Eva Kjer Hansen (V), 2003-03-18:
Der er knap 15.000 børn og unge i Danmark, der er anbragt uden for hjemmet, og udgifterne hertil beløber sig til omkring 7 mia. kr. Alligevel er der meget tvivl om, hvorvidt vi gør det godt nok på dette område.
Undersøgelse på undersøgelse har vist, at der er ting, der ikke fungerer godt nok.
SFI har påvist, at der er enorme forskelle, ikke bare fra kommune til kommune, men også fra sagsbehandler til sagsbehandler i samme kommune.
Sagerne undersøges ikke tilstrækkeligt, børn inddrages ikke nok i undersøgelserne, og familierne er dårligt informeret og inddrages for lidt.
F.eks. har en nylig rapport fra Københavns Universitet vist, at kommunernes tilsyn med plejefamilier foregår alt for lemfældigt.
Det handler om børn og unge, hvor det offentlige påtager sig et enormt ansvar.
Det er børn, som er meget sårbare, som har været udsat for barske oplevelser, og som er blevet svigtet af deres forældre. Vi skal sikre os, at disse sager forløber ordentligt, at grundlaget for at træffe en beslutning er grundigt forberedt, at barnet ikke lider overlast på grund af myndighedernes fremfærd, og frem for alt, at beslutningen ikke beror på, hvem der tilfældigvis er på arbejde og får forelagt sagen.
Der er dog også sat en række ting i værk for at forbedre indsatsen på dette område.
Lovforslaget om handlekommuner og om ophævelse af aldersgrænsen for inddragelse af børn
er vi allerede i gang med at behandle i Folketinget.
I den forbindelse er der afsat penge til efteruddannelse af de kommunale sagsbehandlere.
Og som opfølgning på ændringer i serviceloven er der afsat midler til efteruddannelse.
Flere projekter er i gang med henblik på metodeudvikling.
Og så er der samarbejdet mellem kommuner og amter i form af kulegravningsprojekter og en dialog om bedre indsats. Men nok så vigtigt er det, at kommunerne tager kritikken til sig og får rettet op på de fejl og mangler, der er i sagsbehandlingen.
Det kræver handlekraftige kommuner, hvor politikere og ledere sørger for at lægge en klar linje i forhold til indsatsen over for de truede børn i kommunen.
Det handler ikke om kommunestørrelser, men om, at man er sig sit ansvar bevidst, sørger for en ordentlig forebyggelse, hvor der er en bred vifte af muligheder, og hvis ikke det er tilstrækkeligt, så får sikret et ordentligt grundlag at træffe beslutning på, så børnene får den hjælp, de har behov for.
Jeg finder det vigtigt, at vi får fulgt op på alle de initiativer, der er sat i værk, og at vi får en samlet vurdering af effekten.
Der skal ikke være nogen tvivl: Vi vil se resultater!
Det drejer sig om børns og unges tilværelse, og vi skal have sikkerhed for, at de bliver hjulpet godt på vej.
Jeg skal derfor på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Kristeligt Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget anerkender, at regeringen har igangsat en række initiativer, der alle har som mål at sikre kontinuitet og kvalitet i sagsbehandlingen i sager vedrørende anbragte børn og unge og sætte hensynet til barnet i centrum.
Initiativerne sætter fokus på sagsbehandlingen fra flere forskellige sider ved at - sikre, at lovgivningen giver et egnet grundlag for sagsbehandlingen, - styrke uddannelsen af kommunernes sagsbehandlere, så de er i stand til at opfylde kravene til god sagsbehandling i børnesager, - sætte fokus på udviklingen af metoder i arbejdet med sager vedrørende anbragte børn og unge. Folketinget pålægger regeringen tæt at følge udviklingen i kommunernes sagsbehandling i sager om anbringelse af børn og unge, herunder anvendelse af forskellige anbringelsesformer som f.eks. familien og det nære netværk.
Folketinget pålægger desuden regeringen senest i foråret 2004 at fremlægge en redegørelse for status på og erfaringer fra de igangsatte initiativer sammen med en vurdering af, om erfaringerne og udviklingen i øvrigt giver grundlag for at iværksætte yderligere initiativer.«