runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-21:
Jamen det synes jeg lyder meget opmuntrende.
Det lyder jo, som om der var et punkt, man kunne blive enige om. Selvfølgelig skal der følge handling på ordene.
Men er det ikke en rimelig betragtning at sige, at et vigtigt skridt i den retning, en vigtig begyndelse i det er, at eleverne og de studerende inddrages i arbejdet med at opstille, hvad det er for nogle problemer, der er?
Anne Baastrup (SF), 2000-03-21:
Jeg tror, at den konservative ordfører tager fejl af, hvordan ungerne rent faktisk tager tingene alvorligt.
Jeg var til en konference for nogle år siden, hvor der var en gruppe af børn fra 5. klasse og op til 10. klasse, der fik til arbejdsopgave inden for en ramme af 100.000 kr. at prioritere: Hvad er det, vi skal have prioriteret, der gavner arbejdsmiljøet, ny IT osv.?
Og de satte sig simpelt hen i fællesskab - 20 forskellige børn i forskellig alder - hen og skrev en ganske fin liste over hvad det var, de samlet ville prioritere som en indstilling over for skoleledelsen.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-21:
Vrøvlet bliver altså ikke mere fornuftigt af at blive gentaget.
Jeg kan ikke finde ud af, hvem i hvilken debat der har hævdet, at det væsentlige skulle være, at de her ting kom ind præcis under arbejdsmiljøloven eller under arbejdsmiljølovlignende forhold.
Det, vi har sagt hele tiden, og som er vores formål, og som er det, vi har arbejdet for, er at sikre en faktuel forbedring af miljøet i skolerne og i institutionerne, det er det afgørende.
På den måde er det, der sker i dag, et skridt fremad, det er vi overbevist om.
Men vi kan selvfølgelig heller ikke gå ind i detaljerne i et lovforslag, der endnu ikke er fremsat. Det glæder vi os til at det bliver, vi vil glæde os til, at det bliver fremsat endog meget snart, for vi har ellers ventet absolut længe nok.
Det ser ud til, at Venstre også synes det.
Det har man ikke kunnet høre tidligere i debatten at de syntes var et vigtigt spørgsmål.
Det kan man høre i dag, så det her bliver nok en forandring til det bedre.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-21:
Jeg skal da sige om de spørgsmål, at jeg anser det selvfølgelig for den naturligste ting af verden, at man inddrager elever og studerende.
Det er jo dem, der har skoen på, om jeg så må sige, og det ville være helt oplagt at inddrage dem i de diskussioner, der måtte være om, hvad der eventuelt skal gennemføres af forbedringer.
Så siger fru Anne Baastrup, at hun har iagttaget nogle studiekredse, eller hvad man nu skal kalde det, hvor elever og studerende virkelig er gået til den og har prioriteret, og at det så meget fornuftigt ud.
Jamen det er da helt fint, og det betvivler jeg slet ikke.
Problemet er bare, at hvis der ikke sker mere, har elever og studerende altså været inddraget i noget arbejde, men resultaterne udebliver.
Det giver en masse frustrationer, og det er den situation, vi står i nu.
Nu kender fru Anne Baastrup åbenbart lovforslaget, jeg gør det ikke, men vi vil sikre, at det ikke bare ender med snak.
Jamen så er vi jo ude i hverdagen, som den fungerer i dag.
Den fremgangsmåde, fru Anne Baastrup beskriver her - at man starter med en beløbsramme, og så prioriterer man inden for den beløbsramme, hvis pengene vitterlig er til stede - har jeg kun ros tilovers for, hvis det er den måde, man går i gang på.
Men det, der vil ske nu, er åbenbart, at vi får en lovgivning, hvor man opstiller en masse forventninger, uden at der er nogen garanti for, at der er en beløbsramme til rådighed, som man kan prioritere inden for.
Så går man måske i gang med at prioritere uden penge, og så er det, jeg advarer om, at det kan skabe frustration.
Men som sagt, vi kender ikke lovforslaget endnu, så vi må vente med at tage endelig stilling, til vi har set lovforslaget og det eventuelle resultat, der måtte komme ud af det, når Folketinget er færdig med sine forhandlinger.
Men snak og bureaukrati ender i ingenting, og det er risikoen for det, vi skal være meget opmærksomme på.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-21:
Nu har Det Konservative Folkeparti haft lidt skiftende holdninger på dette område, alt afhængig af hvilken ordfører der har været på sagen.
Jeg ved, at hr. Brian Mikkelsen, som var uddannelsesordfører på et tidligere tidspunkt, har nævnt, at han synes, det ville være en god idé, hvis eleverne fik lejlighed til at komme ind i sikkerhedsudvalget, og jeg vil derfor meget gerne have, at hr. Kirkegaard siger her i dag, at det er Det Konservative Folkepartis ønske, at elever og studerende skal have ret til at komme ind i sikkerhedsudvalget, og så kan vi bagefter snakke om, hvad det er for nogle ting, de i øvrigt må lave.
Men mener Det Konservative Folkeparti her i dag, i år 2000, at elever og studerende er og burde være berettigede til at sidde i sikkerhedsudvalgene og få medindflydelse på, hvad det er, pengene skal bruges til?
Er det dét, Det Konservative Folkeparti mener i dag? Eller vil man bare fastholde, at det kan de ikke få lov til, for de unge kan simpelt hen bare ikke tænke, og de må ikke få lov til at bestemme noget?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-21:
Jeg tror nok, jeg har 123 kr. i min tegnebog, og jeg har egentlig tænkt mig, at jeg skal spise frokost for dem resten af ugen, så jeg har altså ikke nogen penge at lægge på bordet.
Men den diskussion synes jeg vi skal vente med, til vi har set lovforslaget, og så vil jeg tage endelig stilling til det.
Så vil jeg godt sige til fru Anne Baastrup: Jeg ved ikke, hvad det er for en konservativ ordfører, der skulle have taget afstand fra, at elever og studerende skal indgå i det arbejde, der foregår rundtomkring på institutionerne med hensyn til velfærdsforanstaltninger, med hensyn til miljøspørgsmål og med hensyn til sikkerhedsarbejde.
Jeg ved ikke, hvem det er.
Det er i hvert fald ikke mig, for jeg ville føle det som en besynderlig situation, hvis man ikke tager de personer med ind i arbejdet, som det hele drejer sig om.
Jeg ved ikke, hvem det er, fru Anne Baastrup har lyttet til, når hun har fået indtryk af, at det skulle være De Konservatives opfattelse.
Jeg vil meget gerne vejledes, hvis der er noget, jeg skulle have overset, men jeg tror ikke, fru Anne Baastrup vil kunne finde, at konservative ordførere har fremført synspunkter af den karakter, som fru Anne Baastrup her påstår.
Mogens Andreasen (DF), 2000-03-21:
Denne forespørgselsdebat lagde jo op til, at der skulle komme et lovforslag senere.
Men det ser ud, som om regeringen helt har taget fusen på venstrefløjen, og det forslag, som undervisningsministeren har bebudet, vil vi jo selvfølgelig se på, når det lander på bordet.
Jeg mener, vi i denne debat allerede er kommet så langt, som om vi behandler et lovforslag, vi ikke har set, og det vil jeg afholde mig fra at gå ind i. Som det er i dag, er det kommunernes ansvar at føre kontrol med undervisningsinstitutionerne og føre kontrol med børneinstitutionerne, og derudover har også ledere og embedslæger et ansvar.
Vi mener ikke, der er behov for - som vi kunne have forventet og troede, at der måske var tale om - at få et lovforslag på bordet, som omhandler arbejdsmiljølovgivningen, som så skal implementeres på undervisningsområdet.
Der er områder, hvor det er nødvendigt at tage fat på de problemer.
Inden for folkeskolen er der f.eks. et meget dårligt miljø på en række skoler, som er forfaldne og har dårlig udluftning osv., så børnene ikke kan være tilfredse med at arbejde i det miljø.
Men vi ser samtidig også gerne, at man når længere ud, ud til børneinstitutionerne, hvor der er mulighed for at oprette flere skovbørnehaver osv., så man også kan få børnene ud i det fri og ikke presser dem sammen i institutioner, hvor der dårligt er plads til dem.
Men det er jo en opgave, som ligger ude hos kommunerne, og det er klart, at den skal de tage sig af.
Det er naturligvis vigtigt, at børn får de bedst mulige vilkår, både i folkeskolen og børneinstitutionerne, og det stiller selvfølgelig krav til de myndigheder, som skal tage sig af disse områder, når lovforslaget er endeligt vedtaget.
Men det bør under ingen omstændigheder være sådan, at man bare forsøger at overføre arbejdsmiljøloven til de områder, så jeg synes, vi må afvente regeringens udspil, og så kan og vil vi drøfte sagen videre, når det foreligger.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-21:
Jamen jeg ville da også ønske, at den fremgangsmåde, som ministeren har tænkt sig at benytte, dette instrument, som ministeren taler om, rent faktisk også vil kunne bruges.
Problemet er bare, at man ikke kan undgå at stille sig selv og ministeren det spørgsmål: Hvornår kan man forestille sig, at det instrument kan blive taget i brug?
Hvor grove krænkelser af menneskerettighederne skal der til, før man tager instrumentet i brug, når vi har konstateret, at der ikke i forbindelse med indgåelse af selve aftalen er blevet stillet krav om konkrete forbedringer af menneskerettighedssituationen - for det er der jo ikke?
Det er jo ikke gjort til en betingelse for selve indgåelsen af aftalen, at menneskerettighederne skulle overholdes, for så kunne man jo ikke indgå den, sådan som situationen er.
Derfor stiller jeg mig skeptisk over for, om der nogen sinde vil kunne tænkes en situation, der er grov nok til, at dette instrument, som man så har, bliver taget i anvendelse.
Men så for dog at forsøge på at gøre instrumentet en lille smule brugbart i praksis, så har vi stillet et ændringsforslag, der skulle skærpe instrumentet så meget, at det dog måske kunne bruges til noget, men heller ikke det vil man være med til.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-21:
Nu er hr. Kirkegaard selvfølgelig ikke uddannelsesordfører, men for et par år siden fik vi rent faktisk ændret folkeskoleloven således, at skoleinspektør eller skolebestyrelse kunne lægge op til, at elever i folkeskolen kunne deltage i sikkerhedsudvalgets arbejde, når det drejede sig om deres eget område. Jeg ved rent faktisk, at man også rundtomkring i Danmark har lavet en lang række forsøg.
De har intet at gøre med de overvejelser, ministeren har gjort sig, og med det, jeg siger, forsøger jeg at tage udgangspunkt i virkeligheden, som den er.
Jeg synes, hr. Kirkegaard har megen lidt respekt for skoleinspektørers og skolebestyrelsers måde at arbejde på, hvis hr. Kirkegaard regner med, at man lægger op på den fuldstændig platte måde, at man siger til ungerne, at nu skal de forsøge at prioritere, uden at man følger op, hvis de har prioriteret inden for den ramme, de har fået lov til at prioritere inden for.
Charlotte Antonsen (V), 2000-03-21:
Jeg vil gerne forsøge at svare én gang til, når man nu har valgt ikke at høre ordentlig efter.
Det er jo det, der har været drøftet i årevis.
Det er den diskussion, der nu er bragt til ende, og det er selvfølgelig ikke rart for venstrefløjen at erkende, at man har tabt det store slag, at det altså ikke lykkedes at påføre kommunerne milliardudgifter, men at regeringen i stedet for valgte en mere forsigtig model, som hedder, at man koncentrerer sig om de ting, der faktisk kan spille en rolle for de unges opfattelse af arbejdsmiljøet, uden at man derved lægger op til, at milliarderne skal rulle. Så det, jeg hører ministeren sige i dag, er ikke en hel masse milliardudgifter, tværtimod.
Og det er også derfor, jeg i min ordførertale har tilkendegivet, at vi faktisk synes, det som udgangspunkt er fint, at de studerende bliver mere opmærksomme på, at arbejdsmiljø er en vigtig del af deres liv.
Så vi er positive over for det, vi har hørt i dag, men vi kan selvfølgelig ikke give noget endeligt tilsagn i forhold til et lovforslag, vi ikke kender.
Men det er klart, at venstrefløjen har et problem, for man vil jo gerne tage æren for noget, som man i virkeligheden ikke har æren for, og det er jo svært at forklare.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-03-21:
Jeg er da glad for, at Det Konservative Folkeparti vil gå ind i en fordomsfri drøftelse, når vi engang ser lovforslaget, og det kunne jo godt være, vi skulle vente med at debattere lovforslaget, til det er fremsat.
er den forkerte rækkefølge - altså at man i stedet skulle være startet med at lægge nogle penge på bordet.
Er det dét, hr. Kirkegaard synes man skulle have gjort, og hvor mange penge ville hr. Kirkegaard så lægge på bordet?
Anne Baastrup (SF), 2000-03-21:
Nu er det jo sådan, at sidste forår fremsatte SF og Enhedslisten et beslutningsforslag, hvor vi udtrykkeligt sagde, at det ikke skulle være omfattet af arbejdsmiljøloven, men af regler, der lignede.
Nu synes jeg, fru Charlotte Antonsen i stedet for skal prøve at besvare spørgsmålet: Hvorfor koster det x antal milliarder kroner at forbedre miljøet for elever og studerende og børn i daginstitutioner?
Altså hvad er det, Venstre snakker om?
Vil Venstre være med til at sikre elever og studerende en eller anden form for demokratisk medindflydelse i deres eget miljø, ja eller nej?
Hvorfor skal fru Charlotte Antonsen skælde ud på os over, at undervisningsministeren nu kommer med et forslag?
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-21:
Jeg synes heller ikke, der er grund til at fremture med at kolportere misforståelserne.
Formålet for SF og Enhedslisten er at sikre et bedre arbejdsmiljø for elever og studerende og børn i institutionerne, og det formål mener vi at vi har bragt et skridt nærmere, og vi mener, at vi i vores debat har været medvirkende til, at der nu kommer et lovforslag på området.
Vi er glade for, at der kommer et lovforslag på området, men det, der er vores hovedformål, er altså at sikre en forbedring i miljøet for elever og studerende og børn i institutioner.
Jeg vil også gentage spørgsmålet: Hvad er det for nogle faktorer, som skulle koste de mange milliarder?
Er miljøet virkelig så ringe ude på skolerne? Er miljøet virkelig så ringe ude på institutionerne, at det faktisk koster milliarder at bringe det op på en forsvarlig standard?
Er det det, fru Charlotte Antonsen siger?
Ønsket om at forbedre elevers og studerendes arbejdsmiljø har været på dagsordenen i Folketinget mange gange.
Stille og roligt, skridt for skridt har flere og flere partier tilsluttet sig ønsket om at sikre elever og studerende regler
for sikkerhed for et ordentligt arbejdsmiljø
Denne gang er fire partier, SF, CD, Kristeligt Folkeparti og Enhedslisten, gået sammen om denne her forespørgsel, fordi vi mener, at regeringen så at sige skylder Folketinget og selvfølgelig ikke mindst de danske elever og studerende et svar på, hvad regeringen egentlig vil gøre for arbejdsmiljøet i daginstitutioner og på uddannelsesinstitutioner.
Sidste gang arbejdsmiljøet for unge var på dagsordenen i Folketinget var den 20. april 1999.
Elevers og studerendes store engagement og aktivitet i blandt andet »Nu Er Det Nok«-kampagnen havde for alvor sat arbejdsmiljøet på den politiske dagsorden.
SF og Enhedslisten havde fremsat beslutningsforslag om regler, der sikrer elever og studerende, som om de var omfattet af arbejdsmiljøloven.
I dagene forud for debatten oplyste undervisningsministeren og arbejdsministeren, at et tværministerielt udvalg var blevet nedsat, som nu skulle se på sagen og undersøge, om der var behov for en særlig miljølov for børn og unge.
Dette arbejde, der nu skulle udføres af udvalget, blev under debatten brugt som forklaring på, at regeringen og regeringspartierne ikke kunne støtte beslutningsforslaget.
Man ville afvente arbejdet.
Udvalget skulle være færdigt i juni 1999, men det var det ikke.
I september 1999 oplyste undervisningsministeren til Berlingske Tidende - det var den 14. september -
Lige så stor jubel dette budskab vakte i elevers og studerendes organisationer, i forældreorganisationer osv., lige så stor irritation kunne iagttages fra andre ministerier og andre politikere fra regeringen
Efter et par hektiske dage blev udsagnet, løftet om man vil, da også trukket tilbage.
Når vi står her nu i dag, så er det med det formål at få afklaret: Hvad sker der så?
Efter vores opfattelse er der ikke sket nogen forbedring i den forløbne tid, og vi er meget opsat på at få at vide, hvad regeringens metode så nu er for at sikre, at der rent faktisk og konkret sker en ændring for elever og studerende og børn i institutionerne.
Besvarelse
Charlotte Antonsen (V), 2000-03-21:
I starten af fru Anne Baastrups ordførertale lød det lidt, som om der blev remset en hel masse detaljer op om det kommende lovforslag, som jeg ikke kunne høre at ministeren læste op.
Jeg vil gerne spørge fru Anne Baastrup, om der allerede nu er en aftale med Venstrefløjen og regeringen om et lovforslag om undervisningsmiljø?
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-03-21:
Jeg vil også gerne takke undervisningsministeren for besvarelsen af forespørgslen.
Dermed bliver et længe næret ønske i Socialdemokratiet realiseret.
Der er meget stor interesse blandt studerende og eleverne for at få undervisningsmiljøet sat i fokus.
Det sker nu.
Og det er vi meget tilfredse med i Socialdemokratiet. De elementer i forslaget, som ministeren løftede sløret for, peger for os at se helt afgjort i den rigtige retning.
For Socialdemokratiet drejer det sig om at give elever og studerende mere indsigt og mere indflydelse, men også et medansvar for at skabe et godt undervisningsmiljø.
Det med medansvar for miljøet er et godt pædagogisk princip.
Det vil forberede eleverne på, at de senere også vil få et medansvar for deres arbejdsmiljø, hvor de nu måtte blive placeret eller søge hen.
Endvidere skal der efter Socialdemokratiets opfattelse i en lov om undervisningsmiljø fokuseres ikke alene på sundhed og sikkerhed.
Det er selvfølgelig afgørende, og det regelsæt, der gælder herom, skal jo bestå uændret.
Men derudover mener vi, at en lov om undervisningsmiljø ikke alene skal omfatte det fysiske miljø, dvs. det med sundhed og sikkerhed osv., men også det psykiske miljø.
På skolerne skal det naturligvis også vedrøre mobning.
Enhver skole bør have et beredskab over
for mobning eller tendenser til mobning.
Og for det tredje synes vi, at en lov om undervisningsmiljø skal omfatte det æstetiske miljø, som også ministeren nævnte, dvs. venlige og smukke omgivelser, der sammen med et godt psykisk miljø vil fremme trivsel og velvære og dermed udbyttet af studierne og undervisningen.
For at gøre det konkret på hver enkelt skole eller institution skal der udarbejdes en undervisningsmiljøvurdering, som også ministeren nævnte.
Jeg tror, det er et meget afgørende element i hele den proces, vi nu sætter i gang.
Det giver anledning til, at man dels kan komme til at vurdere det og dels kan forholde sig til det, et arbejde, hvor elever og studerende får indflydelse gennem deres valgte miljørepræsentanter.
Og efter Socialdemokratiets opfattelse skal miljøvurderingen følges op af en handlingsplan for, hvorledes der kan følges op på løsning af konstaterede problemer i miljøvurderingen. Med et lovforslag efter disse retningslinjer er jeg sikker på, at undervisningsmiljøet vil blive sat i fokus til gavn for elevers og studerendes sikkerhed og sundhed, men også til gavn for deres trivsel og velvære og dermed udbytte af undervisning.
Og vi ser frem til, at lovforslaget bliver fremlagt her i Folketinget.
Inge Refshauge (DF), 2000-03-21:
Det var en stor glæde for Dansk Folkeparti at høre undervisningsministeren sige, at der kommer et lovforslag om forbedring af forholdene i institutioner og på skoler og undervisningssteder.
Jeg håber så bare, når forslaget kommer, at man tager meget hensyn til børn i daginstitutionerne, børnehaverne, hvor børnene er pakket sammen.
Der er også støjniveauet.
Jeg har selv et barnebarn, der to timer efter, at han er kommet hjem fra børnehaven, råber,
som om han skulle råbe naboen 5 km væk op
De er så højrøstede, de børn, og de får altså nogle høreskader.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-03-21:
Jeg nævnte det ikke direkte i min tale, men undervisningsministeren gjorde jo opmærksom på, at f.eks. det center for undervisningsmiljø, som skal nedsættes, også skal arbejde med miljøforholdene i daginstitutionerne, og undervisningsministeren nævnte også, at socialministeren er på vej med et initiativ for at imødegå de vanskeligheder, man oplever nogle steder med for meget støj.
Nu er det jo ikke selve lovforslaget, vi skal diskutere her i dag, men det er klart, at daginstitutionerne også skal inddrages eller i hvert fald tages med i de vurderinger, der skal ske her.
Inge Refshauge (DF), 2000-03-21:
Jamen jeg er da godt klar over, at det ikke er lovforslaget, vi skal diskutere i dag.
Jeg udtalte jo også kun, at vi er glade for det løfte, der ligger i regeringens tiltag.
Og jeg håber virkelig, at der bliver taget fat på børneinstitutionerne, daginstitutionerne, for det viser sig jo, at de børn, der er i dagpleje, er langt mindre syge end dem, der er i de store institutioner.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-21:
Jeg vil godt spørge fru Charlotte Antonsen, hvorfor fru Charlotte Antonsen mener, at det vil koste milliarder og atter milliarder kroner at forbedre miljøet, samtidig med at Venstre tilsyneladende ikke vil være med til at gøre det. Altså hvad er det, der koster milliarder?
Hvad er det, der kommer til at koste de milliarder?
Og er det sådan, at Venstre ikke længere er et decentralt parti, sådan forstået at man går ud fra, at elever og studerende selv skal være med til at deltage i de beslutninger, som vedrører deres egne forhold?
Eller er det bare, fordi Venstre ikke vil være med til at forbedre miljøet for de mennesker, der er under uddannelse?
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-21:
Jeg vil godt først lige takke fru Charlotte Antonsen for at rose venstrefløjen for at være dem, der har presset på, for at det her lovforslag kunne blive til noget.
Det er ganske korrekt, det vil vi gerne vedkende os. Det andet er, at jeg gerne vil aflive ideen om, at venstrefløjens formål skulle være at få uddannelsesmiljøet ind under arbejdsmiljøloven.
For os har det været et middel, det har været en af de metoder, vi har brugt for at forsøge at få en debat i gang om de her ting
Der er ikke noget specielt formål i, at det skal være inde under arbejdsmiljøloven.
Og så vil jeg gerne spørge, om jeg hørte rigtigt: Fortalte fru Charlotte Antonsen, at grunden til, at elever og studerende ikke skulle ind under arbejdsmiljøloven, var, at for elever og studerende var der tale om et interessefællesskab, mens der på arbejdspladserne var tale om en interessemodsætning mellem de ansatte og lederne på virksomhederne?
For hvis det sidste er tilfældet, så vil jeg sige, at så skal der en konference til mellem Venstres arbejdsmarkedsordfører og Venstres uddannelses- og studiemiljøordfører, for det er i hvert fald ikke de toner, vi normalt hører, når vi diskuterer arbejdsmiljølov.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-21:
Jeg synes, det måtte fremgå ganske klart af min tale, at der ikke er nogen aftale.
Charlotte Antonsen (V), 2000-03-21:
Jeg vil gerne starte med at beklage over for fru Anne Baastrup og fru Jette Gottlieb: Jeg agter ikke i dag at redde SF's eller Enhedslistens ære.
Det, jeg synes er meget vigtigt, er, at regeringen har sat de to venstrefløjspartier på plads i dag ved at sige, at nu kommer arbejdsmiljølov for unge ikke til at være en del af den eksisterende arbejdsmiljølov.
Det bliver noget helt andet, der kommer til at foregå ovre i Undervisningsministeriets regi.
Med hensyn til den frygt, Venstre har haft for de mange års venstrefløjstanker, som fru Jette Gottlieb jo også selv indrømmede er det, man har foreslået, den frygt, som Venstre har haft for, at den type forslag kunne føre til ekstreme milliardudgifter: Det er det, regeringen i dag siger nej til, fordi man peger på en anden løsningsmulighed for de unge, og det er vi tilfredse med i Venstre. I øvrigt til det dér med den enes eller den andens interessemodsætning: Nu har jeg været arbejdsmiljøordfører for Venstre i nogle år, og jeg plejer sådan set at sige det samme, som jeg har sagt i dag, så jeg er ikke i interessestrid med mig selv, vil jeg sige til fru Jette Gottlieb.
Søren Kolstrup (EL), 2000-03-22:
Jeg skal så kvittere og sige: Jeg skal gerne komme med forskellige udspil til, at fru Henriette Kjær og jeg kan lave en fælles beretning.