Søren Søndergaard (EL), 2004-11-23:
Det er fuldstændig rigtig, at der er en masse opgaver, som kan løses her og nu i den offentlige sektor, og hvis tingene bliver gjort i den offentlige sektor, kommer de ikke dårligt tilbage.
Det kan under alle omstændigheder gøres, selv om det på et senere tidspunkt – hvis der skulle vise sig at være en så stor efterspørgsel i den private sektor, at den ikke kan dækkes af det høje arbejdsløshedstal, vi stadig har – bliver nødvendigt at drosle lidt ned i den offentlige sektor.
Det er bestemt en diskussion, man kan tage.
Men det er altså desværre ikke den diskussion, vi står over for på nuværende tidspunkt.
På nuværende tidspunkt er situationen jo, at der er 160,000-170.000 arbejdsløse, så der er nok at tage af.
Der er både mulighed for at forbedre den offentlige sektor, uden at det koster samfundet penge, og give de virksomheder, der vil ansætte, mulighed for at gøre det.
Der er ingen modsætninger, det kan være, der kommer det engang, men så diskuterer vi det på det tidspunkt.
Jeg vil bestemt ikke udelukke, at når nogle af de bestemte opgaver, man kan løse her og nu, er løst, kan man trække folk ud af den offentlige sektor igen.
Men den tid, den sorg.
Det afgørende er de arbejdsløse, vi har nu.
Jeg skal heller ikke forlænge debatten voldsomt meget, men bare sige, at når beskæftigelsesministeren siger, hvad skal vi dog gøre med den stakkels arbejdsgiver, som har gjort alt – alt – men den ansatte vil alligevel ikke følge arbejdsmiljøreglerne, så er det jo slet ikke pointen, for arbejdsgiveren har ikke gjort alt.
Forestil jer, at det var anden lovgivning, vi snakkede om, f.eks. straffeloven og en ansat, der stjal fra virksomheden.
Hvad ville den naturlige følge være ud over at politianmelde det?
Det ville selvfølgelig være at fyre vedkommende.
Og derfor er det selvfølgelig en fuldstændig naturlig konsekvens, at hvis der er en ansat, der ikke vil overholde dansk lovgivning og ikke vil følge arbejdsmiljølovgivningen, så bliver vedkommende i sidste instans afskediget.
Hvis man ikke vil tage den konsekvens, hvad fører det så til?
Det fører i virkelighedens verden til, at vi vil se folk, der vil få at vide: Ja, o.k., stilladset er ikke helt i orden; det er din egen afgørelse, om du går derop, men der er jo et arbejde, der skal nås, der er jo nogle ting, der skal nås.
Og derfor vil vi reelt få flyttet ansvaret over på den enkelte lønmodtager.
Det er jo det, der ligger i kortene.
Det er det, der bliver sagt mellem linjerne.
Ligesom vi skulle have flyttet ansvaret fra brancher og over til arbejdspladser, så skal vi nu have flyttet ansvaret fra arbejdsgiveren og over til den enkelte ansatte.
Det er dødsensfarligt for arbejdsmiljøet, og det vil vi gøre opmærksom på allerede nu.
Jeg ser frem til, at der kommer en redegørelse fra de ansatte i Beskæftigelsesministeriet, og så kan vi diskutere det videre.
Men jeg vil godt sige, at den tendens efter vores opfattelse er hamrende farlig, hvis vi ser på, hvordan tingene foregår ude i det virkelige liv, for der er jo nogle grunde til, at folk accepterer at arbejde under arbejdsmiljøforhold, som ikke er anstændige.
Nogle gange er det, fordi de er dumme.
Nogle gange er det, fordi de ikke gider gå med en hjelm, fordi den er generende.
Andre gange er det, fordi de har en akkord, der skal nås, eller fordi de har et mål, der skal nås, og er bange for at miste deres arbejde.
Og derfor er det utrolig vigtigt, at arbejdsgiveransvaret bliver fastholdt.