runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Jensen (S), 2003-09-04:
Dette beslutningsforslag er kendt stof.
Det går ud på at indføre et midlertidigt tilskud til praktikpladser, så vi kan fremelske nogle sådanne til de tusinder af unge, der mangler en praktikplads.
Vi har behandlet dette forslag i mindst to forskellige forklædninger, og når jeg tager ordet, er det ikke for at starte debatten forfra.
Men jeg har hæftet mig ved den begrundelse i betænkningen, som flertallet giver for at stemme imod om et øjeblik.
Begrundelsen er, at et praktikpladstilskud ikke løser de grundlæggende strukturelle problemer på erhvervsuddannelserne.
Vi er sådan set enige i, at der er brug for sådanne strukturændringer, og vi er faktisk også enige i, at det bidrager forslaget overhovedet ikke til.
Men det er sådan set heller ikke meningen. Forslaget er en nødløsning.
Det er tænkt som en tiltrængt øjeblikkelig håndsrækning til alle dem, der smides
bag af dansen, fordi de har kastet sig ud i at tage en erhvervsuddannelse på et tidspunkt, hvor markedet for praktikpladser nærmest er gået i sort, og hvor der måned for måned kommer til at mangle endnu flere.
Alle råber på, at de unge skal tage en uddannelse, men for mange tusinde af dem bliver det ikke, som de havde tænkt sig, fordi de ikke kan få en praktikplads, og som politikere kan vi ikke være bekendt, at vi ikke forsøger at gøre noget. Vist skal der strukturændringer til, men det kan de, der har et akut behov, altså ikke vente på.
Det kan de imidlertid blive nødt til, og så må det være en fælles ambition, at de skal vente så kort tid som overhovedet muligt.
Derfor er mit egentlige ærinde at benytte lejligtheden til at henlede opmærksomheden på den model, som den ene af arbejdsmarkedets to parter har peget på, nemlig støtte af ordinære uddannelsesaftaler i form af et løntilskud til virksomhederne i en kort periode, nemlig 4 måneder.
Det vil have nogen effekt, og det kan træde hurtigt i kraft, hvis der er politisk vilje til det.
Vi er ikke fuldstændig og totalt tilskudsfascinerede, men det er en vej at gå, hvis vi skal stampe flere praktikpladser op af jorden.
Det er ikke nok med fremtidsrettede strukturændringer.
I en tidsbegrænset periode skal der mere til, hvis vi vil have alle med, og det er i hvert fald Socialdemokratiets ambition.
Vores opfordring til det flertal, der om et øjeblik forkaster vores beslutningsforslag, skal således være: Forkast også automatreaktionerne mod tilskudsincitamenter til at skaffe de praktikpladser, der i den grad burde være vores fælles målsætning.
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Jamen det er da pænt af justitsministeren, at hun prøver at hjælpe Socialdemokraterne ud af den knibe, man er kommet i.
Men nu er det jo altså ikke os, der har fundet på at sammenkæde spørgsmålet om anonyme vidner med den hemmelige retspleje.
Det er Justitsministeriet selv, der i det fremlagte lovforslags bemærkninger har brugt en del på at skrive om sammenhængen mellem anonyme meddelere og anonyme vidner.
Det er jo derfor, vi har stillet så mange spørgsmål til det.
Men det har justitsministeren ikke svaret.
Justitsministeren har svaret, at hvis man er meddeler fra det samme kriminelle miljø, så kan man ikke være et anonymt vidne.
Men det betyder jo, at andre meddelere fra andre kriminelle miljøer godt kan være anonyme vidner, og det er det, vi synes er dybt problematisk.
Ikke alene fordi vi er imod anonyme vidner, men også fordi vi gerne vil have en forklaring på, hvorfor Socialdemokraterne har ændret holdning.
Jeg kan da godt forstå, at fru Birthe Rønn Hornbech helst ville have, der ikke var nogen debat om denne lovændring.
Det er jo ikke rart, hvis man gerne vil stå som en, der forsvarer retssikkerheden, så at blive angrebet så hårdt, som det er sket, når Advokatrådet og Dommerforeningen kommer og siger, at dette lovforslag er noget, der ikke hører hjemme i en retsstat.
Når man har så hård en debat, at dommere begynder at sige fra, og man begynder at tale om forfatningskrise, fordi landets dommere i nogle tilfælde siger, at denne her lov simpelt hen er så vidtgående, at de ikke vil være med til at anvende den i deres retssal.
Når vi er der, hvor politifolk siger, at de mener, at den krise, der nu er mellem domstol og lovgiver, er så alvorlig, at de ikke mener, at man skal vedtage denne her lov, og selv om der er politifolk, der synes, at de skal have de ændringer, der er her, så mener de alligevel ikke, at man skal vedtage det, så kan jeg godt forstå, at fru Birthe Rønn Hornbech er sur over det, men sådan er demokratiets vilkår, i hvert fald indtil man også indskrænker det.
Anne Baastrup (SF), 2003-09-04:
Det er jo sådan, at forhenværende højesteretspræsident Niels Pontoppidan påpeger et af problemerne, nemlig den forudgående domstolskontrol, og mig bekendt er der intet foretaget for at reparere på det problem.
Der er også adskillige andre dommere, der har været inde at påpege fundamentale problemer med den ændring af retsplejelovgivningen.
Det er mennesker, der skal sidde og arbejde med det.
At betegne de mennesker og os, der forsøger at fortolke det her i Folketingssalen, sådan, synes jeg ikke, fru Birthe Rønn Hornbech kan være bekendt.
Jeg synes, det var et uanstændigt indlæg.
Vi forsøger virkelig at holde fast i en ordentlig debat om det her lovforslag, og mig bekendt er der overhovedet ikke nogen, der er gået over nogen som helst streg.
Det kan være, det bare handler om, at fru Birthe Rønn Hornbech har en dårlig dag eller en dårlig sag.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-09-04:
Nej, nej, men med fare for at blive blæst ned af talerstolen af en vred formand og en vred ordfører fra partiet Venstre vil jeg blot sige, at her havde vi så et eksempel på smagsdommeren over alle smagsdommere, når fru Birthe Rønn Hornbech kommer og siger, at hun er dødtræt af at høre på vi andres ævl. Jeg beder fru Birthe Rønn Hornbech undskylde, men vi prøver at lave en lovgivning, der skal gælde for hele Danmarks befolkning, og vi prøver at gøre det ordentligt, og vi prøver at lytte til de indvendinger, der kommer, ikke blot fra fru Birthe Rønn Hornbech selv, men også fra de mennesker ude i landet, som har forstand på det her, men som fru Birthe Rønn Hornbech ikke gider høre på, fordi de jo blot giver udtryk for vanetænkning.
Jeg synes, det er fuldstændig upassende, og jeg kunne håbe, at formanden ville mobbe fru Birthe Rønn Hornbech noget mere.
Birthe Skaarup (DF), 2003-09-04:
Jo, Dansk Folkeparti havde noget at byde på.
Vi havde nogle ændringsforslag, som vi eksempelvis gav SF og Socialdemokratiet.
Vi hørte ikke noget, vi måtte rykke.
Fra Socialdemokratiet lød det, at de desværre var smidt væk, til trods for at man havde fået dem i to eksemplarer.
Der blev fremsendt nogle nye, og vi regnede naturligvis i Dansk Folkeparti med, at vi fik en tilbagemelding.
Det gjorde vi så ikke.
Adspurgt blev det sagt: Vi støtter ikke forslagene.
Under den sidste udvalgsbehandling er det rigtigt, at Socialdemokraterne stillede tre spørgsmål, og jeg husker lige så tydeligt, at de tre spørgsmål blev stillet.
Men det ændrede jo ikke noget, sagde fru Sophie Hæstorp Andersen.
Det husker jeg lige så tydeligt.
Derfor så jeg med det samme, at der ikke var noget grundlag for forhandling.
Jeg må så sige, at man fra regeringspartierne helt klart havde meldt ud, at man ikke ville være med til at afvente
Strukturkommissionens forslag, og det er da reelt.
Det er et reelt problem, at vi i det her land ser en sygehusstruktur, der ligner lidt af en massakre.
Man nedlægger det ene sygehus efter det andet.
Vi afventer en Strukturkommission, og den Strukturkommission skal fastlægge strukturen bl.a. omkring sygehusvæsenet, regner vi med.
Derfor er det fuldstændig halsløs gerning, man er i færd med at lave, denne massakre på det danske sygehusvæsen.
Indtil Strukturkommissionen har talt, ønsker vi strukturen bevaret, som den er nu, altså en nulstilling.
Anne Baastrup (SF), 2003-09-04:
Den bekymring, som justitsministeren nævnte jeg har givet udtryk for, er en bekymring, som jeg har stjålet fra Politiforbundet, idet Politiforbundet i deres høringssvar skriver, at det med civile agenter og hemmelig retspleje vil kunne bidrage til en yderligere forråelse af rockermiljøet med risiko for eksempelvis flere likvideringer af de af rockerne mistænkte personer.
Det er et problem, jeg ikke oplever, at justitsministeren har taget tilstrækkelig alvorligt.
Ministeren er i sin besvarelse her af de forskellige ting, der er blevet rejst under tredjebehandlingen, heller ikke kommet ind på den situation, vi forsøgte at få afdækket i de sidste spørgsmål, nemlig at den dommer, som beslutter sig for, at der skal være akter, som forsvarsadvokaten ikke må få indblik i, på en eller anden måde i virkeligheden, om ikke andet så for sin egen samvittigheds skyld, er nødsaget til at følge den domstolsforhandling, der foregår ved siden af, og hele spørgsmålet om, hvorvidt der er sket en kriminel handling, der er omfattet af straffelovens regler, og hvorvidt der er mennesker dér, der skal dømmes.
Det problem har man ikke forholdt sig til.
Den oprindelige dommer har fået lov til at bryde sin tavshedspligt, yes, men hvornår kan man finde ud af, at man skal.
Og der er det, Dommerforeningen siger, at der kan ske justitsmord.
Det synes jeg er en dårlig idé.
Villy Søvndal (SF), 2003-09-04:
SF tilhører det mindretal, der støtter forslaget uden vaklen.
Når jeg tager ordet nu, er det sådan set også for at gøre opmærksom på, at det her forslag er endnu vigtigere nu, end det måske så ud til, da det blev fremsat.
Vi har diskuteret de sidste par dage under den falske forudsætning, at der var tale om en stigning også i den offentlige beskæftigelse, og en del af de her praktikpladser er jo offentlige.
Der er kommet nogle nye tal i dag, som jeg tror må vække meget stor interesse i hvert fald i Venstres folketingsgruppe og måske også i Dansk Folkepartis folketingsgruppe, der siger, at det ikke er rigtigt, at den kommunale beskæftigelse er steget; den er faldet.
Det vil sige, at regeringen har faret rundt de sidste par dage med urigtige oplysninger, med urigtige oplysninger byggende på foreløbige tal fra Danmarks Statistik, som man har blæst op til noget fuldstændig uvirkeligt.
Det, den nye statistik bygger på, er ikke sådanne fantasifostre, det er faktiske lønudbetalinger, og i stedet for en stigning i den offentlige beskæftigelse fra februar sidste år til februar i år er der tale om et fald.
Det må dog være interessant for bl.a. Venstres ordfører, der har lagt meget vægt på de her tal i sin argumentation, at tallene nu viser sig ikke at holde.
Så jeg forventer, at hr. Jens Rohde, som har lagt meget vægt på de her tal, i hvert fald nu kommer op og beklager, at han tog så gruelig fejl, og at han kom til at misinformere Folketinget.
Jeg synes sådan set bare, det understreger behovet for at støtte det socialdemokratiske forslag.
Tina Nedergaard (V), 2003-09-04:
Det er ikke ud fra en betragtning om, at vi ikke har stor sympati for målet med forslaget, nemlig at skabe flere praktikpladser; vi er bare komplet uenige i midlerne.
Vi forstår ikke rigtig, hvorfor Socialdemokratiet med dette forslag lægger op til, at arbejdsgiverne nødvendigvis skal have arbejdskraften så billigt som overhovedet muligt.
Hvis det var løsningen på praktikpladsproblemet, må vi anbefale arbejdsmarkedets parter, at de kigger på lønniveauet
for eleverne
I Venstre tror vi imidlertid ikke på, at problemet ligger dér.
Tværtimod ligger problemet i de usmidige strukturer, som er blevet skabt på praktikpladsmarkedet, hvorfor den lovgivning, vi har vedtaget i dag, herunder fleksible forløb, nye alternative erhvervsuddannelser, muligheden for øget praktikpladsformidling og de ekstra midler, vi afsatte sammen med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre i efteråret, i sig selv vil være med til at løfte den opgave, der er i at skabe flere praktikpladser.
Kim Sejr (RV), 2003-09-04:
Jeg skal blot nøjes med at sige, at da der er SU-forhandlinger i gang og der er udsigt til rimelig bred opbakning bag indholdet af det radikale forslag,
vil vi gerne anmode om, at forslaget bliver trukket tilbage.
Tina Nedergaard (V), 2003-09-04:
Det, jeg henviste til, var det årelange samarbejde, jeg har haft på området med dem.
Det er rigtigt.
Det ændrer imidlertid ikke på, at de generelle tilskud har LO offentligt advaret imod igen og igen og igen både i forbindelse med konferencer og i deres rapporter.
Det er jo også et synspunkt, der deles af de virksomheder, som senere skal aftage den faglærte arbejdskraft.
Det opleves for mig på den måde, at Socialdemokratiet faktisk lægger op til, at virksomhederne ikke er interesseret i at få uddannet arbejdskraften, men det er jo ikke tilfældet, for de, der rammes hårdest af, at de ikke bliver uddannet, vil jo på sigt være virksomhederne.
Derfor er det helt afgørende, at vi benytter lejligheden til at få lavet om på de strukturer, der modarbejder indgåelsen af kontrakter.
Det har vi jo bl.a. gjort ved at fjerne en række af de meget negative incitamenter, som blev indført af den tidligere regering i 2001, hvor man faktisk gav incitamenter til at fastholde eleverne i skolepraktik.
Det har vi med den nye regering fået ændret på, og det var et skridt i den rigtige retning.
Nu lægger vi op til yderligere skridt, som skal smidiggøre hele praktikpladsområdet med henblik på at skabe flere praktikpladser.
Carsten Hansen (S), 2003-09-04:
Enten har fru Tina Nedergaard ikke fulgt med, eller også taler hun mod bedre vidende.
Det er sådan, at i de sidepapirer, der ligger efter indstilling fra arbejdsmarkedets parter, anbefaler LO - og det er den samlede danske arbejderbevægelse i hvert fald på lønmodtagersiden, sådan den nederste del af den - faktisk en 4-måneders-ordning, således at man kommer ud over prøvetiden med en tilskudsordning.
Er det forbigået fru Tina Nedergaards bevidsthed, at det her har været fremme eller hvad?
Eller står hun og taler mod bedre vidende?
Det andet er det med de sorte fag
Jeg hørte oven i købet i radioen forleden dag nogen, der kaldte det de beskidte fag; det bryder jeg mig ikke om, jeg hører selv til en af dem, der har arbejdet inden for området.
Det passer ikke, at man ikke kan skaffe praktikelever; det er ganske få steder.
Der er faktisk mange steder, de her mennesker ikke kan komme ind.
Med hensyn til det med det solidariske, det med, at de arbejdsgivere, der ikke tager lærlinge, er med til at bidrage til ordningen, synes vi, det er ganske okay, at man på den måde pålægger brugerbetaling, vi er bare imod, at man gør det individuelt, vil jeg gerne sige til fru Tina Nedergaard.
Lene Jensen (S), 2003-09-04:
Jeg vil gerne sige til fru Tina Nedergaard, at det her handler om ansvar.
Det handler om, at arbejdsmarkedets parter og arbejdsgiverne må tage ansvar for, at de unge mennesker kan fuldføre deres uddannelse.
Jeg er ked af at sige det, men lige nøjagtig i den her sammenhæng kan den der fuldstændig bevidstløse markedslogik ikke bruges til noget som helst.
Jeg synes ærligt talt, at det ikke er at tage tingene alvorligt nok at komme med en lang smøre om, at så kunne man jo gøre det samme på resten af arbejdsmarkedet.
Det næste bliver vel, at vi bliver anbefalet at lave vores beslutningsforslag om, så det ligner den planøkonomi, man henviser til i Sovjet og i Nordkorea, og hvor det ellers er, man plejer at henvise til, når det er det, det gælder.
Jeg synes ikke, det er seriøst, og jeg bliver bekymret for det videre forløb, hvis det virkelig er den her måde, hvorpå Venstre agter at tackle et af de allerstørste problemer, som de her unge mennesker måske i deres liv kommer ud for, nemlig at de ikke kan færdiggøre den uddannelse, som alle har tudet dem ørerne fulde med at de skulle tage.
Tina Nedergaard (V), 2003-09-04:
Hvis det grundlæggende var sådan, at det kun er et spørgsmål om, at arbejdskraften skal være så billig som muligt, for at virksomhederne ansætter arbejdskraften, så var der jo i virkeligheden ikke noget nemmere, end at alle virksomheder, som havde for få ansatte, så efter Socialdemokratiets opfattelse skulle betale kollektivt ind til en fond, som man så kunne sprede ud til andre virksomheder, hvorefter de kunne ansætte medarbejdere for disse kollektive penge.
Det er sådan set det, der er princippet i det her.
For det, der sker, hvis man indfører praktikpladstilskud, er, at man muligvis får et kortvarigt opsving i antallet af elever ude i virksomhederne, men samtidig fortrænger tilskudskronerne andre på arbejdsmarkedet.
Det er en kendsgerning, som jeg også er sikker på at fru Lene Jensen er enig i.
Med hensyn til at reducere offentlig forsørgelse til elever under uddannelse, er det sådan set Venstre mål og har hele tiden været det, at skolepraktikken, i det omfang den skal forblive som et alternativ til reelle praktikpladser, skal være et tilbud om at komme ud i virksomhederne og ikke opbevaring, som tilfældet er i dag.
Vi går konkret efter at finde nogle muligheder, som skaber en vej frem mod beskæftigelse i form af erhvervsuddannelse til eleverne frem for opbevaring, sådan som tilfældet i vidt omfang har været hidtil i skolepraktikken.
Aage Frandsen (SF), 2003-09-04:
Som min udmærkede partifælle hr. Villy Søvndal havde anledning til at sige, støtter vi jo forslaget.
Da man så afskaffede ordningen i en tro på, at markedet ville virke, så virkede det rent faktisk ikke.
Så vil jeg også godt lige for god ordens skyld sige, at når det ikke lykkedes at få overbevist den tidligere regering om, at det var et godt forslag, så var det nok regeringspartnerens skyld, mere end det var Socialdemokratiets skyld.
Så for historiens skyld: Det var nok mere en undervisningsministers og en politisk holdning hos det ene regeringsparti, der var årsag til det, at det slet ikke kunne lade sig gøre.
Carsten Hansen (S), 2003-09-04:
Nu hører vi fru Tina Nedergaard fortælle om, hvad man vil.
Men er der også påstigningsmulighed, så man kan få lov at gøre sin uddannelse færdig?
Det må vi spørge Venstre om.
Og er det sådan, at man kan fuldføre den på fuldt niveau, som vi taler om i dag, således at det er den skoleydelse, vi taler om, eller er det halve skolepenge, altså SU-niveauet?
Lad os nu få det frem, når vi har debatten her, at man faktisk vil sætte skoleydelsen ned, og man vil ikke give garanti for, at de kan fuldføre det fleksible forløb, så de kan få fuld uddannelsesgaranti, medmindre de er over 25 år og kan tage det som voksenlæring.
Lad os nu høre fra fru Tina Nedergaard: Er det løsningen for de 12.000, der står og venter?
Lene Jensen (S), 2003-09-04:
Nu er vi så i gang med at gentage førstebehandlingen, og det kan vi da godt.
Det er en skam, jeg ikke tog min tale med fra dengang, så kunne jeg have læst den op.
Jeg vil bare endnu en gang sige, at det her med tilskud, det har været prøvet, og det virkede; det fremkaldte tusinder af praktikpladser, og det medførte en stigning i niveauet for antallet af praktikpladser. Så overlod man det til parterne, man lavede en aftale med parterne om, hvordan det skulle udvikle sig, og det udviklede sig ikke, som det var aftalt med parterne.
Derfor er det tid til at ty til gamle, kendte midler.
Derfor det her forslag.
Tina Nedergaard (V), 2003-09-04:
Jeg skal selvfølgelig ikke forholde mig til, hvem der synes det her er et godt forslag, men jeg undrer mig faktisk over, at Socialdemokratiet selv synes, det er et godt forslag, for hvis det var så godt, kunne man have bragt det i anvendelse, mens man sad i regering, hvor vi så, at praktikpladsmangelen faktisk øgedes fra måned til måned.
Det eneste værktøj, man benyttede under den tidligere regering, var at pålægge virksomhederne nye afgifter, hvilket også ligger implicit i dette forslag.
Helt konkret har jeg peget på, at vi nu arbejder med fleksible forløb for de enkelte elever.
Vi arbejder med et fleksibelt voksen- og efteruddannelsesforløb, som betyder, at personer, der ikke opnår faglært status i første omgang, får mulighed for at komme tilbage i voksen- og efteruddannelsessystemet.
Vi har en række konkrete initiativer parat allerede nu, men følger også op i forbindelse med efterårets forhandlinger med Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti.
Lene Jensen (S), 2003-09-04:
Ja, det er det, og den kan sådan set gøres vældig kort den bemærkning, for det er jo meget udmærket alt sammen, og det er alt sammen vældig fremadrettet, og det kommer garanteret til debat, og hvad ved jeg, og den kommer vi forhåbentlig også engang til at deltage i.
Jeg vil bare gerne høre, hvad det helt præcist er, vi gør for alle dem, der rent faktisk står og venter, dem, som der er nogle, der kalder for en pukkel.
Hvor sjovt mon det er
at være pukkel?
Hvad er det, vi gør for at få ryddet op og få sat cirkulation i det marked, som ser så katastrofalt ud nu?
Hvis ikke det er vores forslag, spørger jeg fru Tina Nedergaard, hvad er det så?
Carsten Hansen (S), 2003-09-04:
Først til hr. Aage Frandsen fra SF: Det er jo rigtigt, at i 1998 ophørte den ordning, vi var fælles om, hvor arbejdsgiverne bidrog med det halve og vi bidrog fra statens side, fra Folketingets side, med resten.
Men dengang havde vi faktisk over 5.000 flere praktikpladser, end vi har i dag.
Vi overlod det til parterne at lave en aftale.
De levede ikke op til den.
I dag er der over 12.000 unge mennesker, der står og venter på en praktikplads.
Vi rykker for et svar, og vi fremsætter beslutningsforslag.
Og hvad er Venstres svar:
Man sætter dem ned og ophører med uddannelsesgarantien.
Skal det være så billigt som muligt?
Den ordning, vi foreslår, er nemlig solidarisk på den måde, at de, der ingen praktikanter tager, kommer til at bidrage til festlighederne.
Det er vel rimeligt nok, for de lukrerer på arbejdskraften, når den er færdiguddannet.
Det andet er, at vi ikke skønner, at en uddannelsesgaranti er ren opbevaring.
Lad os få et svar på det.
Lene Garsdal (SF), 2003-09-04:
De ændringsforslag, som fru Birthe Skaarup henviser til, var nogle, der kom kort tid efter førstebehandlingen, som jo nu ligger mange måneder tilbage, og der har ikke været noget udspil fra Dansk Folkeparti i den aktuelle drøftelse af forslaget, efter at det er gået tilbage i udvalget. Grunden til, at SF har stillet sit ændringsforslag, og grunden til, at vi ikke støtter forslaget som sådan, er jo, at hvis man nulstiller amtskommunernes sygehusudgifter, eller hvis de ikke må bruge sygehusudgifterne i forbindelse med deres kommende budgetter til at regulere med, så ville det jo være alle andre grupper i amterne, miljøet, de svage, handicappede osv., der ville skulle bære de stigende udgifter for amterne, og det kan vi ikke acceptere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-09-04:
Socialdemokratiet er glad for, at Folketinget kunne bakke op om ændringsforslaget om at begrænse rygning hos unge og indføre en aldersgrænse på 16 år, som regeringen jo selv har lagt op til, at den vil foreslå i efteråret.
Vores forslag er ikke meget anderledes end det, regeringen forhåbentlig lægger op til i efteråret.
Dog foreslår vi ud over en aldersgrænse, at man også går i gang med en lang række forebyggende initiativer og hjælp til de unge, der ønsker at stoppe med at ryge.
Jeg håber meget, at ministeren kan komme herop i dag og fortælle, at når der til efteråret kommer et lovforslag, som skal indføre en aldersgrænse for køb af tobak i de danske butikker, kan Folketinget også nikke genkendende til, at man vil gøre en indsats for at hjælpe de unge, der allerede ryger i dag.
Der er stadig et massivt problem med unge, der ryger meget, især unge piger og unge drenge af anden etnisk baggrund.
De fortjener også hjælp og ikke kun en aldersgrænse, så jeg håber, ministeren vil komme herop og sige, at det forslag, man kommer med til efteråret, indeholder mere end blot en aldersgrænse og mere end kun et signal.
Jeg skal gøre det meget kort.
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål før, og jeg kan nu tilslutte mig fru Line Barfods bemærkninger og dermed igen bede om, at der bliver svaret på spørgsmålet: Hvad er det for nogle ændringer?
Hvad er det for nogle ting, man har forhandlet om i den forløbne uge?
Hvad er det for nogle ting, man har bragt op fra Dansk Folkeparti i den forløbne uge, mens man insisterende tog forslaget tilbage i udvalget?
Ingenting.
Jeg har i hvert fald ingenting hørt endnu.