov har vi i finansloven for 2002 stoppet væksten i de grønne afgifter, som især var med til at udhule de tekniske skolers økonomi.
De tekniske skoler har endvidere fået tilført 25 mio. kr. ekstra i 2002 som følge af reformen af de tekniske erhvervsuddannelser.
Netto skal de tekniske skoler spare ca. 0,6 pct. Det er min opfattelse, at skolerne kan præstere
disse meget beskedne besparelser uden at give køb på kvaliteten, bl.a. gennem mere effektiv tilrettelæggelse af undervisningen og f.eks. gennem fælles indkøbsaftaler.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
»Vil ministeren redegøre for, i hvilket omfang eleverne på erhvervsskolerne modtager den undervisning, som eleverne i henhold til bekendtgørelse m.v. har krav på og må forvente, og hvilken betydning finansloven for 2002 har haft herfor?«
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Jeg tror, det ville være mest fornuftigt at se det samlet, og det er jo så også derfor, jeg har taget det med som det 10. skridt frem mod en bedre folkeskole.
Om der skal ske lovændringer, kan jeg ikke sige noget om overhovedet på nuværende tidspunkt, men jeg synes, det ville være mest fornuftigt at se det i en sammenhæng.
Det er helt o.k. med mig.
Vi kan godt, medmindre lystavlen forhindrer os i det, tage det spørgsmål, som hr. Aage Frandsen her har motiveret, nr. 15.
Jeg vil bare lige være sikker på, hvad det er for et spørgsmål ...
Aage Frandsen (SF), 2002-04-24:
Baggrunden for spørgsmålet er, at der er meldinger, som der har været tidligere, ikke kun under den nuværende regering, men også under den tidligere regering - så det er ikke noget nyt fænomen, men det bliver det jo ikke bedre af - om, at der er undervisningstimer på erhvervsskolerne, der aflyses.
Baggrunden for hele diskussionen sidste efterår var, at der skulle tilføres erhvervsskolerne flere penge, og det var ud fra den betragtning, at man fra alle partiers sider sagde, at det var vigtigt med flere penge.
»Vil ministeren redegøre for, hvilke opgaver der vil blive nedprioriteret i Undervisningsministeriet, når der skal ske besparelser med blandt andet afskedigelser til følge, og hvordan forestiller ministeren sig, at disse opgaver skal løses i fremtiden, eller om de eventuelt ikke skal løses?« Skriftlig begrundelse
Det fremgår af finansloven, at der er områder, der ikke vil få tilført samme ressourcer som hidtil.
Færre ressourcer
må normalt betyde, at der er områder, der ikke dækkes så godt som hidtil.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Som jeg allerede har svaret, har jeg ikke på nogen måde lagt mig fast på, hvad det er, der skal ske med 10. klasse, og derfor kan jeg ikke svare på hr. Aage Frandsens spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-04-24:
Ja, nu er det jo sådan, at jeg har brugt en stor del af mit liv ude på det arbejdsmarked, hvor det her det foregår, og det, man har set, har jo netop været, at det var den enkelte, der kom til at betale.
Men det, som jo er interessant, når man læser de bilag, der ligger, herunder også bilagene fra samrådet, er jo, at der forventes, at langt færre skal på uddannelse.
Jeg kan godt se, at det hænger sammen med Venstres politik om, at så kan man også sænke lønnen, når folk kan mindre.
Men det er jo kvalifikationsstrategien, vi må gå efter, fru Ulla Tørnæs.
Ulla Tørnæs (V), 2002-04-24:
Det er regeringens helt klare ønske, at vi får udbud og efterspørgsel på efteruddannelsesområdet til at harmonere bedre end det, som vi har oplevet hidtil.
Derudover skylder jeg at sige
, at den tidligere regering jo med introduktionen af AUF'en også indførte en skatteskrue, som den tidligere regering kunne have anvendt.
Den skatteskrue har den nuværende regering valgt at fjerne, og i stedet har vi introduceret en række nye styringsredskaber, og herunder er altså deltagerbetaling et element.
Det er præcis det element, som vi tror vil være med til at skabe en bedre harmoni mellem udbud og efterspørgsel.
Det vil sige, at de, som har behov for efteruddannelse, også vil få den, og det vil også gælde fremover.
Nicolai Wammen (S), 2002-04-24:
Jeg takker naturligvis ministeren for svaret, men er samtidig også nødt til at spørge ministeren, om det ikke gør indtryk, når laboratoriechefen ved Fødevareregion Århus siger, at med det niveau, man her når ned på, så kan man lige så godt lade være med at foretage analyser.
Er problemet ikke netop, at man har ramt smertegrænsen her?
Og er problemet ikke også, at de østjyske forbrugere vil stå uden sikkerhed for, at det antal analyser, der er nødvendige for at lave en god kontrol, bliver foretaget?
Det, der jo er hele problemet her, er, at man i ca. 15-20 pct. af de analyser, man laver her, finder ting, man ikke kan finde med det blotte øje, hvor man ikke kan se, at frikadellen ikke er, som den skal være, medmindre man laver analyser.
Det her vil betyde markant færre analyser på området og dermed også en dårligere fødevaresikkerhed.
Det er det billede, der står. Jeg må igen citere laboratoriechefen, der i den samme artikel i Jyllands-Posten siger i en kommentar til regeringens politik: »Det kan virke, som om man håber, at problemerne forsvinder, hvis man lukker øjnene og lader være med at lede efter dem.« Det, der bekymrer mange mennesker i Fødevareregion Århus og andre steder, er, hvad man vil sætte i stedet for de her undersøgelser.
Hvad er det for et bolværk mod dårligere forbrugersikkerhed, som regeringen og ministeren kan tilbyde?
Det blafrer i vinden.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-04-24:
, så skyldes det, at der som følge af implementering af kontrolprincipperne kan ske en række effektiviseringer.
Med hensyn til Fødevareregion Århus fungerer regionen som landsdækkende kemisk speciallaboratorium på en række forskellige områder.
Indtil nu kender vi to konkrete projekter om næringsstoffer, der ikke gennemføres i 2002 som følge af besparelserne.
Det ene projekt vedrører bestemmelsen
af sukkerarter i fødevarer, og det andet projekt vedrører næringsindholdet i fastfood.
At projekterne ikke gennemføres i år udgør ikke en risiko i forhold til fødevaresikkerheden.
På området for de mikrobiologiske undersøgelser skal Fødevareregion Århus i år gennemføre ca. 1.300 færre undersøgelser i forhold til 2001.
har det indtil nu ikke været nødvendigt at foretage nogen afskedigelser.
Fødevareregionen har været i stand til at opfylde kravene om tilpasninger bl.a. via omplaceringer.
I øvrigt skal jeg sige til hr. Nicolai Wammen, at jeg ser frem til den forespørgselsdebat om fødevaresikkerhed, der skal finde sted her i salen i morgen.
Der er jeg overbevist om, at vi får lejlighed til at drøfte detaljerne i de forskellige justeringer, som regeringen har foretaget.
Nicolai Wammen (S), 2002-04-24:
Formålet med det her spørgsmål er naturligvis at høre ministerens svar på, hvilke konsekvenser regeringens omfattende nedskæringer på fødevaresikkerheden vil få for Fødevareregion Århus, der, som det utvivlsomt er ministeren bekendt, dækker hele Århus Amt, ligesom vi tidligere har spurgt til andre dele af landet.
I Socialdemokratiet har vi samtidig gjort det helt klart, at vi er stærkt imod regeringens politik på det her område.
Vi ønsker sunde og gode fødevarer og er voldsomt bekymrede for, at der med regeringens nedskæringer spilles russisk roulette med forbrugernes sikkerhed.
Indtil nu har ministerens svar ikke gjort denne bekymring mindre.
Jeg skal derfor ikke lægge skjul på, at det gør et meget stærkt indtryk på os i Socialdemokratiet, når eksempelvis laboratoriechef Erik Dahm ved fødevareregionen i Århus i en kommentar til regeringens spareplan den 28. februar i år udtalte følgende: »Med de planlagte besparelser er vi nede på så lavt et analyseniveau, at vi lige så godt helt kan lade være med at foretage nogen analyser.«
»Vil ministeren redegøre for, hvilke personale- og analysemæssige konsekvenser regeringens vedtagne besparelser
på fødevarekontrollen vil få i forhold til Fødevareregion Århus?«
Mariann Fischer Boel (V), 2002-04-24:
Nu ligger det ikke sådan umiddelbart til mig at kapitulere, men jeg bliver nødt til at sige igen: Skal vi løse dyrevelfærdsmæssige problemer, så bliver det spørgsmål, der skal løses inden for EU-området, så vi dels får løftet hele dyrevelfærdsproblematikken op i debatten og dels får en reel forbedring på det her område, også hvis vi skal være med til at prøve at hæve niveauet i tredjelande, f.eks. i Kina.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-24:
Så vil jeg godt stille det sidste spørgsmål i denne her runde, og så kan vi jo vende tilbage til det.
Når ministeren så mener, det skal gå gennem EU, vil ministeren så gå til justitsministeren og sige, at det svar, justitsministeren har givet mig, hvor justitsministeren vil have, at det skal være maksimumsregler, der forhindrer, at vi går foran i Danmark og laver bedre regler om dyretransport, at den går altså ikke?
Vil ministeren forklare justitsministeren, at det er nødvendigt, at justitsministeren arbejder for et fælles regelsæt i EU, der gør det muligt for Danmark selv at fastsætte regler, der griber ind over for problemet med dyretransporter?
Jeg opfatter justitsministerens svar som en kapitulation og som en meddelelse om, at man nu i realiteten læner sig tilbage og ikke foretager sig noget som helst.
Nu har vi århusianere jo altid ønsket os, at vi kunne få en ordning, ligesom da det fungerede bedst i København.
Nu går det så den modsatte vej.
Nu får vi altså færre analyser,
dramatisk færre analyser, som ministeren også bekræftede.
Så man skal have et godt helbred, hvis man skal ud at spise i Århus i fremtiden.
Jeg vil godt spørge ministeren: Mener ministeren selv, at det er godt nok?
Tør ministeren komme over og besøge os i Århus og sige til os: I kan trygt købe ind, I kan trygt gå i byen.
Der er ingen risiko.
Det er helt forsvarligt, hvad vi gør.
Selv om vi holder op med at lave analyser, så går det nok alt sammen.
Vil ministeren tage imod en indbydelse til at komme til Århus og meddele århusianerne det, eller ryster ministeren trods alt på hånden?
Mariann Fischer Boel (V), 2002-04-24:
Jeg tror ikke, hr. Keld Albrechtsen er i tvivl om, at der fra dansk side vil blive benyttet enhver chance til at lancere den her diskussion om dyrevelfærd.
Men hr. Keld Albrechtsen er vel lige så klar over, at hvis vi vil løse det her problem, så vi virkelig får løftet dyrevelfærdsniveauet i andre lande, så skal det foregå igennem de internationale kanaler, og det kan i det her tilfælde være gennem EU eller gennem WTO, der nu, som jeg nævnede i mit oplæg, også har taget den her debat op til diskussion.
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at den byttehandel, som hr. Keld Albrechtsen lancerer som et emne, der var oppe under delegationsrejsen, kan jeg helt klart afvise.
Den diskussion indgik ikke på noget tidspunkt i de drøftelser, vi havde på det politiske niveau, og i øvrigt også sammen med organisationsfolk fra Kina.
Jeg kan på det klareste afvise, at den diskussion overhovedet kom op.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-24:
Det fremgår også af Jyllands-Posten, at ministeren rejste spørgsmålet.
Dyrevelfærd er ikke et emne i Kina, sagde ministeren, og derefter - det er fremstillingen i avisen - afstod ministeren fra at stille krav til kineserne, bl.a. på fjerkræområdet.
Er det korrekt, at det var af hensyn til at kunne indgå en aftale om salg af affaldsprodukter som svineører og -tarme, der altså skulle eksporteres fra Danmark til Kina?
Har man så, hvad skal man sige, solgt fjerkræavlerne for at få en aftale for svineavlerne?
Nu ved jeg ikke, om ministeren ved det, men justitsministeren har i dag sendt et svar til mig på et spørgsmål, hvori hun oplyser, at regeringen ikke i EU vil arbejde for mindsteregler med hensyn til transport af dyr over grænserne, men vil arbejde for total harmonisering, og det betyder jo i praksis, at det hele bliver umuligt. Så regeringen har jo på det punkt ret grundlæggende skudt sin egen sag i sænk med det svar, justitsministeren har givet mig.
Men det ved jeg ikke om ministeren er opmærksom på.
Så til spørgsmålet om Kina: Er det rigtigt, som det blev refereret i Jyllands-Posten den 18. april, at ministeren accepterede, at man ikke skulle drøfte krav om forbedring af dyrevelfærden i Kina?
Det accepterede ministeren i de drøftelser, der var med kineserne.
Underforstået: Så skulle der altså på den anden side ikke snakkes dyrevelfærd. Er det korrekt?