Else Winther Andersen (V), 1998-01-16:
Det vil Venstre gerne sige tak for.
Det er en debat om højskolernes fremtid, som Venstre længe gerne har villet have.
Vi ønsker, at denne redegørelse skal give en større klarhed for højskolerne over, hvilke fremtidige rammer de skal virke under.
Jeg siger udtrykkeligt rammer, da Folketinget kun skal skabe de rammer, inden for hvilke højskolerne skal arbejde, og det er de enkelte højskoler, der skaber indholdet med den forskellighed, det også giver.
Måske mere end nogen sinde i vores historie har vi brug
for de frie dannelsesskoler, som kan tænde ild i de unges hjerter og hjerner og være arnested for ægte engagement, for fællesskabsfølelse, initiativlyst, iværksætterkultur og ikke mindst fordybelse.
I dag er vi et veluddannet folk.
Har vi ikke nået alt det, vi ville?
Jo, det har vi på mange måder, men hvor er vores begejstring henne?
Der er stadig væk som i Christen Kolds tid brug for oplevelse og oplysning både i lokalsamfundet, hvor den enkelte hører til, og hvor den enkelte skole ligger, og bestemt også i et større internationalt samfund, som Danmark er en del af.
I over 100 år har der været elever på højskolerne, og de har lært om Danmarkshistorien, men derudover må vi nok også se på, at der er brug for, at eleverne i dag lærer, hvad der foregår uden for landets grænser, og her kommer højskolerne også ind i billedet.
Den enkelte elev oplever på en højskole frihed og kommer til at indgå i et fællesskab, og det er først, når man er i et forpligtende fællesskab med andre, at man oplever, at man også er fri, fordi man selv bidrager som en naturlig del til dette fællesskab.
Det er det, man oplever i et kostskolemiljø
på en højskole.
Der tales meget om i disse dage, at højskolen er i krise på grund af manglende elever, men det er vel lidt store ord.
Det er rigtigt, at der er færre elever, men der er også færre unge i en ungdomsårgang.
Der er blevet flere uddannelsespladser, og det tror jeg også, at man fra højskolernes side glæder sig over, og man erkender, at der i stedet for er brug for det, at der er en udfordring i det, vi
står i.
Venstre oplever ikke, at vejen frem for højskolerne er, at de skal ud og genfinde ledige bistandsklienter osv., som i stor udstrækning prægede højskolebilledet i 1980'erne, men højskolen skal derimod placeres som et naturligt tilbud for alle unge.
Her har højskolerne altså et unikt tilbud, så der er brug for gåpåmod for højskolerne.
Men der er et problem i, og det er fuldstændig uacceptabelt, at en højskoleelev skal betale 20 gange så meget i egenbetaling som en elev på en daghøjskole, for slet ikke at nævne den ublu konkurrence fra AMU-kurserne.
Selv om der blev afsat 15 mio. kr. på finansloven, ville Venstre og De Konservative godt have haft det beløb øget til 25 mio. kr., da Venstre ønsker at skabe lige konkurrencevilkår mellem folkehøjskolerne og de øvrige skoleformer, bl.a. daghøjskolerne, og bruge pengene til at forhøje tilskuddet pr. elev på folkehøjskolerne.
Det er ikke det samme som at trække et sikkerhedsnet ind under alle højskoler.
Det vil vi ikke.
Det skal trods alt være skolernes evne til at tiltrække elever, der afgør, om de kan overleve, men der skal altså være en fair konkurrence mellem det offentlige og de frie skoler.
I redegørelsen er der stillet syv forslag, og jeg vil godt have et ottende forslag med som Venstres, og det er et forslag om et samspil mellem erhvervslivet og de frie skoler.
Hvor speciel kan en folkehøjskole være?
Ja, skolerne må gerne være specielle, men det skal være det folkelige, oplysende og almendannende, der fortsat skal være hovedelementet, og vi er godt tilfredse med fordelingen med de to tredjedele til det almendannende.
Skal eleverne bo på skolen?
Det er jo meget nemt at svare ja på, jævnfør mit tidligere indlæg om, hvilken betydning et kostskolemiljø har for en positiv indvirkning på fællesskab og forpligtethed, og her skal vi ikke være dem, der blander os i, hvordan skolerne tilrettelægger det.
Er de korte kurser rigtig højskole?
Ja, det er de.
De giver mange mennesker mulighed for at komme på højskole og få en positiv oplevelse ved et kort ophold.
Det ville da være et godt pusterum for mange, og så kan det være til inspiration både for den enkelte og også for erhvervslivet, men det skal vi politikere vel i grunden ikke blande os i.
Vi skal give rammerne, og også her må højskolerne selv udfylde dem eventuelt i samarbejde med erhvervslivet.
Hvor lange skal kurserne være?
Ja, her kan det da godt være, at vi skal bløde de nuværende rammer lidt op, men det må aldrig få karakter af, at det kun er korte kurser, der tilbydes.
Skal folkehøjskolerne være mere internationale?
Ja, men det er de jo allerede; der kommer mange elever hertil fra andre lande.
Men der er også nye tiltag på vej på det område, og dem hilser vi velkomne.
Det sidste nye, vi har hørt om, er, at Østersøhøjskolen nu tilbyder kurser for en moderne form for navere, altså håndværkere, der går på valsen.
Det vil sige, at der fortsat vil være mange nye områder, hvor man kan inddrage det internationale aspekt, og det internationale aspekt vil give en fin blanding af dannelse og folkeoplysning, uden at vi taler om at etablere skoler for specielle grupper.
Skal folkehøjskolerne være en del af det kompetencegivende system?
Med hensyn til formel kompetence er Venstre dybt skeptisk over for at gøre højskolerne til en del af det kompetencegivende system. Der har altid været en uformel kompetence i form af den personlighedsudvikling, som uddannelsesinstitutionerne har lagt vægt på ved optagelse eller ansættelse, og det ønsker vi ikke ændret, men med en formel kompetence tror vi folkehøjskolerne sælger ud af deres frihed til at bestemme og planlægge indholdet af deres undervisning.
Staten vil nemlig inden ret længe begynde at blande sig, og den frihed i folkehøjskolernes hverdag ønsker vi ikke begrænset.
Samarbejdet med erhvervslivet har jeg sat på som det ottende punkt.
Vi tror, fremtidens erhvervsledere ikke kun vil blive udvalgt på grundlag af deres eksamenspapirer, men også ud fra, om de kan indgå i et forpligtende fællesskab og have deres kulturelle og historiske værdier med sig i en større sammenhæng, altså være hele mennesker, og her kan højskolerne være med til at levere varen.
Det punkt ønsker Venstre også med som en dimension i det udvalgsarbejde, der skal i gang, og dermed har Venstre givet et meget positiv tilsagn om, at det udvalgsarbejde nu kan starte.
Venstre ser ikke mørkt på fremtiden for højskolerne.
Vi tror på, at den selvransagelse, som højskolerne selv er midt i - sammen med, at vi politisk set er med til at lægge rammerne inklusive de økonomiske vilkår - kan komme til at betyde, at den rigtigt fremtidsrettede højskole også i fremtiden vil kunne stå for de almendannende ting, som højskolen blev oprettet til for over 100 år siden, og at det vil være det, der vil være det bærende ind i det næste århundrede.