Marianne Jelved (RV), 2000-04-26:
Regeringen vil afvise beslutningsforslaget om at revaluere den danske krone, og det vil regeringen gøre ud fra følgende begrundelser:
Brug af en kursjustering, når vi taler om en lille, åben økonomi som den danske, er ikke en mulighed i den økonomiske politik, det er derimod en risiko.
Vi ville stærkt reducere troværdigheden omkring den danske fastkurspolitik og skabe usikkerhed omkring den økonomiske politik, vi har ført hidtil.
Danmark har jo siden 1982 ført fastkurspolitik og har siden 1987 ikke foretaget justeringer af kronens centralkurs.
Fastkurspolitikken har bidraget positivt til den økonomiske stabilitet, og regeringen, der har kompetence til at fastlægge Danmarks valutakurspolitik, ser derfor ingen grund til at ændre på denne politik.
Erfaringerne viser, at sådanne valutakursinstrumenter ikke er et håndtag, som man kan dreje på og få de ønskede effekter, uden at der er store omkostninger.
De finansielle markeder kan tolke en kursjustering som et signal om, at man i fremtiden vil anvende devalueringer og revalueringer aktivt som økonomisk-politiske instrumenter, fordi man ikke kan holde styr på den økonomiske udvikling via finans- og strukturpolitik eller tilstrækkeligt tilpasningsdygtige markeder.
Hr. Frank Dahlgaards forslag om en revaluering af kronen har til hensigt at dæmpe inflationen og forhindre stigning i udlandsgælden, siges der.
Men hr. Frank Dahlgaard glemmer fuldstændig, hvad der er sket igennem årene.
Regeringens finanspolitik er imidlertid allerede tilrettelagt med henblik på at stabilisere økonomien og dæmpe inflationen, og vi venter, at inflationen kommer ned under to pct. til næste år. Den økonomiske politik bidrager endvidere til forbedring af betalingsbalancen, og den økonomisk-politiske linje, som regeringen har lagt, kan udmærket håndtere de udfordringer, som Danmark står over for, også de udfordringer, som en kursjustering skulle være et forsøg på at løse.
Vi har jo tværtimod indrettet den økonomiske politik på at have en fastkurspolitik og bruge de andre økonomiske instrumenter aktivt.
Det afspejles ved, at den danske udlandsgæld faldt med ca. 125 mia. kr. i 1999, svarende til et fald fra 25 pct. af BNP til 14 pct. af BNP.
Udlandsgælden er altså faldet markant, selv om den effektive kronekurs er faldet i kraft af euroens fald.
Væksten ventes i forvejen at blive lavere i Danmark end i euroområdet i både dette år og til næste år.
Vi har i Danmark i de senere år haft en reallønudvikling, der ligger over udlandets.
Der er aldeles ikke behov for en revaluering med henblik på at øge reallønnen.
Det danske arbejdsmarked er fleksibelt og har selv foretaget en tilpasning i lønningerne.
Det danske arbejdsmarked er generelt tilstrækkelig fleksibelt til at kunne håndtere forskellige økonomiske forhold og konjunkturforløb, uanset om Danmark deltager i euroen eller er med i ERM II-valutaaftalen. Så længe Danmark står uden for euroen, agter regeringen at leve op til Danmarks rettigheder og forpligtelser i valutakurssamarbejdet ERM II.
Det er helt afgørende for troværdigheden, at vi holder os strikt til det regelsæt, der er i vores valutaaftale.
Og i øvrigt mener regeringen, at den bedste videreførelse af den generelle økonomisk-politiske linje, som der har været utrolig gode resultater med, herunder fastkurspolitikken, vil være at deltage fuldt ud i eurosamarbejdet.