runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Pedersen (S), 2002-04-10:
Jeg vil gerne love formanden, at jeg nok skal holde taletiden.
Mit spørgsmål er i forlængelse af den tidligere ordførers.
Nu har vi hørt i år, at det var et krav fra Dansk Folkeparti, at man skulle tage hul på de over 67-åriges ret
til en ledsageordning
Det synes jeg ville være interessant, for det giver jo nogle meget interessante perspektiver i forhold til det videre forløb af den her sag, hvis det er det, Dansk Folkeparti tænker på i øjeblikket.
Det synes jeg var interessant at få at vide i dag.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Det glæder mig, at det beslutningsforslag fra Enhedslisten, som vi behandlede for et par måneder siden, der primært havde som formål at ophæve aldersdiskriminationen i forbindelse med ledsageordningen, har ført til, at det er kommet igennem finanslovaftalen mellem Dansk Folkeparti og regeringen, og at vi nu behandler det her forslag i dag.
Det glædede mig også meget at høre, at Dansk Folkeparti
er positiv over for at fjerne aldersdiskriminationen fuldstændig, så at også folk, der bliver handicappede, efter at de er fyldt 67, bliver omfattet af ordningen.
Men at Dansk Folkeparti er positiv over for det, betyder det, at Dansk Folkeparti også aktivt vil arbejde for det, og at Dansk Folkeparti, hvis det viser sig, at der er et flertal i Folketinget, eventuelt uden om regeringen, for fuldstændig at ophæve aldersdiskriminationen i forbindelse med ledsageordningen, vil stemme for et sådant forslag?
Jeg er godt klar over, at Dansk Folkeparti er bundet af musefældeklausulen i forhold til finanslovaftalen i år, men så kunne det eventuelt være med virkning fra 1. januar.
Pia Kristensen (DF), 2002-04-10:
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget med største glæde.
Vi er selvfølgelig specielt glade for, at ledsageordningen udvides.
Det var et helt klart krav fra vores side til dette års finanslov.
Der er to elementer i forslaget.
Forslaget indebærer, at fysisk og psykisk handicappede nu kan gå en tryg alderdom i møde, vel vidende at ledsageordningen og retten til selv at vælge egen hjælper i hjemmet kan videreføres efter pensionsalderens indtræden.
Det er vores helt klare holdning, at handicappede skal have ret til disse ydelser også efter 67-års-alderen.
Det handler ikke om at stille mennesker med handicap bedre end andre mennesker på 67, men om at give mennesker med handicap de samme muligheder. Jeg synes, det er vigtigt lige at standse op og beskrive, hvilke personer det egentlig handler om.
Det er mennesker med betydelig og varig nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Det kan være kørestolsbrugere, mennesker med svære bevægelseshandicap, blinde, stærkt svagsynede og personer, der er udviklingshæmmede.
På den baggrund er vi selvfølgelig glade for, at lovforslaget lægger op til, at ledsageordningen og retten til selv at vælge sin personlige hjælper fortsat vil være gældende, efter at man er blevet pensionist.
Ledsageordningen videreføres efter pensionsalderen, og som sagt var det et højt prioriteret ønske fra Dansk Folkepartis side.
Vi er også tilfredse med, at den øvre aldersgrænse på 67 år ophæves, så handicappede fortsat selv kan vælge en personlig hjælper til hjælp og pleje i hjemmet.
I forhold til den traditionelle hjemmehjælp er det kendetegnende for en personlig hjælper, at brugeren får mulighed til at tilrettelægge sin hjælp så fleksibelt, at det nærmer sig en almindelig tilværelse. Dansk Folkeparti er glad for, at den diskriminerende aldersgrænse fjernes, og at handicappede ikke mister deres rettigheder, blot fordi de fylder 67 år.
For den enkelte handicappede betyder det, at man kan gå en tryg alderdom i møde, så vi mener helt bestemt, at lovforslaget er den bedste fødselsdagsgave, vi kan give.
Dansk Folkeparti ved udmærket, at ikke alle grupper er omfattet af ledsageordningen, og jeg vil da godt lægge ud med at sige, at vi vil meget gerne prøve sammen med regeringen at finde penge til en udvidelse, så andre brugere kan komme ind under ledsageordningen.
Det vil vi være meget åbne over for.
Jørn Pedersen (S), 2002-04-10:
Det er altså svært at spå om fremtiden, vi har jo hørt i dag, at selv med et skattestop er det svært at spå.
Vi havde da ikke opgivet håbet, men det var altså vores klare fornemmelse, at inden for en overskuelig fremtid ville det blive svært at finde 1,4 mia. kr. dengang.
Og vi havde ikke skattestop, vil jeg gerne skynde mig at sige.
Derfor er det interessant, hvis man nu med et skattestop kan sige, at det her er opstarten, at man kan finde det her store beløb eller et andet stort beløb, og så vil vi da glæde os til de forhandlinger, der kommer.
For jeg vil gerne sige, at vi i hvert fald under de tidligere regeringer har haft tradition for, at vi har lavet brede forlig inden for socialpolitik.
Selv om man ikke kan finde ud af det andre steder, synes jeg stadig væk, vi skal fortsætte med det, hvis det er gørligt, på socialområdet, for det kan være meget fornuftigt.
Derfor stiller vi meget gerne op til forhandlinger, hvis regeringen siger, at nu har den pludselig fundet en masse penge, og hvad skal vi så gøre ved det her?
Det vil vi meget, meget gerne være med til.
Vi vil ikke forhindre det, når regeringen har fundet pengene - afgjort ikke!
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
Tak for svaret.
Så er jeg nødt til at supplere med at spørge, om jeg skal forstå hr. Jørn Pedersen sådan, at når man dengang i Socialdemokratiet besluttede sig for at prioritere, som man gjorde, så betød det, at man ikke regnede med på noget tidspunkt at få udvidet det her til hele gruppen.
Jørn Pedersen (S), 2002-04-10:
Til den konservative ordfører: Jo, det gjorde vi lige præcis, lige præcis, for øvrigt i samarbejde med Venstre og De Konservative og andre gode partier, og vi fandt frem til, at det ville koste 1,4 mia. kr., hvis vi skulle gøre det så godt, som det var ønskeligt.
De penge kunne vi ikke finde, og det er derfor, at min interesse vækkes til det umådelige, når jeg nu hører, at det, vi laver i dag, er en opstart.
Så må jeg gå ud fra, at det er en opstart på noget større, ellers er det jo ikke en opstart.
Det var sådan set ikke mig, der lancerede det ord.
Det var den meget sympatiske ordfører for partiet Venstre, der gjorde det, og over for sådan en gavmildhed begynder mit hjerte næsten at røres, og jeg tænker, at nu er der nye toner osv. Jeg vil gerne sige, at hvis man i regeringen er nået frem til, at man har fundet 1,4 mia. kr., så man kan løse det her problem, så er det så interessant, at vi, lige så vel som vi var med i 1997, også gerne vil være med til at forhandle i år 2002, 2003, eller hvornår det nu kan blive.
Så det var sådan set kun min glæde, jeg havde så svært ved at undertrykke.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
Nu synes jeg desværre ikke helt, jeg fik svar på mit spørgsmål fra før, men jeg kan så gribe lidt fat i den korte bemærkning, hr. Jørn Pedersen netop er kommet med.
Nu taler hr. Jørn Pedersen om opstarten, men jeg mener faktisk, at det her er en forbedring og ikke en opstart.
Den opstart, der er tale om, foregik, som hr. Jørn Pedersen også selv har talt om, allerede i 1997, og siden jeg nu har fået at vide, at det her er så vigtigt for Socialdemokratiet, gjorde Socialdemokratiet sig så ikke på det tidspunkt i 1997 nogen overvejelser om, hvor man kunne finde de her penge, og hvorfor er det så ikke sket?
Jørn Pedersen (S), 2002-04-10:
Det er jo herligt at stå her og opleve den imødekommenhed, der er fra både Venstre og Det Konservative Folkeparti, for det er faktisk sådan, at det jo var fælles gods, vil jeg godt erindre om.
Nu ved jeg godt, at ingen af de to ordførere var med, men deres partier var dog repræsenteret af gode folk, som var klar over den problemstilling, jeg netop nævnede her.
Det var hr. Flemming Oppfeldt, der sagde, at det her er en start.
Det her er jo noget, som regeringen har lavet i en finanslovaftale med Dansk Folkeparti, så derfor skal man ikke spørge os, men Dansk Folkeparti.
Men det er sådan set dér, forhandlingen om det her forslag er startet op og ikke i den kreds, der i sin tid stod bag det oprindelige forslag.
Det er ikke dér, forhandlingen er startet.
Det er mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og derfor har jeg intet behov for at forholde mig til den økonomi, man måtte finde til det.
Jeg spørger bare interesseret, hvad det nu er for en ny situation, der gør, at man laver en opstart på noget, som efter egne beregninger koster 1,4 mia. kr.
Det var dog interessant.
Jeg skal nok lade være med at henvise til den diskussion
om skattestoppet, der har været her i Folketingssalen i eftermiddag, for den er jo ganske uinteressant.
For hvis man virkelig mener, det her er en opstart, så må det jo betyde, at, når regeringen og Dansk Folkeparti skal forhandle om næste års finanslov, så inddrager man det her. Derfor spørger jeg interesseret om, hvor langt man er kommet, hvor langt man vil gå, og hvad man overvejer, for det tror jeg at mange mennesker i det her samfund ville være meget interesseret i at få at vide.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-04-10:
Bare et spørgsmål til Socialdemokratiets ordfører: Jeg går ud fra, at spørgetiden i Folketinget er forbi, og at det er ordførertaler, der holdes her, men det er i orden at spørge til Venstres politik.
Vi bliver også nødt til at spørge, når Socialdemokratiet interesserer sig så meget for de her 1,4 mia. kr.: Hvad er Socialdemokratiets holdning til det? Nu taler jeg ikke bagudrettet, nu taler jeg fremadrettet: Vil Socialdemokratiet i 2003 eller 2004 sætte 1,4 mia. kr. af til at løse det problem, som hr. Jørn Pedersen skitserede for lidt siden?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
Det kan jeg sådan set godt forstå.
Jeg kan godt forstå interessen for, at alle selvfølgelig skulle kunne få den her mulighed. Men så blev jeg lidt nysgerrig, for nu er det jo ikke nogen hemmelighed, at hr. Jørn Pedersens parti i en del år har haft regeringsmagten og haft statsministerposten, og man kunne forestille sig - hvis det her var så vigtigt, og man mente, at det var muligt - at Socialdemokratiet så i den periode havde indført det her også for hele gruppen og havde fundet de 1,4 mia. kr.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Jørn Pedersen, hvorfor det ikke har kunnet lade sig gøre.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Hr. Flemming Oppfeldt svarede ikke på mine to spørgsmål, så jeg ville blive meget glad, hvis hr. Flemming Oppfeldt ville gøre det i næste omgang. Det første spørgsmål var: Har Venstre en plan om, at man vil gå videre med at udvide ledsageordningen, når nu hr. Flemming Oppfeldt siger, at det her kun er første skridt?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-04-10:
Jeg vil bare sige, at selvfølgelig kan vi drøfte alle ting under udvalgsarbejdet.
Jeg vil bare sige, at det her er et eksempel på, at selv om vi har dette dejlige, glædelige skattestop, kan man også godt prioritere en serviceforbedring til de svageste i vort samfund.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Det tal på 1,4 mia. kr. kan jeg også huske, fra dengang vi i sin tid fremsatte forslaget.
Siden da er der rejst en berettiget tvivl, synes jeg, om, hvorvidt det koster så meget.
Man har faktisk gennemført en ledsageordning i Århus Kommune, og jeg vil spørge Venstres ordfører og også socialministeren, om vi ikke kan bruge udvalgsarbejdet til at indhente de erfaringer fra Århus, som tyder på, at vi taler om et langt, langt mindre beløb.
Vi er opmærksomme på, at Venstre er bundet af skattestoppet og derfor kan have svært ved at lave noget, der koster penge, for at hjælpe folk i sådan en lidt større målestok, og derfor kunne det jo være meget behjælpeligt, hvis Århushistorien ender ud i, at det er et langt lavere beløb, vi skal sigte efter.
Hvis det er det, er det så ikke nemmere for Venstre at kombinere skattestoppet og en sådan forbedring?
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
For os er det underordnet, om forslaget kommer fra regeringen eller fra Enhedslisten, bare tingene kommer igennem.
Jeg forstår stadig ikke ligesom de foregående spørgere, hvad der ligger i, at det her er det første skridt. Betyder det, at Venstre målrettet arbejder på, at man vil gå videre, at Venstre vil finde en plan for, hvordan man får udvidet ledsageordningen til også at gælde dem, hvor behovet først indtræder, efter at de er blevet folkepensionister?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: I høringssvarene fremgår det også i svarene fra handicaporganisationerne, at der er forskellige problemer i den nuværende ledsageordning, og at man derfor er meget ked af, at revisionsbestemmelsen bliver ophævet, vil Venstre være med til at sikre, at der bliver gennemført en undersøgelse af, hvordan ledsageordningen fungerer i dag, og hvilke forbedringer der eventuelt kan gennemføres?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-10:
En ting er sikker: Vi Konservative mener, at det her er et rigtig, rigtig godt forslag.
Vi er meget begejstrede for det.
Vi mener, at ledsageordningen efter alt, hvad vi kan bedømme, er en god ordning, der hjælper nogle mennesker til at fungere så normalt og på så almindelige vilkår som overhovedet muligt, selv om de af fysiske eller psykiske årsager er handicappede.
Derfor er vi glade for, at ordningen nu bliver permanent med det her forslag. Også fysisk og psykisk handicappede skal have mulighed for fritidsaktiviteter, for at komme ud og for at få oplevelser.
Det giver ledsageordningen mulighed for.
Jeg forestiller mig, at det vil være meget drastisk at få fjernet denne her mulighed for at komme ud og deltage i aktiviteter og have et nogenlunde almindeligt liv.
Problemerne for den enkelte bliver jo selvsagt ikke mindre med alderen.
Derfor er vi utrolig glade for det her forslag.
Det er klart, som debatten også har båret præg af her, at man altid kan ønske sig flere ting.
Det gør vi selvfølgelig også, men vi ved også realistisk, at man må prioritere.
Derfor glædes vi over det her og stiller ikke større krav, fordi der nu sker noget positivt.
Vi Konservative er utrolig glade for denne her ordning, og vi er sikre på, at der er masser af mennesker, der får stor gavn af denne her ordning og også bliver utrolig glade for den. Med hensyn til forslagets anden del om frit valg af hjemmehjælpere, har vi Konservative tidligere i forbindelse med det beslutningsforslag om emnet, der også har været, talt utrolig positivt om det.
For os Konservative er det nemlig vigtigt, at den enkelte får mulighed for frit at vælge, så vidt det overhovedet er muligt.
Det gælder selvfølgelig også personlig pleje.
Vi er glade for, at denne her for os at se urimelige og ubegrundede forskelsbehandling med hensyn til alder nu kan fjernes med det her forslag.
De mennesker, som der er tale om i forslaget, er, som det tidligere også er blevet sagt, mennesker med et særlig stort behov for hjemmehjælp, et behov, som er særlig intimt, hvilket også er udtrykt i det, at man har behov for mere end 20 timers hjemmehjælp.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Der er dage, hvor man godt kan blive glad for at sidde i parlamentet.
Det er, hvis man i årevis har sloges for et eller andet, som forskellige ordførere og mange af dem, der har været oppe indtil nu, benhårdt har afvist, og så pludselig fornemmer man, at nu er der sket et skred.
Nu holder de ordførertaler, som minder meget om den, man selv holdt i sin tid.
Det er klart, at det på mange måder godt kan virke som en glædesdag, og derfor vil jeg slet ikke dryppe malurt i bægeret.
Vi er ofte blevet spurgt rundtomkring i forsamlingshusene, om vi troede, ledsageordningen blev bedre for folk, der blev 67.
Jeg har altid valgt at svare nej på spørgsmålet, at det var højst usandsynligt.
Selv om mirakler jo kan forekomme, er det kendetegnende, at folk bliver dårligere, og derfor har det været uforståeligt. Derfor er dette en god idé, men det er klart, at det efterlader den diskussion, der hedder: Hvad så med de andre, der er i samme situation?
Under en af de korte bemærkninger nævnte jeg, at Århus Kommune har lavet en forsøgsordning.
Den synes jeg vi skal interessere os for under udvalgsarbejdet.
Vi støtter helt uden forbehold af nogen art den første del af forslaget, men det er rigtigt, som det er påpeget, at vi løber ind i det næste problem, nemlig at den, der bliver svækket på grund af alderdom, og som er lige så svækket som naboen, der får ledsagehjælp, får afslag, fordi vedkommende ikke havde ledsageordning, inden han blev 67 år. Det pres tror jeg bare, man skal imødese med åbne øjne og lade være med at benægte kommer, og så synes jeg i øvrigt ikke, man kan bebrejde nogen, at de laver fremskridt skridtvis.
Da vi i sin tid lavede ledsageordningen i forbindelse med en ny servicelov, var det sådan, som f.eks. hr. Jørn Pedersen meget rigtigt har gjort opmærksom på, at vi kun havde de godt 300 mio. kr., det kostede at lave den ledsageordning.
Vi var også der opmærksom på, at det ville udløse et pres fra de over 67-årige.
Det er så kommet.
Det er derfor, vi har det her forslag i dag. Vi skal bare sige til hinanden, at det næste pres bliver, at når to i fuldstændig samme situation behandles forskelligt, så er det uholdbart.
Det er ikke sagt for at dryppe malurt i bægeret, men sådan er verden bare.
Den anden del af forslaget drejer sig om, at de ansatte personlige hjælpere ikke slutter ved det 67. år, men fortsætter efter det 67. år.
Det synes jeg helt uden forbehold af nogen art er et rigtig godt forslag.
Jeg synes, det er svært at forstå, at mennesker, der har haft behov for den intime, tætte hjælp, indtil de blev 67, ikke også skulle have brug for den efter det fyldte 67. år.
Det er på den måde en historisk dag i dag, at vi helt uden forbehold støtter regeringens lovforslag.
Aase D. Madsen (DF), 2002-04-10:
Jeg vil bare sige på Dansk Folkepartis vegne, at det er en glad dag, vi har i dag.
Vi har nu kæmpet for at få gennemført, at pensionist gift med pensionist - og nu tager vi samleverne med oven i købet, der kommer et ændringsforslag om det i forhold til det lovforslag, der ligger - får 3 måneders efterlevelsespension.
Vi kan ikke i Dansk Folkeparti, og jeg tror heller ikke i regeringspartierne, forstå, at der viser sig den enorme surhed i Folketingssalen nu i dag.
Ja, man kommer med sådanne lidt positive pip, men man skal jo helst ikke være alt for glad; det ser jo ikke godt ud, for det er jo regeringen og Dansk Folkeparti, der har lavet det sammen.
De åh så sociale partier har ikke kunnet finde ud af at lave det her i de mange år, de har siddet og i de år, som dødepakken har virket.
De har ikke kunnet finde ud af det, og det er da klart, at de derfor må være sure, møgsure, når de ser på, hvad der foregår i øjeblikket på det sociale område.
Det kan jeg altså ikke begribe.
Hvad må ikke de mennesker, de pensionister, der sidder hjemme ved tv og forhåbentlig ser oppositionspartiernes reaktion på det her, dog tænke.
Det er en finanslov, der er lavet, det er et forlig, der er lavet, og det er lavet hurtigt.
Se, nu er vi jo i gang med finansloven for 2003, og nu er vi jo med fra starten til at lave finansloven.
Det vil så sige, at det grundlag, som finansloven forhåbentlig skal bygges på, bliver Dansk Folkepartis sociale ideer.
Så kan man komme fra øst, man kan komme fra vest, man kan komme fra Enhedslisten, som allerede er parat til at springe herop,
det rører os altså ikke, for at sige det, en papand - det ved jeg ikke, om man må sige - for det er en glad dag her i dag.
Man skal ikke begynde at komme med alle de misundelsessmåting, man kommer med, og sige: Jamen alle skal have.
Man har jo lavet efterlevelseshjælpen.
Det her er ekstra boller på suppen. Nu kan pensionisterne sidde stille og roligt og få den indkomst i 3 måneder, uden at de behøver at stå nede på kommunen lige dagen efter og udfylde skemaer for eventuelt at få de 10.000 kr.
Det kan ikke nytte noget, hvad I siger, det er en glad dag.
Vi er glade, regeringen er glad.
I må godt komme stormende herop, men det rokker os altså ikke.
Tak for ordet.
Karen Jespersen (S), 2002-04-10:
Da Socialdemokratiets ordfører, fru Grete Schødts, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne gøre rede for Socialdemokratiets holdning til forslaget.
For Socialdemokratiet er det egentlig et godt begreb, der eksisterer i loven i dag, nemlig begrebet efterlevelseshjælp.
Det var jo hele tanken i den omlægning, der blev lavet, at man skulle tilgodese alle borgere, der mister en ægtefælle, uanset om de var pensionister eller ej.
Det er jo ikke specielt forbundet med det at være pensionist, at man oplever en sorg og så samtidig kan blive økonomisk dårligt stillet.
Men vi vil gerne bruge udvalgsarbejdet til at diskutere de vilkår, der stadig væk eksisterer for de borgere, der får efterlevelseshjælp, om man kan gøre de vilkår mere acceptable og mindre bureaukratiske.
Vi vil også godt diskutere, hvad grunden egentlig er til, at man går bort fra at have en indtægtsgradueret ydelse for pensionister.
Men vi vil altså især gerne under udvalgsarbejdet se på, om man kan forbedre de regler, der fortsat vil eksistere for de borgere, der får udbetalt en efterlevelseshjælp.
Men det ændrer ikke ved, at vi kan støtte forslaget her.
Line Barfod (EL), 2002-04-10:
Jamen jeg er da også meget glad for, at vi i dag ser, at dødepakken, at de meget uheldige ting, som hr. Flemming Oppfeldt påpegede i sin ordførertale om Systemdanmark osv., bliver ophævet, således at man nu lader være med at gå ud lige efter et dødsfald og genopkræve pension.
Men jeg forstår bare ikke, hvorfor hr. Flemming Oppfeldt ikke vil erkende, at Venstre begik en fejl, og at man nu retter op på den.
At hr. Flemming Oppfeldt så oven i købet nu vil lægge hele ansvaret over på den daværende regering og ikke vil være med til, at Venstre også selv påtager sig et ansvar, synes jeg ikke er særlig betryggende i forhold til at opfatte Venstre som et ansvarligt parti, der også står ved, hvad man har gjort, herunder også de fejl, man måtte have begået tidligere.
Så jeg vil gerne endnu en gang spørge hr. Flemming Oppfeldt, om han ikke vil erkende, at det var Venstre, der tog initiativet til dødepakken.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-04-10:
Jeg har tidligere i dag fået at vide, at det var en glad opposition, der sad her i salen, og nu kigger jeg bare for at vide og erindre, hvordan en glad opposition ser ud.
Hvem har dybest set ansvaret for et forhandlingsforløb, finanslovforløb osv.?
Det har den regering, der har det parlamentariske grundlag, og den værktøjskasse, den stiller frem, de muligheder, den stiller frem, er jo dens ansvar.
Hvis det her forslag retter op på noget kaos, der blev lavet under den tidligere regering, er det lige meget, hvordan hr. Villy Søvndal eller fru Margrethe Vestager stiller ordene op, for det er jo noget kaos, vi retter op efter den gamle regering.
Skulle vi derfor ikke bare fejre denne dag?
Nu gør vi noget for nogle borgere, som retter op på nogle ulykker, der er sket tidligere.
Margrethe Vestager (RV), 2002-04-10:
Også bare af hensyn til historikken skal jeg sige, at jeg synes, det er synd for Venstre, at Venstre på den måde følte sig presset til at indgå et forlig med nogle besparelser, som man åbenbart fandt var så uhensigtsmæssige, som det her er fremgået.
På daværende tidspunkt virkede det ret frivilligt, jeg deltog nemlig i forhandlingerne.
Men fred nu være med det.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal har gjort pointen meget klar.
Jeg kan forstå, at jeg ikke i dag kan få svar på, hvor meget ekstra hjemmehjælp der er i den halve milliard, og det er så også fair nok.
Jeg har et spørgsmål som opfølgning på ministerens meget udmærkede, synes jeg, og afbalancerede kvittering for behandlingen af det forrige forslag, nemlig at det er væsentligt, at man ser på behovene.
Er det Venstres politik, at man hellere skal give til alle frem for at give til dem, der har behov, for det er jo lige præcis det, vi drøfter her: forskellen mellem at give til efterlevende, der har et økonomisk behov, i forhold til at give til alle efterlevende?
Det er en meget væsentlig skelnen, om man vil give til alle, eller om man vil give til dem, der har behov.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-10:
Det var Venstre, der sagde, at så må vi finde en måde at finansiere politiforliget på, der ikke kolliderer med skat osv., for man havde på det tidspunkt sagt skattestop, og foreslog det her og fik det gennemført.
Hvordan kan det være, at hr. Flemming Oppfeldt ikke kan få det over sine læber, for så bliver vi jo nødt til fortsat at interessere os for det, når det nu er en historisk kendsgerning, at det var Venstre, der foreslog det?
Hvorfor er det så helt umuligt for hr. Flemming Oppfeldt at få det frem?