Karen Jespersen (V), 2000-02-02:
Det beslutningsforslag, vi nu skal drøfte, synes jeg giver en meget god anledning til at lave en slags status over, hvor vi er henne, når det drejer sig om indsatsen for de hjemløse.
Jeg gav udtryk for, at regeringen ville arbejde videre med sådan en handlingsplan, og det er også det, der er sket i det år, der er gået.
Vi har da også taget det skridt, at de syv partier, der står bag satspuljen, her i februar i fællesskab har sat penge af til en indsats.
Det, der er sket, er, at vi som det første prøvede at få et overblik over, hvor mange mennesker, der havde et akut boligbehov, og det skete ved, at Den Sociale Ankestyrelse i foråret lavede to landsdækkende spørgeundersøgelser om behovet for midlertidige og varige tilbud til hjemløse.
De gav det resultat, at der ca. var 3.000 mennesker, der havde sådan et akut behov.
Ca. halvdelen boede på forsorgshjem og herberger, og ca. halvdelen boede altså mere eller mindre under åben himmel.
Tallene er nogle relativt løse skøn, men dog ikke mere løse, end at de bygger på indberetninger, dels fra dem, der står for forsorgshjem og herberger, dels fra kommunerne.
Det var for overhovedet at få sådan en foreløbig fornemmelse af, hvad det er for et behov, vi står over for.
Vi arbejder samtidig videre med at få lavet en mere permanent statistik, hvor vi løbende kan følge antallet af hjemløse, og om det stiger eller falder, hvem der er hjemløse, og hvor i landet de er, for at kunne vurdere, hvad der er den rigtige indsats.
Men det var med udgangspunkt i den her foreløbige første undersøgelse, at Socialministeriet sammen med By- og Boligministeriet og de kommunale parter begyndte at drøfte, hvad det så var for nogle initiativer, der var brug for.
Og det er der så kommet en foreløbig handleplan ud af.
Jeg vil godt lige indskyde her, at det jo er en meget vigtig balancegang, hvor det er helt nødvendigt, at vi holder fast i, at ansvaret for indsatsen ligger i amter og kommuner.
Og der er jo så hele tiden en afvejning af, hvordan Folketing og regering samtidig også varetager vores ansvar.
Men det er jo vigtigt at holde fast i, at de regler, der er, pålægger kommuner og amter et ansvar, og det vil efter min mening være svært for ikke at sige umuligt at have et centralt ansvar for at hjælpe de mennesker. Hvis man havde det, hvis man havde f.eks. statsinstitutioner, så ville resultatet næsten med garanti blive, at flere hang fast i at leve på den slags udsigtsløse institutioner, hvor det jo er kommunerne, der skal sørge for, at de bliver integreret i et almindeligt liv med enten en lejlighed eller bolig med støtte og i det hele taget de ting, der i øvrigt skal være i et hverdagsliv.
Og det er jo vigtigt, at amterne også bliver holdt fast på det ansvar.
Så det er udgangspunktet, når vi kommer som regering og Folketing og siger: Vi vil gerne være med til et initiativ, der kan forstærke jeres indsats og sørge for, at de mennesker bliver hjulpet noget hurtigere.
De drøftelser, vi har haft med amter og kommuner, er der så kommet en plan ud af med forskellige former for forstærkede tilbud på forsorgshjem og herberger, med akutte tilbud på plejeboliger for ældre hjemløse, der ikke kan klare den tilværelse og heller ikke kan klare det at bo på et almindeligt plejehjem, men måske skal have nogle særlige vilkår.
Der er en diskussion om hjælp til det, man kalder skæve boliger eller særlige boliger, hvor man kan leve med den særlige livsstil, man måtte have vænnet sig til.
Der er det jo ikke mindst i Boligministeriet, der er nogle initiativer, og det hænger jo også sammen med, at ansvaret for de forskellige former for boliger i dag er samlet i Boligministeriet, mens reglerne for den mere akutte hjælp ligger i Socialministeriet.
Til den indsats blev der så afsat et beløb på 50 mio. kr. om året i forbindelse med forhandlinger om satspuljen.
Og de videre anstrengelser går nu ud på at finde ud af sammen med amterne og kommunerne, hvordan vi udmønter de midler, og hvordan vi sørger for, at der også er medfinansiering fra amter og kommuner.
Jeg håber på, at den proces kan gå hurtigt, men jeg vil også stadig væk fastholde, at det ikke er noget, vi kan gøre, uden at amter og kommuner er med.
Men der er et positivt tilsagn, og vi arbejder nu videre, efter at vi har fået tilsagn om pengene i forbindelse med satspuljeforhandlingerne og finansloven.