Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
For det første kan hverken fru Charlotte Antonsen eller jeg vide, hvad parterne kommer med.
Det kan være, vi har vores forbindelser undervejs i forhandlingerne, men jeg er nu ikke sikker på - det håber jeg da selvfølgelig, de bliver - at parterne bliver enige.
Der kunne også være, at der kommer nogle indstillinger, som går imod den sparementalitet, man har fra Venstres side i forhold til arbejdsmiljøet.
Vil fru Charlotte Antonsen så være med?
Det spurgte vi om flere gange, og vi fik ikke noget svar før.
Men jeg spørger bare mig selv: Hvis parterne kommer med en indstilling om, at forudsætningen for at kunne leve op til de prioriteringer eller indsatser og egenindsatsen er, at der kommer flere tilsynsførende, er, at der kommer BST ordentligt hele vejen rundt, hvad vil regeringen og Venstre så gøre?
Jeg er nu ikke sikker på, at de kommer med en enig indstilling.
Når fru Charlotte Antonsen spørger, hvorfor vi stemmer for, så er det for det første, fordi vi ikke har set nogen handling fra regeringen i de sidste 11 måneder på det område ud over besparelser.
For det andet mener vi, at det er tiden, og vi er bange, for 2005 er jo ikke langt væk.
Vi vil gerne forpligte regeringen på at opstille nogle kvalitative målsætninger uafhængigt af, om parterne kommer med en fælles indstilling eller ej.
Derfor synes vi, vi gerne vil sætte lidt skub i hele denne her arbejdsmiljødebat, og derfor stemmer vi for det forslag til vedtagelse, som fru Lene Garsdal har fremsat.
Til fru Charlotte Antonsen skal jeg sige, at vi selvfølgelig er meget optaget af de forbedringer, der kan komme ind.
Men man må sige, at udgangspunktet er lidt skralt, når man starter med at spare en tredjedel på forskningen.
Når man starter med at fjerne alle incitamenterne, og man i øvrigt skærer hver femte medarbejder i Arbejdstilsynet.
Så kan det selvfølgelig kun gå fremad, for vi er ved at nå bunden nu, ikke?
Vi har også vist det under satspuljeforhandlingernene.
Vi har været operationelle politisk og deltager selvfølgelig gerne, når vi bliver indkaldt til forhandlinger.
Men jeg skal også sige, at det har været nogle voldsomme besparelsesrunder, vi har været igennem.
Jeg redegjorde jo for via citatet fra beskæftigelsesministeren, hvad det er for en indgangsvinkel, man har fra borgerlig side til arbejdsmiljøet, og det er bestemt ikke det bedste udgangspunkt for forhandlinger.
Men vi har bestemt ikke og kommer heller aldrig til at melde os ud i forhold i arbejdsmiljøet.
Det er helt sikkert.
Til fru Charlotte Dyremose vil jeg sige, at hjemmearbejdspladser et par steder på Fyn erstatter det ikke. Jeg vil også godt sige til fru Charlotte Dyremose, at godt nok er der fyret mange, men der er faktisk også ganske mange, der har forladt Arbejdstilsynet.
På Fyn er det sådan, at en række af de tilsynsopgaver, man normalt varetager, også selv om der er fyret, kan man simpelt hen ikke varetage, fordi de dygtige medarbejdere rejser.
De forlader simpelt hen Arbejdstilsynet.
De tager orlov.
De forsvinder.
De vil da ikke være i et system, hvor der i den grad bliver skåret ned på det hele.
Men jeg vil sige til fru Charlotte Dyremose: Vi har nået smertegrænsen.
Vi er langt under, hvad der skal til for at løfte denne her opgave.
Alene tilsynsforpligtelsen bliver tilpasset tilsynet, og det, der er aftalt i 2005, kan man ikke leve op til.
Ministeren har også i adskillige svar tilkendegivet, at en række kampagner osv. må udgå.
Lad mig så pege på bare et par ekstra ting.
Produktregistret har man leget med planer om skulle forsvinde i Arbejdstilsynet.
Biblioteket har man leget med planer om skulle forsvinde.
De mest omfattende samlinger osv. Så det viser, hvad det er for nogle besparelser, man er i gang med.
Vi har selvfølgelig ikke fået det bekræftet, men vi har set det i en del af de planer, der findes i forbindelse med Arbejdstilsynet.