runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2004-02-20:
Jeg tror, at problemet er, at der går for lang tid.
Da fru Anne Grete Holmsgaard og jeg var der sidste år i januar, blev vi også orienteret om, at der var et samarbejde i forbindelse med SARS, men at der gik for lang tid, at man slet ikke havde det beredskab, som man ville have, hvis Taiwan kunne være med, ikke som medlemsstat, det beder de heller ikke om, og det ville stride mod alt, men altså have en eller anden slags opfindsom status, som gjorde, at man kunne have gensidig tryghed og udbytte af det.
Der var den melding, vi fik, som selvfølgelig kan være forkert, at der var simpelt hen en reel bekymring for, at Taiwan var hægtet af det internationale beredskab, som jo altså indimellem skal kunne agere hurtigt, samtidig med at man jo af gode grunde beklagede, at det veludviklede sundhedsvæsen, man har i Taiwan, og den store kompetence, man har, ikke blev udnyttet tilstrækkelig godt, fordi de netop var hægtet af.
Per Stig Møller (KF), 2004-02-20:
Jeg synes, spørgsmålet er overordentlig relevant, for det, det drejer sig om, er: Forbedrer man i virkeligheden vilkårene, eller er det bare noget, vi står og siger?
Ifølge mine oplysninger koordinerer WHO, som jeg nævnte i min tale, og jeg gentager det, de sygdomsrelevante aktiviteter gennem et netværk af samarbejdsorganisationer, der omfatter organisationen Global Outbreak Alert and Response Network, og her inddrages Taiwan fuldt ud.
Der indgik så bekæmpelsen af SARS i det arbejde, og her samarbejdede WHO via sit netværk med sundhedsmyndighederne i Taiwan.
Samarbejdet omfattede bl.a. udsendelse af et lægehold
Direkte teknisk bistand fra WHO til Taiwan, som forudsætter godkendelse fra Kina, blev også ydet, selv om det forudsætter godkendelse fra Kina, under SARS-epidemien, og et officielt WHO-undersøgelseshold blev også udsendt.
WHO havde altså således med billigelse fra Kina folk på Taiwan i en lang periode, mens SARS var i udbrud.
Det er de oplysninger, jeg har om det spørgsmål, som altså viser, at WHO kunne arbejde for sundheden og epidemibekæmpelse på Taiwan.
Andet ville også være temmelig tåbeligt, nemlig at lade Taiwan gå til i en epidemi, der jo faktisk ville sprede sig over hele verden.
Margrete Auken (SF), 2004-02-20:
Yderligere til det spørgsmål om, hvad Dansk Folkepartis interesse er, så husker jeg et nyhedsbrev fra fru Pia
Men nu har man et meget fint demokrati i Taiwan.
Jeg vil godt spørge ministeren, om han virkelig mener, at vi kan sige med sikkerhed, at selve det internationale sundhedssamarbejde fungerer med Taiwan.
Jeg har også været der, og det var bestemt en anden melding, vi fik, nemlig at man under SARS-krisen var isoleret og ikke kunne få det til at fungere i det tempo, det burde, at Kina havde hægtet Taiwan af i forhold til den forpligtelse, som Kina jo burde have for Taiwan, og at man derfor var i en dum dobbeltsituation, både med ikke at kunne få den hjælp, man skulle have, og heller ikke kunne komme til at yde det bidrag, som Taiwan faktisk kan yde til den internationale sundhedsorganisation.
Per Stig Møller (KF), 2004-02-20:
Nej, der er to ting i det.
Vi kan ikke arbejde for noget, som giver uro i området, og giver indtryk af, at vi har en tokinapolitik.
Det er anden del af hr. Søndergaards spørgsmål.
Vi har en etkinapolitik, og den fastholder vi.
Det andet i det her spørgsmål er jo, at WHO's statutter simpelt hen ikke gør det muligt, fordi det kræver en suveræn stat at være medlem.
I modsætning til WTO, som kan tage toldområder.
Det er derfor, Taiwan kunne komme ind, og det kræver altså, at WHO begynder at bøje statutterne.
Der har man så opnået gennem dette pres for at sikre Taiwan en fair og lige behandling i verdenssamfundet, at man har kunnet gå ind og lave praktisk samarbejde med WHO.
Vi har altså to ting i det.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-20:
Nu ved jeg ikke, om hr. Peter Skaarups og Dansk Folkepartis interesse for denne her sag specielt hænger sammen med, at der er demokrati på Taiwan.
Så der tror jeg nok, ministeren tager fejl. Men jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvis man nu skal summere op, er virkeligheden så ikke, når vi ser bort fra alle de ord og eksempler, som ministeren nævnte, at der er en grund til, at ministeren er imod det her forslag, og det er, at det strider mod regeringens og EU's etkinapolitik?
Er det ikke det, der er det centrale i det, og det, der er den afgørende begrundelse for, at man ikke kan anerkende det her forslag?
Per Stig Møller (KF), 2004-02-20:
Det er ikke særlig relevant at begynde at indtage nogle positioner, som angiver, at man opfatter Taiwan som en suveræn stat, og Taiwan har heller ikke bedt om at blive anerkendt som et andet Kina.
Taiwans politik er også etkinapolitikken.
Jeg synes faktisk, Dansk Folkeparti skulle lade være med at føre en politik for Taiwan, som Taiwan ikke selv ønsker ført.
Jeg synes ikke, det er klogt, og jeg synes ikke, det er venligt over for Taiwan.
Den danske regering er venlig over for Taiwan og vil derfor optræde klogt i forhold til Taiwan.
Det gør Dansk Folkeparti ikke lige for øjeblikket.
Jeg sagde sidst i fjor, at vi ville arbejde for at forbedre forholdet for Taiwan og forholdet til Taiwan.
Det gør vi.
Arbejdet i WHO respekterer og inddrager i praksis Taiwan.
Vi sagde, at vi ville lave en dobbeltbeskatningsaftale, den er ved at blive lavet, og vi øger hele tiden vores kultursamarbejde, bl.a. havde Images of Asia altså også taiwanesisk deltagelse.
Det er måden at gå frem på for at konsolidere Taiwan og opfattelsen af Taiwan. Den danske statsminister vil naturligvis tale om menneskerettighederne, og vi plejer altså også altid at nævne Tibet, når vi er sammen med kineserne, så det behøver hr. Peter Skaarup ikke være bange for at vi ikke gør.
Peter Skaarup (DF), 2004-02-20:
Jo, men jeg undrer mig over, at man kan blive ved med at finde argumenter for, at nu er tidspunktet ikke det rigtige, nu er tidspunktet ikke det rigtige, nu er tidspunktet ikke det rigtige.
Altså vi havde debatten sidste år, hvor regeringen ikke ville være med til det.
Nu har vi så tilfældigvis et valg.
Jeg kan ikke se argumentet for, at det så skulle blokere.
Jeg kan ikke se det nye i det.
Jeg kunne godt tænke mig, at man arbejdede aktivt for det her.
Jeg synes, det ville være rimeligt, at statsministeren, når han er i Kina på det her tidspunkt, meddeler, at det er den danske regerings ønske.
Jeg er sikker på, at der i Folketinget vil være bred opbakning til, at man netop synes, at Taiwan skal være observatør i WHO.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvis ikke man skulle nævne sådan noget, hvad vil man så nævne over for Kina? Menneskerettighedskrænkelser, forholdet til Tibet, hvor man ser en forværret situation for tibetanerne?
Jeg kunne godt tænke mig, at udenrigsministeren svarede på, hvad det så er, man vil nævne i forbindelse med besøget i Kina
, hvis man ikke vil nævne forholdet om en observatørstatus til Taiwan?
Troels Lund Poulsen (V), 2004-02-20:
Jeg vil sige, som det også er velkendt for hr. Peter Skaarup, at finder valget sted den 20. marts, og derfor mener jeg, at det er yderst uheldigt at tage debatten på nuværende tidspunkt, sådan som også udenrigsministeren allerede har redegjort for.
Vi ved jo desværre, hvordan debatten kommer til at fremstå, både på Taiwan og i Kina.
Den vil være med til at optrappe en konflikt, som jeg og Venstre mener kræver en fredelig løsning.
Så var spørgsmålet fra hr. Peter Skaarup: Hvornår er det rigtige tidspunkt så?
Jeg mener, det er meget vigtigt, at vi afventer, hvilket resultat valget på Taiwan giver.
Der er jo flere forskellige partier, som har flere forskellige dagsordner med hensyn til, hvad de ønsker udfaldet af valget skal blive, og inden vi påbegynder dialogen i EU-kredsen, hvor vi ved, at der er forskellige opfattelser, skylder vi da at se, hvad udfaldet af valget den 20. marts bliver.
Karina Sørensen (DF), 2004-02-20:
Med dette beslutningsforslag vil SF forhindre en udvidelse af Euratom-lånerammen fra de nuværende 4 mia. euro til de af Kommissionen foreslåede 6 mia. euro.
For Dansk Folkeparti er det ikke afgørende, hvor stor lånerammen bliver, men hvad lånene bliver brugt til.
Hvis en revision af Euratom-traktaten lægger større vægt på sikkerhed end på værker i tredjelande eller på værker i de nye medlemslande, er det ikke vigtigt, hvor stor lånerammen bliver.
Derfor vil vi opfordre regeringen til at arbejde for en revision af Euratom-traktaten fra 1957.
Det er vigtigt, at der arbejdes for, at sikkerheden på eksisterende værker bliver stærkt forbedret.
Det er dog vigtigt, at Euratom-lånerammen ikke kommer til anvendelse ved etablering af nye værker.
Det er ligeledes vigtigt for Dansk Folkeparti, at Danmark ikke står tilbage, hvis en gruppe lande er blevet enige om at støtte en revision af traktatens lidt ældre bestemmelser.
Det er vigtigt ikke bare for Danmark, at man sikrer en stærk sikkerhed ved de eksisterende værker, da der er mange mennesker, der er afhængige af disse.
Det er uansvarligt at lade sikkerheden på disse værker stå til.
Vi har set eksempler på, hvad radioaktivt udslip kan gøre ved miljøet og mennesker, og dette er ikke rare erfaringer.
Østrig har fremlagt et kort forslag om indkaldelse af en ny revisionskonference om Euratom-traktaten i forbindelse med konventets arbejde.
Dette er påstået urealistisk inden for den tidsramme, som nu er blevet sat for regeringskonferencen.
Det er foruroligende, at forfatningens tidsplan skal være afgørende for, at vi kan få en gavnlig revision af Euratom-traktaten.
Men fordi EU har travlt med denne forfatning, bliver vigtigere ting som en revision af denne traktat skubbet i uendeligheder, og hvem ved, hvor lang tid
der går, inden EU får tid til en revision af reglerne for långivning til atomkraftværker?
Hvem ved, hvor lang tid der går, inden EU mener, at der er tid til at arbejde for bedre sikkerhed på eksisterende a-kraft-værker?
Det ville være ærgerligt, hvis Danmark var et af de sidste lande, der tilsluttede sig en revision.
Margrete Auken (SF), 2004-02-20:
Vil det så sige, at hvis ikke man får f.eks. Venstre og De Konservative med på det, så vil Socialdemokratiet ikke være med til bare at tiltræde?
For vi vil jo frygtelig gerne lave en sådan præcisering.
Men hvis Venstre og De Konservative siger, at de sandelig ikke vil binde sig til at satse på vedvarende energi og derfor ikke kan støtte det, så vil Socialdemokratiet ikke nøjes med, at vi tager det sådan, som det ligger; det skal altså være en præcisering af, at det skal dreje sig også om vedvarende energi?
Per Stig Møller (KF), 2004-02-20:
Jeg er ikke i stand til tilfredsstillende at svare på det, men jeg er helt klar til at svare på det i udvalget.
Så kan vi undersøge det.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-20:
Nu ved jeg ikke lige præcis, hvorfor Trotskij og andre af mine venner skulle blandes ind i denne her debat, men det kan udenrigsministeren måske forklare lidt nærmere.
Men bortset fra det vil jeg bare spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren er bekendt med, om der også i andre lande er sket en ændring af proceduren for deres godkendelse af EØS-aftalerne.
Tove Videbæk (KD), 2004-02-20:
Med henblik på udvidelsen af EU den 1. maj, hvor EU jo kommer til at omfatte 25 lande, er der behov for nogle justeringer, som bl.a. dette lovforslag indeholder.
EØS-aftalerne, som EU har indgået med lande, der ikke er medlemslande i EU, har vist sig som meget vigtige og nyttige, og det fremsatte lovforslag vil gøre det muligt for Danmark at ratificere aftalekomplekset vedrørende en række nævnte landes deltagelse i EØS-samarbejdet.
Også vi ser med glæde på, at et gammelt EØS-land som f.eks. Norge vil bidrage med 1,167 mia. euro over en 5-årig periode til mindskelse af de økonomiske og sociale uligheder i det udvidede EØS.
Der er derudover i lovforslaget aftale om at åbne for yderligere samhandel, og vi ser i det hele taget forslaget som en række nødvendige og positive initiativer, men vi vil naturligvis også under udvalgsarbejdet være opmærksom på det problem, som hr. Søren Søndergaard gjorde opmærksom på, og vil få det undersøgt. Men Kristendemokraterne kan støtte dette lovforslag.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-20:
Flere ordførere har set det her som en simpel konsekvens af udvidelsen, og det synes jeg der er meget god ræson i.
Det var jo sådan, at Enhedslisten støttede udvidelsen ud fra det generelle udgangspunkt, at de lande, der havde søgt om optagelse, havde truffet beslutningen i overensstemmelse med deres demokratiske normer, og derfor var det ikke Enhedslistens opgave, hvad enten vi mente, det var klogt eller ikke klogt, at gå i rette med den beslutning, de havde taget.
Men der er dog et element i det her, som jeg vil henlede opmærksomheden på, for det er jo ikke bare en simpel konsekvens af EU-udvidelsen.
Det må vi ærligt indrømme at det synes vi ikke er særlig klogt, og jeg vil i hvert fald under det udvalgsarbejde, der kommer, høre, hvad argumentationen for det er.
Er det eventuelt noget, som er samstemt med de øvrige lande?
Handler det i virkeligheden om, at når turen kommer til Tyrkiet, så skal det gå lidt lettere, og så skal man undgå en diskussion? Eller hvad handler det egentlig om?
Det er i hvert fald et spørgsmål, som vi vil kigge lidt grundigere på, og vi er ikke til sinds umiddelbart bare at give et automatisk forhåndstilsagn på det område.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-20:
Også Det Radikale Venstre har været varm tilhænger af EU's udvidelse.
Vi er også varme tilhængere af at fortsætte traditionen med, at EU-lande så hurtigt som muligt skal være medlemmer af EØS.
Det er det, som dette forslag handler om, og derfor støtter Det Radikale Venstre det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-02-20:
Jeg vil sige, at vi har fuldstændig den samme holdning.
Forslaget er en konsekvens af udvidelsen med ti nye medlemslande.
Den udvidelse har vi støttet kraftigt, og vi går naturligvis også ind for det lovforslag, der ligger her.
Gitte Seeberg (KF), 2004-02-20:
Sådan som både Venstres og Socialdemokraternes ordførere har været inde på, er lovforslaget en naturlig konsekvens af de nye landes optagelse i EU, og på baggrund af det kan Det Konservative Folkeparti naturligvis også støtte lovforslaget.
Karina Sørensen (DF), 2004-02-20:
Da Dansk Folkeparti her i Folketingssalen skulle tage stilling til spørgsmålet om udvidelsen af EU med ti nye - først og fremmest øst- og centraleuropæiske - lande, valgte vi at undlade at stemme.
Det skete ud fra en afvejning af, at vi ikke som sådan ad åre modsatte os en udvidelse af EU, men ikke fandt en udvidelse på nuværende tidspunkt betimelig.
Nærværende lovforslag er en udløber af forslaget om optagelse af ti nye lande i EU.
Det fremgår som bekendt af EØS-aftalens art. 128, at enhver stat, der bliver medlem af EU, skal søge at blive part i EØS-aftalen.
De ti nye lande har naturligvis nu tiltrådt konventionen.
Dansk Folkeparti er naturligvis tilhænger af frihandel i størst muligt omfang.
Imidlertid kan vi ikke lukke øjnene for, at de nye østeuropæiske landes tiltrædelse af EØS-aftalen umiddelbart stiller Danmark ringere end hidtil, idet Norge og Island får forbedret deres adgang til EU's marked for frossen sild og makrel.
Dette vil stille
dansk fiskeriforarbejdningsindustri i en skærpet konkurrencesituation.
Dansk Folkeparti er tilhænger af EU's udligningsordningssystem.
Af disse 7 mia. kr. vil alene Polen modtage omkring halvdelen.
Dansk Folkeparti noterer sig endvidere, at Liechtenstein klogeligt har valgt at videreføre landets særordning om arbejdskraftens frie bevægelighed og den frie etableringsret.
Dansk Folkeparti har ved talrige lejligheder fremført det synspunkt, at danske arbejdstagere og det danske velfærdssystem skulle være sikret bedre, end tilfældet er, når de nye lande optages i EU den 1. maj.
Der har desværre ikke været vilje til det hos Folketingets flertal.
Når Dansk Folkeparti er kritisk over for østudvidelsen, hænger det sammen med, at vi ikke mener, at de nye medlemslande for alles vedkommende er tilstrækkelig modne til at blive optaget i EU-samarbejdet.
Jacob Buksti (S), 2004-02-20:
Jeg skal bare sige, at som vi ser det her lovforslag, opfatter vi det som en simpel konsekvens af, at EU udvides med ti nye lande pr. 1. maj i år, og derfor kan vi støtte lovforslaget.
Birgitte Josefsen (V), 2004-02-20:
Pr. 1. maj får vi en stor udvidelse af EU, hvor indtil flere lande jo tilslutter sig Fællesskabet. Det må være naturligt i forbindelse med en sådan udvidelse også at tilpasse de aftaler, der er, til den virkelighed, der gør sig gældende fra l. maj, og derfor har vi i Venstre med stor interesse set på, hvad der er kommet ud af det forhandlingsoplæg, som ligger til grund for det, vi behandler her i dag.
Det er væsentligt at forholde sig til, at der ved udvidelsen kan skabes en større kløft mellem rige og fattige lande under EU, og det er derfor med glæde, at vi kan konstatere, at de lande, som ikke har ønsket at tilslutte sig EU-samarbejdet, Norge, Island og Liechtenstein, i fremtiden i højere grad vil indgå i opgaven med at sikre, at vi ikke får en større kløft, end der nu kan blive, men at man i hvert fald prøver at minimere den.
Jeg kan ud af de forhandlingsoplæg, der har dannet grundlag for lovforslaget i dag, se, at Norge i fremtiden vil bidrage med 1,7 mia. kr., en væsentlig forøgelse i forhold til det, der har ligget i tidligere aftaler, nemlig cirka en tidobling. Man kan jo så spørge, hvad der så skal til for at give så stort et bidrag til et fællesskab og må konstatere, at der i den her sammenhæng har været nogle forhandlinger om at opnå nogle fornuftige aftaler på fiskeriindustriens aftaleområde. Norge har haft en frihandelsaftale med Polen, og i det forslag, der ligger til behandling her i dag, kan jeg se, at den aftale opretholdes, og derfor er det jo selvfølgelig interessant at se, hvad det indebærer for Danmark.
I Venstre ser vi ikke et problem i, at den aftale opretholdes, da Kommissionen har vist forståelse for danske fiskefabrikkers interesse i det her og har meldt ud, at man i de fremtidige forhandlinger vil gå ind og se, om man kan løse de aftaler, der har været om danske fiskefabrikkers muligheder for at sende varen frem og tilbage mellem landene.
Det bliver jo så specielt på ferskvarefiskeriområdet, at der skal foregå nogle forhandlinger i fremtiden.
Jeg har konstateret, at de aftaler, der er indgået indtil nu, er sket med accept af de danske fiskefabrikker, og vi vil i fremtiden også kunne få en aftale, som det i hvert fald ser ud til af oplægget går ud på, at den periode, man nu har kunnet sende, det er jo specielt sildekvoter, kan udvides, og at vi så i fremtiden kan komme til at udnytte den kvote, som Danmark har haft på det her område.
Hvis jeg sådan skal spinde en ende på det, der ligger til behandling her i dag, kan jeg kun sige, at fra Venstres side kan vi tilslutte os lovforslaget, da vi ser, at der bliver nogle væsentligt forbedrede muligheder for danske erhverv i fremtiden og specielt for fiskerierhvervet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-20:
Kan det lige så klart blive sagt, hvad der er begrundelsen
for det, altså begrundelsen for, at de folk, som er aktive, hvad enten det er som trænere, eller det er som udøvende, ikke får en direkte kanal ind igennem systemet, men skal satse på at blive repræsenteret via andre?
Det er muligvis et generelt udtryk for Dansk Folkepartis holdning, men i hvert fald synes vi i Enhedslisten, at det er oplagt, at folk, som er berørt af et område, også er repræsenteret; ikke forstået på den måde, at de kan bestemme det hele, men at de er repræsenteret i diskussionerne.
Hvorfor synes Dansk Folkeparti ikke det?
Jacob Buksti (S), 2004-02-20:
Jeg skal kun bekræfte, at fru Margrete Auken er helt på rette spor.
Margrete Auken (SF), 2004-02-20:
Hvis vi nu er i det positive hjørne, så tror jeg, vi skal få bekræftet, at vi skal forstå den socialdemokratiske position sådan, at vi udvider punkt 2 til at præcisere, at de penge, der i givet fald bliver frigjort, skal bruges til at satse på vedvarende energi.
Det synes jeg er en glimrende indvending, og så tror jeg bestemt, at vi godt vil tage den med ind.
Hvis det skal forstås sådan, at vi kun kan slås for vedvarende energi, ved at vi har koblet det til den, så går den jo ikke.
Men hvis vi skal forstå det sådan, at bare vi får sagt om det sidste, at vi præciserer, at de penge, der i givet fald bliver frigjort, skal bruges til vedvarende energi og altså forskning også i en olieuafhængig energiøkonomi, så synes jeg da, det er et glimrende forslag, og vil gerne have det bekræftet.
Jacob Buksti (S), 2004-02-20:
Jeg er helt klar over, hvordan situationen er, og derfor siger jeg bare, at vægten burde lægges et andet sted.
Det er ikke noget, der kommer med det her beslutningsforslag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-02-20:
Jeg går ud fra, at hr. Buksti er klar over, at 60 pct. af energiforskningspengene under EU's budget går til a-kraft, og det gør de udelukkende, fordi det fremgår af Euratom-traktaten, at man skal investere i forskning på det her område.
Så derfor vil jeg også sige, at jeg synes, at hr. Buksti fuldstændig blander æbler og pærer sammen.
Hvis vi kan få ændret den traktat, så kan vi også få frigivet de midler, som i dag er en blokering for, at vi bruger flere midler på forskning og udvikling i vedvarende energi.
Jacob Buksti (S), 2004-02-20:
Det synes vi ikke nødvendigvis dækkes af det her.
Med hensyn til det andet: Vi er enige i, at Østrig kan blive et problem, men sådan som jeg hørte udenrigsministeren i hans svar, var der jo en åbning i retning af, at den fulgte man, og så måtte man se på situationen.
Derfor er vores stillingtagen, som den er.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-02-20:
Jeg ved ikke, om jeg hørte rigtigt.
Hvis jeg hørte rigtigt, ville jeg egentlig gerne vide, hvad det var, det skulle udvides med.
Jacob Buksti (S), 2004-02-20:
Som det også fremgår af beslutningsforslagets bemærkninger, er Euratom-traktaten vedhæftet det nuværende forfatningstraktatudkast som en protokol.
Som ved tidligere ændringer af EU-traktaten er der for Euratom-traktatens vedkommende tale om en videreførelse af status quo.
Vi er ikke tilhængere af atomkraft, og Danmark ønsker ikke atomkraft.
Vi mener heller ikke, at atomkraft er fremtiden
for Europas energiforsyning.
Euratom skal derfor ikke udvides eller have flere penge
til yderligere satsning på atomkraft.
Pengene skal i stedet bruges til forskning i nuklear sikkerhed samt til brug for afvikling af atomkraften, som skal erstattes af alternative energiformer.
Socialdemokratiet mener i stedet, at EU skal satse på en massiv udvikling af alternative energiformer, udvikling af nye brændstofmotorer og brændstof, så afhængighed af olie, gas og a-kraft kan mindskes.
Vi mener med andre ord, at SF's beslutningsforslag er meget sympatisk, og vi kan fuldt ud tilslutte os den første del af det.
Men vi synes, det som helhed er for snævert, idet vi ikke mener, at det kan stå alene, men må ses i en større sammenhæng.
Vedrørende Østrig vedkender vi os, at vi løbende er blevet informeret via Folketingets Europaudvalg, og at vi ikke har indvendinger mod regeringens strategi på dette område, og vi kan derfor ikke støtte forslaget, som det ligger nu.