runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-31:
Nu kan man jo anskue frihed på mange måder.
Man kan gøre det ud fra junglelovens frihed: den stærkestes ret.
Det er den formulering, jeg har opfattelsen af, at Venstre har brugt.
Den frihed, Socialdemokratiet bygger på, er, at der er sikkerhed, at der er tryghed, og derfor vil jeg gerne stille hr. Freddy Dam to spørgsmål.
Det ene drejer sig om, hvordan man vil sikre, at arbejdsgiveren - den organiserede arbejdsgiver - ikke bliver undergravet af den uorganiserede arbejdsgiver.
Det har vi ikke kunnet få noget svar på.
Efter min opfattelse er det det, eksklusivaftalerne sikrer.
Men jeg vil gerne høre hr. Freddy Dam, hvordan han mener, at man kan styre uorganiserede arbejdsgivere.
Ligeledes vil jeg gerne stille et spørgsmål
til hr. Freddy Dam om trygheden: Hvordan vil man sikre trygheden på de danske virksomheder for lønmodtagerne, når de kan blive udsat for, at de kan blive udkonkurreret af uorganiserede arbejdsgivere, og på den måde faktisk få undertrykt deres forhold på arbejdspladsen?
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Dette er blot for, at vi i dag kan få en debat på et oplyst grundlag.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, om det ikke kan bekræftes, at der ikke kan indgås eksklusivbestemmelser nogen som helst steder på det danske arbejdsmarked, medmindre der er tale om en frivilligt indgået aftale mellem to parter, som sker i forening ved underskrift på en overenskomst på baggrund af en forhandling.
Altså en frivillig indgået aftale.
Det ligger i ordet »overenskomst«. Blot så vi er enige om, at det, vi taler om, at forslaget går ud på, er, at der skal være mere stat og mindre civilsamfund, for i dag er det jo sådan, at det er på det frie arbejdsmarked, man indgår frie overenskomster aftalt af to parter, og det er det, Venstre ønsker at ændre.
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
I dag kan arbejdsgiveren altså lovligt stille krav om medlemskab i forbindelse med ansættelsen, og lønmodtageren kan afskediges, hvis han melder sig ud.
Det lovforslag, der er på i dag, forbedrer lønmodtagernes retsstilling, for fremover må arbejdsgivere ikke tage hensyn til, om en lønmodtager er eller ikke er medlem af en fagforening, hverken i forbindelse med ansættelse eller i forbindelse med afskedigelse.
Efter lovens gennemførelse kan lønmodtagere og arbejdsgivere helt frit bestemme, hvilken organisation de vil være medlem af, om nogen overhovedet.
Og bestemmelser, der tvinger nogen til medlemskab, vil fremover være ugyldige.
Hvis en manglende ansættelse skyldes fagforeningsforhold, vil ansøgeren få krav på en godtgørelse og måske oven i købet krav på erstatning på samme måde, som det er ulovlig afskedigelse på grund af fagforeningsforhold.
Hurtig rettergang skal kun gælde i afskedigelsessager.
Ved manglende ansættelse har hastigheden jo ikke samme betydning.
De nye regler skal gælde fra den 1. juli i år, men i forhold til gældende overenskomster skal de først gælde fra det tidspunkt, hvor overenskomsterne kan opsiges eller genforhandles.
Udviklingen både nationalt og internationalt støtter Venstres holdninger, idet der generelt sker en øget fokusering på individets rettigheder.
I halvdelen af EU-landene er foreningstvang forbudt ved lov.
Retningen er den samme i mange konventioner og i Menneskeretsdomstolens retspraksis.
Og på det offentlige arbejdsmarked i Danmark er foreningstvang simpelt hen ulovlig, idet det betragtes som usaglig forskelsbehandling af borgerne. I dagens Danmark er der ikke behov for eksklusivaftaler for at sikre medarbejderne ordentlige løn- og arbejdsvilkår. Der er stærke og repræsentative fagforeninger, der formår at tilvejebringe tilfredsstillende overenskomster for medarbejderne, uden at den enkelte rammes på sit levebrød, hvis han ellers vælger at stå udenfor.
Det er da også en kendt sag, at eksklusivaftaler ikke accepteres i nye overenskomster under Dansk Arbejdsgiverforening og LO. Der skal ikke være nogen tvivl om, at Venstre sætter et velfungerende arbejdsmarked højt og anerkender, at der selvfølgelig skal være overenskomster, der sikrer medarbejdernes løn- og arbejdsvilkår.
Det er ikke overenskomsterne, Venstre er ude efter, men de regler, der usagligt tvinger personer ind i organisationer, hvis holdninger de ikke deler.
Den er med til at monopolisere udbuddet af arbejdskraft.
Den medfører rekrutteringsproblemer både fagligt og geografisk og kan i øvrigt forhindre ansættelse af den fagmand, der er bedst kvalificeret. I virkeligheden tjener fagforeningstvangen udelukkende snævre organisatoriske interesser til skade for både lønmodtagere og arbejdsgivere, og derfor kan den ikke afskaffes hurtigt nok.
Ikke simpel tvang.
Det er medlemmerne, organisationerne og samfundet bedst tjent med i længden, og derfor støtter Venstre naturligvis forslaget.
Lene Jensen (S), 2003-01-31:
Det er rigtigt, at den tidligere regering ikke har rørt det med en ildtang, den har sådan set rørt det med samtlige 10 fingre
, i og med at den tilbage i 1995-1996 rent faktisk var inde og korrigere i forhold til pludseligt opståede løfteskader.
Det viste sig, at de politiske intentioner om at få anerkendt langt flere løfteskader så rent faktisk ikke blev til særlig meget på grund af nogle skønsproblemer og andre ting, der bare siger noget om, hvor vanskeligt det er at fastlægge kriterier, der virker efter den politiske hensigt.
Den anden ting er, at det forslag, som vi behandler her i dag, vil jeg gerne afsløre, at jeg ikke har siddet og tampet sammen hjemme på mit loftskammer i hver en detalje.
Længere kom vi så ikke, bl.a. fordi det jo er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter også har tid i sådan en proces, hvad de havde både under den tidligere og den nuværende regering.
Vi synes bare, at vi er kommet til et tidspunkt, hvor det handler om at tage politisk ansvar, hvis parterne ikke er parat til det.
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Efter det, hr. Freddy Dam lige har læst op, burde det jo være logisk, og jeg skal derfor spørge hr. Freddy Dam, om vi ikke kort og godt skulle suspendere behandlingen af det her lovforslag og så vente og se, hvad der i øvrigt er på området.
Det ville i hvert fald være et sagligt grundlag at debattere på.
Jeg skal ikke stille nogen i udsigt, at det så betyder, at Socialdemokratiet vil sige, at alle mulige former for eksklusivaftaler skal afskaffes.
Der kan være - som hr. Freddy Dam jo netop selv var inde på - afgørende samfundshensyn, der kan være andre hensyn, der gør, at det kan være sagligt forsvarligt at have sådanne aftaler, herunder også, at de er indgået i frihed og frivilligt.
Så når hr. Freddy Dam siger, at Venstre er imod enhver form for foreningstvang, men alligevel modererer det og siger, at der kan være afgørende samfundshensyn, som kan gøre, at det alligevel kan forekomme, skal jeg spørge, om hr. Freddy Dam så synes, det er passende, at man inden for Falck har en eksklusivbestemmelse.
Det er jo vigtigt, at der er ro på den del af arbejdsmarkedet, sådan at vores syge kan komme med en ambulance.
Er det et samfundshensyn, som er inden for hr. Freddy Dams forståelse, eller er det uden for hans forståelse?
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Når jeg hører hr. Jan Petersens svar på mine spørgsmål, så synes jeg, at det er ligesom en mand, der går i tåge, og som pludselig opdager, at han er nået tilbage til det sted, hvor han startede, og ikke er kommet nogen vegne.
Vi starter med at høre, at hr. Jan Petersen er bekymret for, at folks arbejdsvilkår vil blive forringet som følge af det her lovforslag.
Forslaget går ud på, at folk selv må bestemme, om de vil være medlem af deres fagforening eller ej. Så spørger jeg hr. Jan Petersen: Vil folk så melde sig ud af fagforeningerne.
Det vil de ikke.
Så spørger jeg: Hvordan kan det så være, at man er bekymret, for folk er jo stadig væk medlem af fagforeningen, og forslaget berører jo kun virksomheder, der har overenskomster, og det bliver de ved med at have?
Så svarer hr. Jan Petersen: Det er, fordi folks forhold bliver forringet.
Kan hr. Jan Petersen ikke se, at der ikke er hold i påstanden?
Folk vil stadig væk være medlem af fagforeningen, overenskomsterne består, og så er der jo ingen grund til at være bekymret.
Beskyttelsen er akkurat lige så god efter dette lovforslags gennemførelse, som den var før.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Jeg synes, at debatten tager en meget interessant drejning.
Jeg vil gerne spørge hr. Freddy Dam, hvordan jeg skal forstå hans sidste svar, hvori der blev sagt, at arbejdsgiverne naturligvis har retten til at lede og fordele arbejdet
; det gribes der ikke ind over for.
Hvis en arbejdsgiver udøver sin ledelsesret på en sådan måde, at han udelukkende vil ansætte arbejdskraft, som er medlem af en bestemt organisation, og man gerne vil signalere det entydigt i kraft af, at man indgår en frivillig aftale med en lønmodtagerorganisation, er det så muligt, hvis det er arbejdsgiverens ledelsesret at gøre det på en sådan måde?
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Det er ikke min opfattelse, at behandlingen af lovforslaget i dag skal suspenderes, for at vi ligesom kan få det hele med på alle områder.
Det her er et lovforslag på beskæftigelsesministerens område; det langer klart ud efter en god, enkel, men vigtig del, der begrænser 220.000 menneskers muligheder.
Og der er ikke noget til hinder for at lovgive, om jeg så må sige, i forskellige tempi, især når der er tale om lovgivning på forskellige ministeriers områder.
Jeg har godt set, at falckredderne mener, at der kan opstå uro på deres arbejdsplads i forbindelse med afskaffelsen af eksklusivaftalerne.
Det forstår jeg nu slet ikke hvorfor de mener.
Hvis vi ser på resten af arbejdsmarkedet, som udgør 90 pct., er der ro, så hvorfor skulle der pludselig blive uro, fordi man ikke længere kan tvinge nogen til at være medlem af en bestemt fagforening?
Jeg vil også godt sige, at det forekommer mig fuldstændig forbavsende, at der kan være tvivl om, at det er Folketinget, der sætter de ydre grænser for, hvad der skal kunne aftales.
Det gælder på det her område som på alle mulige andre områder.
Folketinget bestemmer naturligvis, inden for hvilke rammer det skal være muligt at indgå aftaler.
Med hensyn til hr. Ole Vagn Christensens spørgsmål om, hvem der sørger for, at de uorganiserede ikke underminerer de organiserede: Jamen det gør da forhåbentlig fagforeningerne ved at sørge for at skabe overenskomster på de forskellige områder.
Det er det, de er der for.
Ole Sohn (SF), 2003-01-31:
Jeg synes ikke, det var helt fair af hr. Jan Petersen at afvise at svare konkret på hr. Freddy Dams spørgsmål.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Jan Petersen, om det ikke er sådan, at hvis man søger et job, som også kvinden i hr. Freddy Dams eksempel har gjort, skal man kende ansættelsesvilkårene, inden man påbegynder arbejdet.
Man skal være bekendt med de overenskomstmæssige regler.
Det vil sige, at man ikke kan komme i en situation, hvor man køber katten i sækken.
Er det ikke sådan, reglerne er indrettet? Det synes jeg er lidt væsentligt at få frem, så vi ikke får nogle historier til at cirkulere her i Folketinget, som er åbenlyst usande.
Man kan ikke købe katten i sækken, hvis reglerne i øvrigt er overholdt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Nu har jeg prøvet at nærlæse det, som hr. Jan Petersen sagde, som gjorde mig så glad her for et par uger siden, og jeg blev bekræftet i min glæde.
Jeg synes egentlig også, at der her i det seneste svar, som hr. Jan Petersen gav til hr. Samuelsen, er nogle lyspunkter.
Derfor vil jeg da gerne her fra Folketingets talerstol indbyde hr. Jan Petersen og øvrige fra Socialdemokratiet til et møde i næste uge, hvor vi sætter os og drøfter, hvordan vi kan skabe sikkerhed for lønmodtagerne.
Det er helt afgørende for Dansk Folkeparti, at vi får afskærmet de problemer, der kan opstå, når i tusindvis af østeuropæere får tilladelse til at komme til det danske arbejdsmarked og presse de danske lønninger og presse danskere ud af arbejdsmarkedet.
Vi vil ikke finde os i det.
Vi vil simpelt ikke finde os i, at den situation kan opstå
den 1. maj 2004, og derfor er det altafgørende for os, at vi finder en løsning på det problem. Det, hr. Jan Petersen har sagt heroppefra, om at Socialdemokratiet er villig til at diskutere det med Dansk Folkeparti, vil vi selvfølgelig tage til indtægt på den måde, at vi straks vil indbyde Socialdemokratiet til et møde, hvor vi sætter os ned og finder ud af, hvordan vi kan sikre den danske lønmodtager også efter den 1. maj 2004.
Jens Vibjerg (V), 2003-01-31:
Politisk kan jeg måske godt være tilfreds med, at hr. Jan Petersen og Socialdemokraterne overhovedet ikke lytter til medlemmerne ude i marken, de mennesker, det handler om, de mennesker, der gerne vil have frihed.
Men for de mennesker, det handler om, er det alligevel bekymrende, at hr. Jan Petersen og Socialdemokratiet åbenbart mere lytter til den del af fagbevægelsen, der ikke tror, at den er dygtig nok til selv at skaffe medlemmerne; at de skal tvinges ind.
Var det nu alligevel ikke smartere, at man efterhånden lyttede mere til de mennesker, det handler om derude, end til de få fagforeningsbosser, der ikke tør tage konkurrencen op med de fagforbund, der kan levere den vare, som medlemmerne ønsker, og derfor får medlemmerne?
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Vi kan jo også beskæftige os med hr. Freddy Dams eksempler i udvalget.
Jeg går ud fra, at hun selv søgte jobbet.
Der er jo god beskæftigelse i øjeblikket, men jeg ved ikke, om der er det i det område.
Til hr. Lars Barfoed: Min bekymring går ikke på fagbevægelsens generelle medlemstal.
Det åbner, og det kan åbne for faldende lønninger; det kan give adgang til mere underbetaling; det kan give adgang til, at der simpelt hen kommer mere ulighed på dele af arbejdsmarkedet.
Jeg nævnte i min ordførertale, hvilke dele af arbejdsmarkedet vi er bekymrede for.
Det vil jeg også bruge som udgangspunkt for det, jeg vil sige til hr. Anders Samuelsen: Ja, der er meget taktisk i det her; man må ikke koble, man må koble, man må ikke koble.
Det, der er centralt for os, er, at de faglige instrumenter er intakte, og dernæst at vi i forhold til Østudvidelsen, som vi er positive over for og ønsker, at de mennesker, der kommer og arbejder på vores arbejdsmarked, bliver ordentligt modtaget og får ordentlige forhold, med det udgangspunkt sikrer de mekanismer, hvor vi skal drøfte, hvordan de generelt skal være indrettet.
Det er ikke bare i forhold til Østudvidelsen, men også i forhold til den reelle situation, at Danmark efterhånden på visse områder generelt har vandrende arbejdstagere, og at vi har et globalt arbejdsmarked.
Derfor er der et enormt behov for at sørge for, at vores overenskomstsystem og vores instrumenter er intakte.
Det er for så vidt kun den appel, jeg har afleveret til Dansk Folkeparti.
Det er det samarbejde, som jeg har bedt om, at vi kunne få op at stå.
Jeg håber faktisk, at det kan lade sig gøre, for jeg mener, at det er en vigtig del af det.
Jeg vil ikke udelukke, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet ser forskelligt på det her, men i givet fald vil det ikke være noget nyt.
Det er vist en århundredgammel uenighed, som vi har levet med i bedste velgående.
Freddy Dam (V), 2003-01-31:
Når nu hr. Bjarne Laustsen efterlyste eksempler, vil jeg godt supplere med yderligere et: Der er en medarbejder fra Erslev på Mors, der har oplevet, at hun er blevet skilt, som hun skriver, fra et godt venskab, som en tredje part pludselig kommer og splitter ad, selv om hverken hun eller hendes ven ønsker det. Hun meldte sig i 1988 som 18-årig ind i den kristelige fagbevægelse, som havde overenskomst med Thy Champignon, hvor hun arbejdede.
I 1994 gik det galt for første gang.
Helle Thøgersen fik arbejde hos Ingabo Møbler A/S. Hun skriver: Jeg skulle flytte til Træ-Industri-Byg, men jeg forsøgte at trække overflytningen så længe som muligt, selv om de rykkede for den to gange om ugen.
Til sidst kom tillidsmanden selv med papirerne.
Så var jeg nødt til at skrive under.
Her er vel heller ikke tale om tvang?
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-31:
Nu er katten jo sluppet lidt ud af sækken, kan man sige, når det drejer sig om Dansk Folkepartis problematisering og kobling mellem det lovforslag, vi behandler i dag, og spørgsmålet om Østudvidelsen.
Jeg har sådan behov for at få Socialdemokratiets ordfører til at bekræfte, at den kobling eller det spil ikke er et, som vi herinde skal deltage i, og at det er nødvendigt at vi understreger - også fra Socialdemokratiets side - at spørgsmålet om Østudvidelsen er et spørgsmål for sig.
Det spørgsmål tager vi for sig, og vi kobler det ikke sammen med den her problemstilling.
Lars Barfoed (KF), 2003-01-31:
Jeg spurgte før hr. Jan Petersen, om hr. Jan Petersen var bekymret for, at fagbevægelsen og fagforeningerne ikke kunne opretholde deres medlemstal som følge af, at folk selv kunne bestemme, om de ville være medlem eller ej, og jeg forstår, at det ikke giver grund til bekymring hos hr. Jan Petersen.
Vi kan altså lægge til grund, at folk stadig vil være medlem af fagforeningerne, selv om vi ophæver eksklusivaftalerne.
Vi kan jo også lægge til grund, at dette lovforslag berører virksomheder, der rent faktisk har en overenskomst.
Overenskomsterne består, folk er stadig medlem af deres fagforening, og så er det, jeg spørger hr. Jan Petersen: Hvad er så anledningen til hr. Jan Petersens bekymring?
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Det, hr. Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti skal tage stilling til i denne sag, er: Vil man gå ind for et arbejdsmarked med de nuværende instrumenter i de kommende år, eller vil man ikke?
Det er dét, hr. Thulesen Dahl skal tage stilling til, og det kan sagtens få betydning, også for hvorledes forholdene bliver på det danske arbejdsmarked på de områder, der kan blive påvirket af Østudvidelsen. Men det er ikke det samme som at blande sikkerhedsmekanismerne ind i det.
Jeg ved godt, at det kom til at fremstå, som om der var en meget, meget tydelig taktisk sammenhæng, fordi Dansk Folkeparti bragte det ind, men hvis man nærlæser det, der blev sagt, er der ikke den helt tydelige sammenhæng i det.
Jeg synes, at hr. Thulesen Dahl og andre partier, og Socialdemokraterne medvirker gerne, skal sætte sig ned og tale om: Hvordan kan vi fastholde intakte faglige redskaber?
Så kan det godt være, at der skal laves et eller andet i forbindelse med den principielle åbning dag et, men det er en anden diskussion.
Det drøfter vi med regeringen, og det har
jeg ikke noget særligt bud på i dag.
Men det er klart, at hr. Thulesen Dahl kan medvirke til, at det kan blive lidt problematisk på det danske arbejdsmarked for uorganiserede i almindelighed, uanset hvor de måtte komme fra, hvis hr. Thulesen Dahl ikke vil være med til at skabe et flertal, og det håber jeg så hr. Thulesen Dahl vil.
Så må jeg sige til hr. Freddy Dam, at der er mange undersøgelser.
Hvad synes hr. Freddy Dam f.eks. om Mandag Morgens undersøgelse, der viser, at 54 pct. af befolkningen synes, at regeringen skal lade være med at lave et indgreb i den aftalefriheden?
Spørgsmålet var konkret knyttet til eksklusivbestemmelserne, så hr. Freddy Dam kan jo underholde på sin Venstregeneralforsamling med sin, så tager jeg den anden med til min.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-31:
Jamen hr. Jan Petersen skulle da sige tingene rent ud.
Der er noget med, at Socialdemokratiet vil forhandle med regeringen, og hr. Jan Petersen siger, at han også har hørt et eller andet om, at Dansk Folkeparti forhandler med regeringen.
Men det, jeg sådan set spørger om, er: Er Socialdemokratiet indstillet på at forhandle med Dansk Folkeparti om de spørgsmål? Hr. Jan Petersen gik til pressen og gav denne melding: Det her skal forhandles, og det skal også forhandles mellem eksempelvis Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti.
Det er vi da meget interesserede i, for det er da interessant.
Hr. Jan Petersen åbner op for, at spørgsmålet om en 7-årig overgangsperiode for, at vi kan blive overrumplet af arbejdskraft udefra, der kan trykke de danske lønmodtageres lønninger ned og presse danskere ud af arbejdsmarkedet, måske kunne være noget, man kunne diskutere.
Jeg mener, at så er det da bare om at komme i gang, men hr. Jan Petersen tøver lidt.
Er det, fordi hr. Jan Petersen ikke må, eller hvad? Sig det som det er!
Pernille Falcon (EL), 2003-01-31:
Det glæder mig at høre hr. Jan Petersens udmelding.
Jeg forstår den sådan, at der bliver trukket lidt i land på det tilbud om en studehandel, der var givet til Dansk Folkeparti om, at man skulle kunne inddele fremtidens lønmodtagere i A-mennesker og B-mennesker, hvoraf nogle først får deres rettigheder efter 7 år.
Jeg vil blot høre, om det er sådan, at Socialdemokratiets melding nu er, at den måde, man skal forsvare sig på mod dårlige løn- og arbejdsvilkår, er ved at sikre, at alle har nogle ordentlige løn- og arbejdsvilkår, og at alle har de samme faglige rettigheder, og at det gælder om at bevare den styrke i fagbevægelsen, der kan sikre det, men ikke om at give bestemte grupper af Østarbejdere sol, måner eller stjerner på i en årrække.
Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Jeg ved ikke, om hr. Thulesen Dahl også får en glad fredag, men det kan vi jo eventuelt tale om bagefter. Jeg har hele tiden appelleret til, at vi også under udvalgsarbejdet tog en fornuftig snak om, hvilken betydning intakte faglige instrumenter har, også set i lyset af det mere globale arbejdsmarked og i lyset af Østudvidelsen.
Det centrale er i og for sig, at når nu Danmark principielt har tilkendegivet - og det har jeg bekræftet vi står ved, også uden mellemregninger i øvrigt - at man åbner dag et, må vi jo drøfte, hvordan vi løser det spørgsmål.
Det gør vi med regeringen, og det forstår jeg hr. Thulesen Dahl også gør.
Men det ændrer intet på, at for Socialdemokratiet gælder
det også om at fastholde intakte faglige redskaber på det danske arbejdsmarked.
Her betragter vi retten til og adgangen til frivilligt at indgå eksklusivbestemmelser som et nødvendigt fagligt instrument, lige så vel som vi synes, det er afgørende, at retten til at kunne konflikte sig til en overenskomst er til stede og er uangrebet.
Det er jo dét, der bærer hele modellen og kan sikre, at det mere globale arbejdsmarked, der også vil påvirke Danmark, kan fungere på velorganiserede vilkår.
Vi ønsker ikke, at udenlandsk arbejdskraft, heller ikke arbejdskraft fra Østeuropa, kommer til Danmark på B-vilkår.
Alle, der skal arbejde på det danske arbejdsmarked, skal arbejde på A-vilkår.
Må jeg så sige til hr. Jens Vibjerg, at det spiller en stor rolle for os, at mennesker har frihed på deres arbejde, herunder frihed fra at blive underbetalt og undertrykt af en arbejdsgiver.
Det gør, at over for den type arbejdsgiver kan det blive nødvendigt at sikre, at medlemskabet er i orden, og jeg vil gerne stille et modspørgsmål til hr. Vibjerg, hvis det måtte være tilladt: Er hr. Vibjerg tilhænger af, at hvis man nyder noget, skal man også yde?
Og hvis man vil have gavn af noget, må man også bidrage?
Nej, det er jeg ikke.
Det er det, der bekymrer mig.
Det er ikke, hvor mange der er medlemmer, det er, hvordan de rent faktisk bliver stillet, for så vidt angår deres løn- og arbejdsvilkår.
Jens Vibjerg (V), 2003-01-31:
Jeg vil godt spørge hr. Jan Petersen: Spiller den enkelte lønmodtagers frihed overhovedet ingen rolle for Socialdemokratiet?
Er man pindeligeglad med, hvad den enkelte lønmodtager tvinges til?
Så vil jeg også spørge hr. Jan Petersen: Er det ikke korrekt, at på de arbejdspladser, hvor man har en eksklusivaftale, har man altså også en overenskomst, dvs. at de kun findes på arbejdspladser, hvor der er en overenskomst? Hvordan kan man så løbe ud med, at der sker underbud og unfair konkurrence og sådan noget?
Der er jo styr på tingene på de arbejdspladser.