runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
Jeg ved ikke, om det er forbigået hr. Peter Christensens opmærksomhed, at den skattepolitik, som den socialdemokratisk ledede regering førte i 9 år, holdt hjulene i gang.
Den sikrede, at der var 200.000 flere i beskæftigelse.
Jeg synes, at man må tale mod bedre vidende, eller også er man upåvirket af virkeligheden, når man siger de ting, der bliver sagt her fra talerstolen. Jeg vil godt sige: Det helt afgørende er jo, hvad der kommer ud af det her.
Og der bliver ikke svaret på det.
Alle ved, at der ingenting kommer ud af det.
Man kan sige, at det så er det, som er Venstres perspektiv for politik; noget som er fuldstændig uden betydning.
Lad mig så sige, at den viden har hr. Peter Christensen jo også, i og med at udvalget har fået en lang række avisudklip, der stort set alle med meget få undtagelser sønderlemmende kritiserer det her og siger, at det er værdiløst, at det ingenting flytter, og at det ingenting er værd i forhold til udviklingen i samfundet.
Det er det, vi skal stemme om om nogle ganske få dage.
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
... men det må vente, og det er nok heller ikke inde under punktet i dag. Kl. 9.30
Jeg kan simpelt hen ikke lade være med til Socialdemokratiet at påpege, at der egentlig ikke overhovedet burde være nogen diskussion om rammerne for den her økonomiske politik, for de er fælles, de er ens.
Det er 2010-redegørelsen.
Den har vi haft en fælles forståelse om her i Folketinget, og derfor undrer det mig, at man har så lidt tillid til de forudsætninger, man selv har været med til at stille op.
Men det er i øvrigt nok kernen i det, vi diskuterer i dag, at vi tror på vores egen politik, at vi tør give os selv målsætninger, og at vi vil leve op til dem.
Og at man i socialdemokratisk henseende ikke rigtig tror på, at det overhovedet kan lade sig gøre, forstår jeg så i øvrigt også godt, fordi det, vi jo ofte så tidligere, var, at man sagde: Vi skal have en vækst på 1 pct. - og så blev den 2,3 pct.
Skattelettelserne er fuldt finansieret.
Det Radikale Venstre går op og siger, at man kunne have gjort meget, meget mere.
Jeg vil sige, at kombinationsmulighederne på skatteområdet for, hvad man kan lette, er uendelige.
Man kunne have kombineret det på mange, mange andre måder.
Men det, der er helt centralt ved det, De Radikale foreslår, er jo, at der også er en stor grad af flytten rundt på penge, at der er nogle, der skal betale, at der er et skattestop, der skal ophæves.
Og selv om der kan være enkelte sympatiske træk i det, De Radikale foreslår, så må jeg jo bare indrømme, at der jo er ingen i virkelighedens verden - og den befinder os i - der vil ane, hvad resultatet vil blive af en regering med radikal deltagelse, for vi har set det før: en SR-regering.
Hvad var resultatet af skattepolitikken?
Ja, den var absolut det diametralt modsatte af, hvad vi foreslår i dag. Fru Pernille Rosenkrantz-Theil roser andre dele af regeringens skattepolitik og tak for det, men det her er de første reelle skattelettelser på indkomst.
Dér skulle jeg måske have været mere præcis.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Jeg vil såmænd blot have bekræftet forskellige småting.
Når hr. Peter Christensen for det første siger, at det her er de første ægte skattelettelser, så er det ikke helt korrekt, for de første ægte skattelettelser, der kom, kom på initiativ af regeringen og gik på at lette skatten på aktieoptioner, et forslag, som koster statskassen 120 mio. kr., og som primært kommer de rigeste til gavn.
Vi ved jo alle sammen, at de eneste, der har råd til at få udbetalt deres løn i aktier, selvfølgelig er dem, der ikke behøver overveje, om de har penge nok til at betale huslejen.
Så vil jeg også gerne bare have bekræftet nogle småting
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Endnu en gang altså tak for, at der er fuld erkendelse, fuld erkendelse, fra Venstres ordfører af, at det her ikke er finansieret, at det måske er finansieret.
Det må være konklusionen ud fra det, der er blevet sagt nu, at det måske er finansieret.
Det vil vise sig, hvis man er i stand til at skaffe alle de her folk i arbejde, hvis man er i stand til at overholde den yderligere stramning af 2010 osv. Derfor må jeg vel også konkludere, at Venstres ordfører højst sandsynligt i bund og grund er enig med lederen i Berlingske Tidende fra den 28. februar, hvor man skriver: »Regeringen omtaler meget pompøst sit skatteudspil som en skattereform.
Det er falsk varebetegnelse.
Med maksimal velvilje kan der tales om en mikroreform [..]
Det er beskæmmende, at en borgerlig regering med et solidt flertal bag sig ikke er i stand til at præstere en mere ambitiøs indsats på skatteområdet [..]«
Jeg går ud fra, at man er fuldstændig enig i det.
Og jeg går også ud fra, at man i bund og grund er enig med en udmærket direktør ved navn hr. Asger Aamund, som i Børsen den 28. februar 2003 har sagt: »Der er mere tale om optik end realiteter.
Det batter ikke noget.
Der er brug for en gennemgribende skattereform, som skal bringe personskatten helt ned på et maksimalt niveau omkring 40-45 pct.«
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Jeg tror, hr. Peter Christensen måske ikke helt har forstået, hvad det økonomiske råderum i »Danmark 2010« egentlig er for noget.
I hvert fald er det ikke rimeligt, at hr. Peter Christensen står heroppe og påstår, at den tidligere regering nok ville have brugt det til øgede offentlige udgifter.
Det afgørende er jo, at 2010-råderummet er defineret til at skulle tage højde for demografiske forskydninger, eventuelle beslutninger om velfærdsforbedringer og udefrakommende tilpasninger til EU-regler, f.eks. registreringsafgift, sprit og smøger osv.
Men det helt afgørende er jo, og det er også det, som andre ordførere påpeger, at regeringen starter med at bruge hele råderummet.
Det er brugt.
Det er ikke 10,5 mia., det er ikke 10,7 mia., nej, det er 10,6 mia., det må man jo have regnet ud meget, meget grundigt, og så starter man med at bruge det, før man ved, om det er der.
Det er jo det, der er hele pointen, og det betyder, at en hvilken som helst afvigelse i forhold til forudsætningerne for råderummet, en hvilken som helst forøgelse af de offentlige udgifter ud over det, der er forudsætningen, i hvert eneste tilfælde frem til 2010 kun kan gennemføres mod, at der anvises kompenserende besparelser, og Finansministeriet har jo sagt, at holder forudsætningerne ikke, så koster det her 2 mia. kr. om året hvert eneste år fra nu af og frem til 2010.
Sandy Brinck (S), 2003-05-09:
Er det, som Venstres ordfører hentyder til, den finansiering, der kan ligge i, at betaling for daginstitutionspladser i gennemsnit er steget med 5 pct., at aftenskolerne har oplevet en fordobling af betalingen, at vi i den kollektive trafik har haft en stigning på mellem 13 og 17 pct.?
Er det det, Venstre mener med, at det her er finansieret?
For så er det jo bare at tage det fra dem, der i forvejen betaler, og i nogle tilfælde kan man være i tvivl om, hvorvidt skattelettelsen overhovedet vil dække de øgede udgifter.
Det andet, jeg skal spørge om,
er lidt i forlængelse af fru Pernille Rosenkrantz-Theils bemærkning: Hvad får pensionisten ud af det her?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
Det er jo ikke sådan, at hr. Peter Christensen vælger at svare på det helt centrale spørgsmål, om hr. Peter Christensen virkelig tror, at det for kassedamen og andre i den løngruppe - og det er faktisk rigtig mange mennesker - har nogen som helst virkning i forhold til at gå i arbejde.
Om 6 kr. om dagen flytter?
Så til spørgsmålet om finansiering.
Nu er det jo sådan, at regeringen selv har sagt til Folketinget, hvad der er råd til i Finansredegørelsen fra november 2002.
Og der skriver man helt præcist, at under forudsætning af, at der kommer 85.000 flere i arbejde, så er der plads til en skattelettelse, ganske beskeden, på ca. en tredjedel af det, der er leveret - under forudsætning af, at der kommer 85.000 flere i arbejde.
Kl. 9.20 I dag kan man se i pressen, at USA-krisen rammer danske job - 44.000 danskere ud i ledighed.
Det vil jo sige, at det går i den stik modsatte retning.
Det er jo også, som om hr. Peter Christensen overhovedet ikke forholder sig til den virkelighed, der eksisterer uden for det her hus.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Jeg synes, det er en særegen form for definition af, hvornår noget er finansieret, som vi får her fra Venstre.
Det svarer lidt til, at jeg, når jeg engang i eftermiddag når hjem til min hustru, så siger til hende: Nu skal du bare høre her, jeg har fået en rigtig god idé.
Vi køber den nyeste Ferrari, og den er fuldt finansieret, når vi køber den.
Nå, siger hun så, hvordan gør vi det?
Jo, nu skal du bare høre.
Jeg har en rigtig god plan.
Jeg skal bare tjene nogle flere penge
fremover.
Nå ja, så er den jo fuldt finansieret.
Det er sådan set det, regeringen siger.
Vores plan er fuldt finansieret, hvis vi er i stand til at spare nogle flere penge, hvis vi er i stand til at få nogle flere i arbejde.
Det er altså simpelt hen bare totalt uansvarligt, og det må Venstre da erkende. Det er ikke en måde at føre økonomisk politik på. Mon ikke det er derfor, der er så mange økonomer, som har været ude og sige, at det her er en dybt betænkelig måde at føre økonomisk politik på?
Mon ikke det er derfor, at det er relevant at sammenligne regeringens måde at føre økonomisk politik med den måde, man førte økonomisk politik på på det dagblad, der hed »Dagen«?
Man gik ud og brugte en frygtelig masse penge og sagde: Det her hænger sammen, hvis vi er i stand til at finde nogle til at købe avisen.
Men var de det?
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Hr. Peter Christensen skal have tak for svaret på det ene af mine to spørgsmål fra sidst.
Det var klart.
Det var, at man havde et politisk ønske om, at folk på overførselsesindkomster, pensionister, arbejdsløse og studerende skulle være med til at betale i form af højere udgifter til daginstitutioner og offentlig transport osv., men ikke skulle få gavn af de her skattelettelser.
Det var et klart svar.
Det andet svar må jeg lede længe efter, og det forstår jeg godt, for der findes ikke noget rimeligt svar på, hvorfor skatteyderne, som i forvejen har et kompliceret skattesystem at slås med, nu skal til at have en endnu mere indviklet konstruktion i form af beskæftigelsesfradrag, som gør det fuldstændig umuligt at holde styr på sin egen skat.
Jeg vil godt spørge hr. Peter Christensen, når han nu alligevel skal op og svare på spørgsmålet om, hvordan man gør skattesystemet mere enkelt: Kan vi ikke være enige om, at der i hvert fald under alle omstændigheder, uanset hvor gode planer, hr. Peter Christensen har, ikke findes nogen garanti for, at der fås 85.000 mennesker i arbejde, især ikke i en tid, hvor beskæftigelsen er faldende?
Hvis nu ikke det lykkes at få de mennesker i arbejde, så kan vi vel også være enige om, at råderummet så ikke er til stede.
Hvad skal der så ske i sådan en situation?
Hvor skal de penge komme fra?
Vil regeringen så lave skattestigninger, rulle sine skattelettelser tilbage?
Er det nedskæringer i de sociale udgifter, eller hvordan vil man tackle den situation?
Har man en plan B for, hvad der skal ske, hvis nu de luftige planer ikke holder?
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Vi kredser en hel del om finansieringen af de foreslåede skattelettelser, og jeg medgiver spørgerne, at det jo er en væsentlig ting, når man giver skattelettelser, at de er finansierede og at de kan finansieres.
Men de lettelser, vi foreslår, er finansierede.
Det handler nemlig om, at i den 2010-fremskrivning, som den tidligere regering lavede, var der nogle forudsætninger om, at hvis man kunne holde væksten inden for nogle rammer, så ville der være et beløb, som ikke var udmøntet, som altså ikke var brugt.
Som jeg sagde tidligere, kan man jo gøre to ting med det beløb.
Man kan bruge dem på offentlige udgifter, hvad der sikkert ville være faldet den tidligere regering ganske naturligt, eller man kan gøre, som den nye regering har valgt, at give dem tilbage til folk, give dem som skattelettelser.
Men forudsætningerne er de samme.
Der er 1 år, hvor vi tager en vækst på 0,5 pct. frem for de 0,7 pct., og det er den måde, de 9,6 mia. kr. til skattelettelserne fremkommer på. Jeg er da fuldstændig enig i, at hvis man ikke når de målsætninger om beskæftigelse, ja, så har man jo ikke overholdt forudsætningerne for 2010-redegørelsen, men det er der sådan set ikke noget nyt i.
Det ville også have været gældende for den tidligere regering, så jeg forstår ikke helt, hvad uenigheden består i, for målsætningen er bare helt klar.
Jeg har i øvrigt også nogle bud på, hvordan man kan nå dertil.
Kl. 9.15 Så var hr. Jens Peter Vernersen oppe og tale om hjernevask.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Stadig væk kan man være helt imponeret over, at hr. Peter Christensen mener, at de 10,6 mia. kr. er sådan nogle forholdsvis håndfaste nogle.
Dansk Folkeparti har jo allerede taget 1 mia. kr.
Men jeg vil gerne spørge hr. Peter Christensen, om hr. Peter Christensen så er uenig med professor Niels Thygesen, som jo ikke kan beskyldes for at være specielt socialdemokratisk, som på Venstres erhvervspolitiske udvalgs skattekonference den 14. marts ifølge Ritzau siger, og jeg citerer: »VK-regeringens skatteudspil vil bringe dansk økonomi ind på en farlig kurs, fordi regeringen i en tid med faldende beskæftigelse vil lette indkomstskatten uden at pege på, præcis hvilke offentlige udgifter, der skal skæres væk.«
Videre siger han: »Hvor er de mekanismer i udspillet, som skal sikre det lavere offentlige forbrug, og er det foreneligt med den nuværende regerings løfter om, at der stort set ikke skal spares på noget som helst?«
Er hr. Peter Christensen uenig med Niels Thygesens vurdering af det her?
Hvad er forudsætningen?
Og er hr. Peter Christensen ikke enig i, at hvis forudsætningerne ikke holder, så viser beregninger fra Finansministeriet, at der skal spares op imod 2 mia. kr. om året fra nu af og frem til 2010 for at finansiere det, man nu er i gang med?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
Når man kan stå heroppe og sige fra Folketingets talerstol, at med den her skattelettelse kan det betale sig at arbejde, så vil jeg bare sige, at kassedamen oppe i Hørsholm, og det må hr. Peter Christensen være enig i, altså er meget, meget klogere end hr. Peter Christensen.
Hun var fuldstændig klar over, at denne her skattelettelse betød, at hun fik 6 kr. ekstra om dagen.
Det er altså det, der gør, at det skulle kunne betale sig at arbejde i hr. Peter Christensens øjne.
Det er rimelig fantastisk.
Hvem skal så betale regningen?
Det ved kommunerne ganske præcist.
Det vil sige, det bliver de ældre, de syge, og det bliver børnene, der i kraft af færre kommunale ydelser kommer til at betale, og ingen af dem får skattelettelser.
Det er jo virkeligheden.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-09:
Hr. Peter Christensen påstår igen og igen, at tingene er finansieret, og det er da glædeligt, men jeg har nu opfattelsen af, at de er finansieret af fremtidsdrømme, for pengene er jo ikke i kassen.
Det er rigtigt, at der er nogle forudsætninger, men når halvdelen af skattelettelserne er finansieret ved begrænsning af de offentlige udgifter i forhold til 2010-planen, så er det jo kun noget, fremtiden kan vise.
Vi kender jo ikke stigningerne på bl.a. de sociale udgifter.
Er hr. Peter Christensen ikke enig i det?
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Jeg vil starte med at svare på det sidste spørgsmål, at råderummet, der nu udmøntes i form af de her skattelettelser, er til stede under visse forudsætninger.
De forudsætninger er akkurat de samme forudsætninger, som den tidligere SR-regering havde for det her råderum.
Når man snakker om det her råderum, så kan man selvfølgelig bruge det på to ting.
Man kan bruge det på flere offentlige udgifter, eller man kan udmønte det i skattelettelser.
Vi har valgt det sidste.
For at forudsætningerne holder, er der nogle ting, vi skal leve op til.
Det er, at der i alt skal skaffes 85.000 flere i beskæftigelse.
Der er hentet en pæn del af det, men der mangler nogle ting.
Det betyder selvfølgelig også, at vi politisk forpligter os til at føre en fornuftig finanspolitik, hvor vi netop lever op til de forudsætninger, der blev lavet i 2010-redegørelsen.
Det var også lidt et svar til hr. Jacob Buksti om finansieringen, for selvfølgelig er de finansierede.
Jeg er overbevist om, at den socialdemokratiske skatteordfører ikke et sekund ville have været nervøs ved at bruge det samme råderum på flere offentlige udgifter, men nu er hr. Jacob Buksti nervøs, fordi det bruges på skattelettelser.
Det er så den politiske forskel på Venstre og Socialdemokratiet.
Men finansieret det er skattelettelserne. Til hr. Morten Homann: Beskæftigelsesfradraget målrettes beskæftigede, og det er, fordi vi har et politisk ønske om, at det bedre skal kunne betale sig at arbejde.
Derfor er det klart, at det er de mennesker, der er på arbejdsmarkedet, der får glæde af et beskæftigelsesfradrag.
Det er der sådan set ingen hokuspokus ved.
Kl. 9.10
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Venstres ordfører siger, at Venstre og regeringen holder, hvad de lover.
Men det ved vi jo ikke endnu, for vil hr. Peter Christensen ikke medgive, at vi først ved, om den her reform er finansieret, når regeringen har været i stand til at få øget arbejdsudbuddet med 85.000?
Før ved vi ikke, om Venstre og regeringen holder, hvad de lover.
Er det ikke tilfældet?
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Ja, hr. Peter Christensens tale var lige til at blive rørt over, og det er jo selvfølgelig altid rart.
Nogle gange slår virkeligheden bare lidt hårdere, og det viser sig i den anden ende.
Virkeligheden er jo, at ikke alene må de lavtlønnede som f.eks. kassedamen nøjes med meget, meget minimale skattelettelser og så samtidig betale dyrere busbilletter, højere priser i daginstitutioner osv. Nej, folk på overførselsindkomster de bliver helt snydt.
De får ikke en krone ud af det her, men skal være med til at betale regningen i form af højere udgifter til sådan noget som f.eks. kollektiv trafik.
Så hvad er i regeringens øjne grunden til, at landets pensionister, landets arbejdsløse, landets studerende skal snydes for skattelettelser?
Så tillod hr. Peter Christensen sig at referere til Einstein, som jo ganske rigtigt har sagt, at det sværeste at forstå er indkomstskatten.
Jeg vil sige, at Einstein ikke får det lettere med den her reform.
Hvis man synes indkomstskatten er svær at forstå, så bliver det da først helt umuligt, når man ud over alle de vanskeligheder, man har i forvejen, også skal til at forholde sig til, at der nu skal beregnes et beskæftigelsesfradrag.
Så hvordan vil hr. Peter Christensen forsvare over for skatteyderne, at de nu skal være endnu mere rundt på gulvet, og det skal være endnu mere umuligt for dem at beregne deres skat?
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Ja, hvis man ikke vidste bedre, kunne man blive fuldstændig rørt, når man hører hr. Peter Christensens ordførertale her.
Det må jeg sige, der er virkelig gang i sagerne.
Men det, hr. Peter Christensen mangler at fortælle, er, hvor pengene kommer fra.
Hr. Peter Christensen taler om reelle skattelettelser, de første ægte skattelettelser.
Vil hr. Peter Christensen så komme herop og dokumentere den stigning, der er sket i brugerbetaling?
Og om den lettelse på 125 kr., som kassedamen får, kan betale det, hendes buskort er blevet dyrere?
Kl. 9.05 Når nu man holder alle disse ord - i hvert fald Venstre, jeg skal senere komme tilbage til, om det med at holde løfter også gælder De Konservative - så må hr. Peter Christensen forklare mig noget.
Statsministeren siger her i Folketingets spørgetid den 29. maj 2002, og jeg citerer: »Det er ikke sådan, at man beslutter, om der er et økonomisk råderum til stede.
Det skal virkelig være til stede.
Regeringen giver ikke ufinansierede skattelettelser.
Det er ikke nogen gavebod.«
Vil hr. Peter Christensen komme herop og forklare mig, hvordan og hvorledes det råderum er.
Om det er de der fugle i hånden eller fugle på taget.
Hvad er de 10,6 mia. kr.?
Hvad er forudsætningen, og hvad vil hr. Peter Christensen gøre, når forudsætningerne ikke holder?
Nicolai Wammen (S), 2003-05-09:
Efter at der nu er blevet kradset lidt i lakken, kom hr. Peter Christensen for et øjeblik siden
til at sige det, som jo er tilfældet, nemlig at man ikke aner, om man har det økonomiske råderum i 2010 eller ej. Man siger, at det kan være, at solen skinner, og det kan være, at det regner, men lad os nu være lidt optimistiske.
Problemet er, at man bruger nogle penge, man ikke aner, om man har, og det er på et tidspunkt, hvor den internationale udvikling og den danske udvikling tyder på, at det kan blive svært at få dem. Så sent som i dagens avis, Politiken, kan vi se, at Arbejderbevægelsens Erhvervsråd er bekymret for, at vi på grund af udviklingen i USA står til at miste 44.000 arbejdspladser herhjemme.
Men man siger: Vi håber, at solen skinner, og vi håber, at det går godt.
Jeg vil spørge hr. Peter Christensen
: Hvis ikke det går godt, hvad er så konsekvensen?
Så er konsekvensen store offentlige besparelser og skattestigninger. Det er simpelt hen usammenhængende, det er utroværdigt. Kl. 9.40
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Jeg fik i sidste omgang ikke svaret på hr. Mogens Nørgård Pedersens spørgsmål om, hvorvidt jeg ville bekræfte, at vi med de her lettelser bruger en stor del af det råderum, der var defineret i 2010-redegørelsen.
Jeg kan sådan set kun bekræfte, at en pæn stor del af råderummet bruges til de her skattelettelser, de 9,6 mia. kr. Jeg er fuldstændig enig, når der bruges en hel del ressourcer på at fortælle, at lettelserne målrettes folk på arbejdsmarkedet.
Det har nemlig været vigtigt for regeringen - for Venstre - at vi fik målrettet lettelserne til folk ude på arbejdsmarkedet, sådan at der kunne blive en større forskel på at være på arbejdsmarkedet og være udenfor.
Jeg har før her fra talerstolen fortalt, at der er alt for mange, som har for lidt ud af at stå op om morgenen, og det har vi faktisk forsøgt at gøre noget ved med de her lettelser ved at målrette dem.
Så har Socialdemokratiets finansordfører jo sådan en statisk opfattelse af økonomi, det bemærkede jeg også under debatten i går, sådan at 2010-målsætningen, som Socialdemokratiet i øvrigt selv har været med til at lave, den kan man ikke leve op til.
Det er jeg helt uenig i, og i øvrigt stiller det jo det spørgsmål, om Socialdemokratiet ikke selv tror på målsætningen længere, og det kunne da være interessant at få et svar på senere.
Men vi skal halvere den offentlige gæld.
Det er jeg sikker på vi kan, og det går i øvrigt godt i den henseende. At vi kan få øget beskæftigelsen med i alt 85.000, hvor vi i øvrigt har nået en del, og at vi kan holde realvæksten inden for de rammer, vi har sat, som står i lovforslaget, det er jeg overbevist om.
Så bliver der henvist til Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, og det er måske netop det, der er kernen i den socialdemokratiske finansordførers virkelighedsopfattelse, nemlig at der bliver læst for meget af, hvad der er skrevet af Arbejderbevægelsens Erhvervsråd og for lidt af, hvad der står i landets andre aviser.
For hvis man tager nogle af dagens andre aviser, så fraråder økonomer, som ikke er ansat af fagbevægelsen, på det kraftigste, at man laver et indgreb.
Jeg ved ikke, hvem vi skal lytte mest til.
Jo, det ved jeg godt.
Men jeg kan høre, at Socialdemokratiet ...
Nu har vi haft debatten i halvanden time, og jeg synes, at der ligesom står et klart billede.
Der er ingen kritik af den måde, skattelettelserne udmøntes på, og der er ingen kritik af beløbsstørrelsen.
Det eneste, uenigheden består i, er, at vi skulle have ventet lidt, og derfor er mit spørgsmål: Betyder det, at hvis vi havde ventet nogle år med at give helt den samme lettelse for helt det samme beløb, altså give den typiske LO-familie op til 1.000 kr. mere om måneden, kunne Socialdemokratiet have støttet forslaget?