Jeppe Kofod (S), 2004-04-13:
Jeg vil gerne indlede med at takke Kristendemokraterne for beslutningsforslaget og understrege, at Socialdemokratiet fuldt og helt deler Kristendemokraternes kritik og bekymring, som er skabt af den borgerlige regerings politik, både hvad angår indhold og omfang af udviklingsbistanden.
Jeg vil også gerne sige, at regeringens politik, hvad angår udviklingsbistanden, jo er et grundlæggende og efter min opfattelse katastrofalt brud på 1990'ernes ambitiøse udenrigspolitik præget af udsyn, fremsyn og engagement i globale problemer til gavn for nuværende og kommende generationer både herhjemme og i de fattige lande.
Hvad er det, regeringen har gjort?
For det første skar man umiddelbart 1,5 mia. kr. i udviklingsbistanden, hvilket statsministeren i valgkampen lovede var en midlertidig besparelse, men det er en permanent besparelse.
Man brød også den fornemme danske tradition for, at 1 ud af hver 100 kr. af vores velstand målt i BNI skulle gå til bekæmpelse af fattigdommen i den tredje verden.
For det andet afskaffede man som led i nedprioriteringen af udviklingsbistanden udviklingsministeren, hvis ressort nu er underlagt udenrigsministeren, der, uanset hvor arbejdsom
og dygtig han bestemt er,
ikke på samme måde som tidligere kan fremføre danske synspunkter
F.eks. har den norske udviklingsminister til Kristeligt Dagblad i december sidste år udtalt: Det er klart, at jeg bruger Danmark som dårligt eksempel på, hvad der sker, når man nedprioriterer udviklingsbistanden.
Det var den norske udviklingsministers kommentar til nedlæggelse af posten.
For det tredje betød regeringens brud på forliget om Miljø-, Freds- og Stabilitetsrammen for at spare milliardbeløb på den globale miljø-, freds- og demokratiindsats et brud med den linje, vi har haft i 1990'erne.
For det fjerne fjernede man uden et eneste fagligt kriterium i en sen nattetime i Finansministeriet og i modsætning til, hvad udenrigsministeren tidligere har sagt, Ulandssekretariets rammebevilling på 44 mio. kr., der ellers skulle have været brugt til at opbygge fagforeninger med og et mere velfungerende arbejdsmarked i verdens fattigste lande.
Det er et glimrende eksempel på, hvordan man investerer i fattigdomsbekæmpelse på lang sigt.
Det fik i øvrigt generalsekretæren for en stor organisation som Red Barnet til at udtale: Det minder fælt om direkte politisk forfølgelse.
For det femte har regeringen, som flere har påpeget, gjort det fuldstændig umuligt at gennemskue tallene bag udviklingsbistanden, bl.a. som følge af et nysprog, som jeg tror George Orwell næppe kunne have formuleret bedre.
Man taler eksempelvis om at fokusere på den multilaterale bistand ved at afsætte yderligere 670 mio. kr. til arbejdet med sundheds- og befolkningspolitik.
Det kan man så læse i »En verden til forskel« på side 12.
Man taler om, at miljøindsatsen i udviklingslandene yderligere opprioriteres med i alt 415 mio. kr. over 5 år til internationale miljøaktiviteter.
Man forsøger med andre ord at sende signaler, der både er forkerte og manipulerende.
Sandheden er som bekendt, at regeringen årligt har sparet i hvert fald 3-4 mia. kr. på den danske udviklings- og miljøindsats sammenholdt med den tidligere regerings politik.
Hvilket fører mig til den sjette kendsgerning, som også Kristendemokraterne noterer sig i beslutningsforslaget, nemlig at regeringen med prioriteterne for dansk udviklingsbistand frem til 2008, udtrykt i publikationen »En verden til forskel« fra juni sidste år, brød med en mangeårig dansk tradition for åbenhed, høringer og inddragelse, som ellers har været kendetegnende for tidligere regeringers strategier, når det gælder udviklingsbistanden.
Det er en meget vigtig pointe, og den er vi helt enige med Kristendemokraterne i. Vi har med andre ord været vidne til, at regeringsskiftet i 2001 på rekordtid betød et grundlæggende kursskifte, både hvad angår faglighed og kvalitet og indhold og omfang af dansk udviklingsbistand.
Jeg er helt overbevist om, at det har skadet kvaliteten, og det har, som alle ved, sænket engagementet i globale problemer.
Derfor finder Socialdemokratiet den fortløbende debat om udviklingsbistanden, både hvad angår omfang og kvalitet, helt afgørende, ikke mindst i forhold til den globalisering, som vi er vidne til i dag.
Vi er derfor også en lille smule skeptiske over for nedsættelsen af en kommission, der alene skal se på udviklingsbistanden og først barsle med sit arbejde i 2008.
Den risikerer, som flere har sagt, at blive en syltekrukke, som regeringen kan henvise til, i stedet for at diskutere problemerne med den fortsatte nedprioritering af dansk udviklings- og miljøbistand.
Man risikerer den udvikling.
Hvis man endelig skulle nedsætte en kommission eller en arbejdsgruppe eller noget lignende, burde man efter vores opfattelse se bredere på nutidens udfordringer - en verden præget af globalisering - og de indsatser, som Danmark burde iværksætte over for global ulighed, miljøødelæggelse, handel, konflikter osv.
Jeg vil også gerne afslutningsvis sige, at vi sådan set også er meget enige med Venstres ordfører i, at man i Udenrigsudvalget kunne overveje det.
Vi mener, at man burde gøre det, altså bede Det Danske Institut for Internationale Studier om at komme med en redegørelse eller lave et arbejde på baggrund af det glimrende indhold, der er i beslutningsforslaget, som Kristendemokraterne har fremsat.
Vi er også bange for, at det kan bruges som en syltekrukke.
Som tidligere nævnt i debatten er andre kommissioner som Velfærdskommissionen jo et tydeligt eksempel på, at det er en klar syltekrukke, som regeringen har nedsat for at undgå at diskutere ubehagelige problemer.