runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1999-03-02:
Til fru Else Marie Mortensen: Jeg har under førstebehandlingen redegjort for, hvorfor Kristeligt Folkeparti vil gå imod lovforslaget som sådan.
Det skyldes bl.a., at det også vedrører paragrafferne i straffeloven angående løsgængeri, som vi i virkeligheden mener udtrykker samfundets forpligtelse også over for de prostituerede.
Når jeg må gå i rette med hr. Arne Melchior, skyldes det jo ikke mindst, at vi på mange områder her i samfundet griber ind i forhold til, hvad folk må og ikke må.
Tænk for den sags skyld bare på fartgrænserne.
Skulle man droppe fartgrænserne helt og aldeles, hvis folk bare ikke forstyrrer den offentlige orden som sådan?
Det er da også et moralsk anliggende, hvis man endelig vil gå så langt som hr. Arne Melchior.
Så vil jeg sige, at vi ønsker netop at sætte fokus på de prostituerede som ofre, og vi mener, at de prostituerede er ofre, uanset om de er 18 år, de er 20 år, eller hvor gamle de i virkeligheden er.
Det, vi faktisk ønsker med vores ændringsforslag, er altså, at alle kunder skal kriminaliseres, altså ikke bare de kunder, som køber sig sex med prostituerede under 18 år.
Else Marie Mortensen (S), 1999-03-02:
Det fremgår af betænkningen, at Kristeligt Folkeparti indstiller lovforslaget til forkastelse ved tredjebehandlingen.
Det samlede lovforslag uden ændringsforslag er dog måske for 75-80 pct.s vedkommende det, Kristeligt Folkeparti giver udtryk for, at det gerne vil.
Hvorfor stemmer Kristeligt Folkeparti imod det samlede lovforslag, når det stiller det efterfølgende ændringsforslag?
Arne Melchior (CD), 1999-03-02:
I CD kan vi ikke indse, at der er noget problem - eller nogen gavn vil jeg hellere sige - i dette udtryk »helt eller delvis«.
Det er da klart, at når man indgår en aftale og modtager penge for disse tjenesteydelser, er man da i hvert fald delvis prostitueret.
Det er så nemt at forstå, og derfor er dette ændringsforslag fra Venstre i bedste fald overflødigt.
Jeg tager egentlig ordet for at henvende mig til hr. Jann Sjursen
: Altså, det med at vogte moralen er dejligt, især når det gælder ens egen, og jeg skal ikke være den, der vil være med til at foreskrive andre moral. Dette såkaldte »verdens ældste erhverv« - hvad jeg egentlig benægter, jeg går ud fra, at landbruget i hvert fald har været der før - har nu eksisteret i årtusinder.
Jeg mener ikke, hr. Sjursen på nuværende tidspunkt kan udlede noget af svenske erfaringer, for vi ved jo af erfaring gennem generationer og århundreder og årtusinder, at det så finder nye veje, og så må man da overveje, om det er bedre eller måske værre.
Personlig er jeg allermest imod, at man vil foreskrive andre mennesker, hvad de skal gøre af og med deres egne kroppe, så længe de ikke dermed forstyrrer den offentlige orden eller skader andre mennesker.
I så fald er det klart, at man kan sætte ind med forbud.
Jeg vil godt rejse en advarsel imod at være moralsk på andres vegne.
Det bryder jeg mig ikke om.
Jann Sjursen (KRF), 1999-03-02:
Justitsministerens afviste Kristeligt Folkepartis ændringsforslag til lovforslag nr. L 43 med nogle bemærkninger om, at det var vanskeligt at fastlægge en afgrænsning.
Det er netop det, vi fremhæver i vores forslag, hvor vi lægger op til gennem domstolspraksis at få fastlagt grænserne for, hvornår kunderne er kriminelle.
Jeg nævner det her, fordi justitsministeren her i anden omgang jo i virkeligheden erkender, at der er afgrænsningsmæssige problemer i regeringens eget lovforslag, og derfor synes jeg sådan set ikke, at afvisningen af Kristeligt Folkepartis forslag med argumentet om afgrænsningsproblemerne holder vand, når man hører det, som justitsministeren lige har stået og sagt her fra Folketingets talerstol.
Sonja Albrink (CD), 1999-03-02:
Jeg skal på CD's vegne tilkendegive, at CD ikke kan stemme for hverken ændringsforslaget fra Venstre eller ændringsforslaget fra Kristeligt Folkeparti.
Jann Sjursen (KRF), 1999-03-02:
Kristeligt Folkeparti har, som vi bebudede ved første behandling af L 43, her til andenbehandlingen stillet ændringsforslag til regeringens lovforslag.
Vi er af den opfattelse, at alle prostituerede uanset alder er ofre, og at Danmark derfor bør følge Sverige, der fra den 1. januar i år har gjort det strafbart at være kunde til en prostitueret uanset dennes alder.
Det har ifølge Politiken den 24. februar reduceret den traditionelle gadeprostitution i Stockholm, Malmö og Göteborg ganske betydeligt.
Vi frygter, at man ved at sætte aldersgrænsen ved 18 år, sådan som regeringen vil, sender et signal om, at det er i orden, hvis man køber sig til sex, blot den prostituerede er over 18 år.
I det hele taget synes jeg, det er vigtigt at fremhæve her, at vi i langt højere grad har brug for at fokusere på kunderne og ikke kun som kriminelle, men også som mennesker, der har brug for mere viden om prostitutionens ofre.
Derfor bør Danmark efter Kristeligt Folkepartis opfattelse indlede forsøg som i England, hvor kunder til prostituerede får valget mellem straf eller et kursus om prostitutionens skadevirkninger.
Jeg skal anbefale Folketinget at støtte
Kristeligt Folkepartis ændringsforslag
, og så vil jeg i øvrigt sige, at vi kan stemme for det af Venstre stillede ændringsforslag nr. 1 i betænkningen.
Tom Behnke (FP), 1999-03-02:
Som det fremgår af betænkningen, vil Fremskridtspartiet redegøre for sin stillingtagen til ændringsforslagene her ved andenbehandlingen.
Det er således, at Fremskridtspartiet vil indstille det samlede forslag til vedtagelse, og vi vil kunne støtte ændringsforslag nr. 1, der er stillet af Venstre og går ud på, at det ikke skal være således, som lovforslaget lægger op til, nemlig at der skal være tale om, at den prostituerede har prostitueret sig flere gange, og at kunden skal have været kunde flere gange, når der er tale om prostituerede under 18 år.
Venstres forslag går ud på, at allerede første gang, der er tale om et prostitutionsforhold, hvor en kunde køber sex af en person, der er under 18 år, skal man kunne straffe, og det var også Fremskridtspartiets holdning under førstebehandlingen.
Der er sådan set ingen grund til at kræve, at forholdet skal have stået på i længere tid.
Allerede første gang må og skal det være kriminelt, og derfor støtter vi ændringsforslag nr. 1.
Til gengæld kan Fremskridtspartiet ikke støtte ændringsforslag nr. 2, der er stillet uden for betænkningen
af Kristeligt Folkeparti, og som vil kriminalisere enhver form for forhold mellem en prostitueret og en kunde uanset alder.
Vi er i Fremskridtspartiet tilfredse med den afkriminalisering, der sker af prostitutionen. Vi er til gengæld også tilfredse med, at man - når vi taler om prostituerede under 18 år - decideret kriminaliserer kunden.
Vi kan altså støtte ændringsforslag nr. 1 og stemmer imod ændringsforslag nr. 2.
Tove Fergo (V), 1999-03-02:
Det benyttes bl.a. til fastgørelse af hofteproteser.
Ej heller er fremstillingen, finansieringen og afprøvningen af en bestemt operationsteknik eller et bestemt operationsmateriale blevet belyst mere indgående end netop fremgangsmåden ved cementerede hofteoperationer.
Det er dybt beklageligt - det er det - at denne grundige viden om Boneloc og dette indgående kendskab til Boneloc-cementens egenskaber er blevet til på baggrund af et uvillet forsøg på ca. 3.000 patienter, der ikke var klar over, at de i virkeligheden var forsøgspersoner.
Vi skal i Venstre dybt beklage alle de unødige lidelser, som sagesløse mennesker i den forbindelse er blevet udsat for.
Som jeg indledte med at sige, er der næppe nogen anvendelse af et operationsmateriale, der er blevet bedre undersøgt.
Erhvervsministeriet og Erhvervsfremme Styrelsen har undersøgt, om de offentlige midler, som Teknologistyrelsen og Handels- og Industristyrelsen bevilgede til udviklingen af Boneloc, er blevet anvendt korrekt.
Københavns Politis bedrageriafdeling har efterforsket sagen.
Amtsrådsforeningen fik et advokatfirma til at undersøge sagen.
Kommunernes Gensidige Forsikringsselskab har på vegne af Patientforsikringen anlagt sag mod producenten.
Rigshospitalet lod Kammeradvokaten vurdere, om Rigshospitalet var forpligtet til at udbetale erstatning, og professor Lars Nordskov Nielsen har på baggrund af den beslutning, vi tog her i Folketinget den 5. december 1996, foretaget en grundig undersøgelse af hele sagsforløbet.
Denne undersøgelse mundede bl.a. ud i en udtalt kritik over for Sundhedsstyrelsen og Lægemiddelstyrelsen.
Så er der også vedtaget en lang række opstramninger.
Blandt andet skal de lægefaglige selskaber være opmærksomme på alvorlige problemer og tage kontakt til Sundhedsstyrelsen.
Der er oprettet en hændelsesbase med indberetning om alle klagetilsyns- og patientforsikringssager, og der arbejdes på at oprette kliniske databaser, så man hurtigt kan afdække, hvis der er noget galt ved operationsmetoderne, og endelig skal alt medicinsk udstyr godkendes efter de nye EU-regler.
Selv om Venstre gerne så, at der blev placeret et klart ansvar for, hvorfor det kliniske forsøg, der var givet tilladelse til, ikke blev gennemført, og hvorfor ortopædkirurger benyttede sig af et materiale, der ikke var klinisk testet, så må vi i dag på baggrund af de mange undersøgelser erkende, at vi næppe kommer længere ad den vej.
Derfor er vi tilfredse med, at de patienter, der uvidende og uvillet blev forsøgspersoner, får mulighed for at søge erstatning efter patientforsikringsloven.
Og vi ser gerne, at det lovforslag snarest muligt bliver fremsat her i Folketinget.
Arne Melchior (CD), 1999-03-02:
Hvis hr. Sjursen ikke har et andet eksempel, et andet sammenligningsgrundlag end det, han kom med her, så står det dårligt til for ham.
Fart dræber, må jeg sige til hr. Sjursen.
Trafik er farlig også for andre end den, der bryder reglerne, den, der kører for hurtigt.
Hvis farten er høj, ved vi, hvor meget det betyder for, at ulykker sker, og for, hvad ulykker medfører.
Derfor er sammenligningen aldeles intet værd, og også derfor må jeg fastholde, at der er tusindvis af udsagn fra prostituerede om, at de har det godt med det, at de har valgt det ganske frivilligt, og at de er godt stillet.
Det forekommer mig især, at Kristeligt Folkeparti vil svinge moralens faner.
Det kan måske være meget hyggeligt, men de skal altså passe sig selv i den retning og ikke sætte grænser for andres moral, og det er faktisk det, der sker med Kristeligt Folkepartis forslag.
Tom Behnke (FP), 1999-03-02:
Nu har både ministeren og den socialdemokratiske ordfører sagt, at hvis det er sådan, at det viser sig, at der skulle være andre patienter, der har problemer med Boneloc, end lige netop hoftepatienterne, så vil man være villig til at se på det.
Derfor skal jeg spørge, om Venstre, som jo er et parti, der har været med til at lave den her forligstekst, på samme måde er indstillet på at se på sagen igen, når det viser sig, at der er patienter, der er blevet opereret f.eks. i knæet med Boneloc, som har problemer med det.
Jeg skal også spørge Venstres ordfører, i og med at Venstre har været med til at lave forligsteksten, om ikke Venstre finder det utilfredsstillende, at ikke alle patienter er informeret, eller sidder Venstre også inde med den information, at alle patienter er informeret?
Og i givet fald: Hvor har Venstre så den information fra?
For den skriftlige dokumentation viser det modsatte.
Tom Behnke (FP), 1999-03-02:
Sagen bliver værre og værre.
Patientforeningen Danmark har fremsendt dokumentation adskillige gange til Folketingets Sundhedsudvalg.
Det er runddelt på alm. del og har været tilgængeligt for alle Sundhedsudvalgets medlemmer
, så det er da beklageligt.
Debatten her bliver jo mere og mere umulig at gennemføre, hvis ordførerne end ikke har set de bilag, der er i Folketingets udvalg.
I forhold til knæoperationer så fremgår det af et brev af den 16. november 1998 fra sundhedsministeren: »Jeg kan oplyse« - det er ministeren, der skriver - »at der i forbindelse med Boneloc-sagen ikke er lavet nogen samlet opgørelse over antallet af knæoperationer, og hvor der er anvendt Boneloc, ligesom der ikke er taget initiativ til særligt at genindkalde denne gruppe patienter til kontrol eller information.
Baggrunden herfor er bl.a., at patientforsikringsordningen kun har modtaget nogle enkelte anmeldelser vedrørende knæoperationer med Boneloc-cement.« Altså: Man har modtaget information om det, men ministeren har ikke ønsket at lave en samlet opgørelse over, hvor mange vi taler om.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-03-02:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den gennemgående meget positive modtagelse af dette her lovforslag, som jo indebærer, at vi moderniserer det regelgrundlag, som færgedrift i Danmark kan etableres under, især når det drejer sig om færgefart, som kræver offentlig støtte for overhovedet at kunne eksistere.
Vi har jo en række småøer, som også mange har peget på, men også lidt større øer, som skal besejles, som jo skal have samfærdselsmuligheder.
Og det er ikke altid, at der er nok trafik til, at det kommercielt kan være bæredygtigt.
Derfor er det selvfølgelig nødvendigt, at vi i et land som Danmark kan gå ind med offentlig støtte, det være sig enten på kommunalt initiativ eller med statslig støtte, som det også sker i en række tilfælde.
Jeg håber, som der også er flere, der har sagt her, at vi hurtigt kan få loven vedtaget, og jeg vil selvfølgelig gerne bistå udvalget i dets arbejde, uanset om det er meget eller lidt, der skal vendes; jeg kunne høre, det vist var dér, den største uenighed var, når vi ser bort fra Enhedslistens ordfører, som ikke umiddelbart kunne støtte forslaget på grund af nogle principielle synspunkter.
Jeg skal gøre opmærksom på, hvad jo ingen rigtig har fremdraget, at vi med det her lovforslag erstatter syv henholdsvis plakater og love med én lov, så det er jo klart en stærk forenkling, og det er måske værd at understrege, at vi faktisk her afskaffer lovgivning, der går helt tilbage til enevældens tid.
Jeg synes måske også, det er klædeligt for demokratiet endelig at få ryddet op i den slags enevældige forordninger fra tidligere tid, så tak for modtagelsen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-03-02:
Det er et meget nyttigt lille lovforslag, der ligger her, og det er jo fint, at det kan give anledning til både historiske, nostalgiske indlæg og til stærkt ideologiske indlæg.
Det er med at benytte chancen, når den er her, selvfølgelig.
Kristeligt Folkeparti kan støtte det lovforslag her.
Jeg har af en eller anden årsag ikke set høringssvarene endnu, så det kan godt ske, at der er nogle tekniske ting deri, som også andre har nævnt, vi skal kigge på.
Men vi er positive over for lovforslaget.
Christian Jensen (FP), 1999-03-02:
Idet Fremskridtspartiet ser denne lov som en styrkelse af de små øsamfunds eksistensmuligheder og udvikling, kan vi støtte dette forslag.
Vi ser nemlig trafikmulighederne til og fra
disse øer og de små samfund som en altafgørende betingelse for stabilitet på øerne og vækst.
Og iblandt de mange høringssvar, der er indkommet her til dette forslag, og som i øvrigt for langt den største del er meget positive, er der dog blevet rejst enkelte problemstillinger, som vi så forventer kan blive behandlet i udvalget efterfølgende.
Jeg kan tilslutte mig og ligesom tidligere ordførere nævne varigheden af de kontraktlængder og den nedre grænse
Men Fremskridtspartiet kan støtte forslaget og vil bidrage positivt til udvalgsbehandlingen.
Frank Aaen (EL), 1999-03-02:
Det her er jo ikke et spørgsmål, om færger skal være offentlige, eller de skal være private.
Det her er et spørgsmål om, om man skal have tvungen udlicitering med jævne mellemrum.
Og argumentationen, for at der skal laves tvungen udlicitering, er, at man skal have sikkerhed for, at driften sker så billigt som muligt.
Så vil jeg gerne spørge: Hvordan kan man få sikkerhed for det på denne her måde?
Altså, for det første gælder det jo kun, hvis der er flere, der ønsker at byde på en given færgerute.
Tror I, at der sådan ligger småfærgerier en bloc rundtomkring, som bare venter på at kunne byde, når der kommer noget forbi, der er i udbud?
For det andet og endnu værre: Det gælder jo kun, hvis der ikke er karteller på området.
Og hvad ser vi i dag?
På alle de områder, hvor vi i årevis er blevet bildt ind, at her er der en effektiv konkurrence, popper det ene kartel op efter det andet, den ene mesterpris efter den anden, den ene aftale om priser efter den anden.
Og her, hvor vi jo helt givet kun ville have et lillebitte marked med ganske få udbydere, kan man være fuldstændig sikker på, at selvfølgelig vil der være aftaler mellem de selskaber, der overhovedet kunne tænkes at operere på det. Og hvis vi så endelig får en priskonkurrence på området, hvis vi nu får det, som lovforslaget intenderer, at tvungen udlicitering giver en større priskonkurrence, jamen hvad er så konsekvensen af det for de ansatte?
Hvad er så konsekvensen af det for kvaliteten?
Hvad er konsekvensen af det i forhold til sikkerheden?
Det er heller ikke taget med her.
Derfor er vi ikke med til at støtte det her forslag om, at vi skal pålægge offentlige myndigheder, der står for den her færgedrift, at skulle udbyde færgedriften i licitation.
Vi mener, at det må være op til de pågældende selv at vurdere, om det er klogt eller ikke klogt.
Det er ikke det samme, som at vi mener, at det bare skal fortsætte som altid. Vi kender alle sammen eksemplerne fra de private busselskaber ovre i Jylland - jeg ved det fra Nordjylland - på, hvordan de år efter år efter år bare fik fornyet deres kontrakter; busserne blev større og større, og der sad færre og færre på sæderne.
Så det er ikke bare fordi, jeg mener, man skal lade stå til.
Men tvungen udlicitering er ikke et instrument, der fungerer i Enhedslistens redskabsskur.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-03-02:
Ja, det er jo et interessant lille lovforslag, der er lagt frem her.
Bortset fra det, de øvrige ordførere har sagt om udbudet, som vi er helt enige i, så synes vi også, at det er et kuriøst lille stykke danmarkshistorie eller ophør heraf, kunne man sige, når man tager fat på det ordensmæssige i det her.
Man ophæver bl.a. en bestemmelse, der hedder »General-Postdirektionens Plakat af 12. August 1820 angaaende nærmere Bestemmelser om Færgestedernes Eneret til Færgefarten i Almindelighed i Danmark«
, og det er egentlig meget kuriøst, at man ophæver bestemmelser helt tilbage fra dengang, kongen og et generalpostdirektorat eller -direktion i forening bestemte, hvordan det skulle være i Danmark.
Vi er enige i lovforslaget her.
Udbudet, kan man sige, vender op og ned på den praksis omkring tilskud til det her, som vi har været vant til.
Vi synes, det er et fint, godt skrevet lille lovforslag, og vi kan støtte det.
Arne Melchior (CD), 1999-03-02:
Mens jeg arbejdede med sagen om de store faste forbindelser, som vi nu til dels allerede har indviet, dels snart skal indvie, og dels muligvis snart skal vedtage i et tredje tilfælde, så blev jeg ofte mødt med den modargumentation: Jamen vi kan da ikke undvære færgerne.
Færgerne er jo en del af den danske kultur, så dem må vi bevare.
Hvortil jeg plejede at svare: Nå ja, hestevognen har jo også i århundreder været en del af den danske kultur.
Alligevel har vi stort set opgivet den bortset fra på Dyrehavsbakken og andre pittoreske steder.
Det lovforslag, der er til første behandling her, er jo så et vidnesbyrd om, at færgerne heldigvis og, vil jeg tilføje, nødvendigvis vil blive bevaret som et led i det danske transportarbejde og dermed som et led i den danske kultur, og det hilser CD med stor glæde. Der er nærmest ikke noget i dette lovforslag, som vi tror kræver særlig lang behandling.
Hr. Donner sagde lige før mig noget om, at der var mange ting, der skulle vendes i det her lovforslag.
Det tror jeg, han får svært ved, så må han i hvert fald ud og øse op med en meget stor ske.
Det er også glædeligt at se, at der med denne lovs indførelse pr. næste nytår vil blive afskaffet en del regler, der ikke bare går tilbage til 1870'erne, men til 1820'erne såmænd, og det er jo i regelforenklingens og moderniseringens ånd en god ting.
Jeg er også meget færgebegejstret.
Jeg er faktisk medlem af, jeg tror, det hedder Dansk Færgehistorisk Selskab - jeg er medlem af 95 selskaber og foreninger, så jeg kan ikke rigtig huske, hvad de enkelte hedder.
Jeg kan kun anbefale mine kolleger blandt ordførerne også at melde sig ind i Dansk Færgehistorisk Selskab.
Så på en måde er det altså historisk, men der sker også noget nyt i dag.
Og det er jo egentlig en sjov ting og en glædelig ting, at en socialdemokratisk trafikminister fremsætter forslag om denne vidtgående udlicitering.
Det kunne man ikke have troet bare 5 år tilbage i tiden, og det undrer mig da derfor ikke, at vi, de borgerlige partier, alle som ét kan støtte dette lovforslag.
Jeg tror, jeg kan tilsige trafikministeren, også efter at have hørt de øvrige ordførere, at forslaget vil tøffe ganske hurtigt igennem udvalget uden at slippe for megen forurening ud undervejs.
Ole Donner (DF), 1999-03-02:
Vi finder, det er fornuftigt, at man får sammenskrevet alle de eksisterende love og kommer af med flere love og bestemmelser, der er mere end 100 år gamle.
I øvrigt synes vi også, at der måske er ved at komme en opblødning, sådan som vi tidligere har talt om, at når man skal udlicitere kollektiv trafik til bl.a. små øer, må det være i orden, at den, som vinder licitationen, bliver den, der kræver det mindste tilskud.
Det mener vi er en rigtig måde at gøre det på.
Vi er også meget tilfredse med, at der står, at der ikke længere fra det offentliges side kan gives underskudsdækning til færgeselskaber.
Det er nok også i orden, at der er mulighed for, at et amt eller en kommune kan skyde penge ind i en færgerute, hvis det er nødvendigt for overhovedet at få nogen til at besejle den, for så ved man i hvert fald, hvilke udgifter man kommer ud for.
Det mener vi også er en god ting.
Jeg har ligesom hr. Ole Sohn fæstet mig ved perioden på 5 år.
Jeg synes også, det er for kort en periode, når man skal ud i så store investeringer, som der er i forbindelse med at drive færgefart, og derfor mener jeg også, det er et af de spørgsmål, vi bør drøfte i udvalget og se, om vi kan lave et ændringsforslag her.
Vi forudser et stort udvalgsarbejde med dette forslag, og vi mener, der er rigtig mange sten, der skal vendes.
Men vi er som sagt meget positive over for forslaget, og vi er tilfredse med, at det nu bliver obligatorisk, at færgefart skal i udbud.
Det er positivt.
Ole Sohn (SF), 1999-03-02:
Selv om færgenæringen er fri i Danmark, har der dog siden 1874 været rammer for reguleringen af færgedriften, og således er det også med det foreliggende lovforslag. Formålet med lovforslaget er primært at sikre en opfølgelse af samfundets behov for færgeruter, og at det sker på en effektiv, billig og gennemskuelig måde, og vi er selvfølgelig enige i, at det skal sikres.
Vi er også enige i, at muligheden for, at offentlige myndigheder kan give eneretsbevilling til færgedrift, bliver begrænset.
Alt i alt kan vi sige, at det er et rimelig fornuftigt forslag, men i høringssvarene er der peget på en række problemstillinger, som jeg godt vil have ministeren til at uddybe.
Det er bl.a. fastslået, at udbudsperioden i forbindelse med udliciteringer højst må være 5 år,
mens EU-Kommissionens retningslinjer på området taler om, at kontraktperioden for forsyningspligtige ydelser skal være rimelig og ikke for lang, og så skriver man i parentes »normalt 5 år«
Der er altså ikke den samme fasthed her som i lovforslaget, og jeg nævner det, fordi flere høringssvar påpeger, at udbudsperioden er for kort set i forhold til en række af de investeringer, der skal foretages i færger m.v.
Derfor vil jeg gerne spørge, om det er muligt at fastsætte en længere kontraktperiode end den, der foreslås i lovforslaget. Ligeledes taler lovforslaget om, at man kan undlade at udbyde færgefart i licitation, hvis den samlede værdi af en aftale ikke overstiger et af ministeren fastsat beløb, som p.t. er 100.000 ecu.
Er denne grænse en EU-fastsat grænse, eller er der mulighed for at sætte en højere grænse?
Jeg tænker her på muligheden for at undtage en række af de mindre færgeruter, hvor det ikke kan forventes, at der kan etableres en reel konkurrencesituation.
Det er vigtigt, fordi loven skal sikre en god og stabil betjening, ikke mindst af øsamfundenes borgere, erhvervsliv og turister.
Alt i alt ser SF positivt på forslaget.