Arne Melchior (CD), 1997-11-20:
I en meget set tv-reklame ser man en bager fra Kohberg.
Han siger ikke ret meget.
»Hvad skal jeg egentlig sige?« spørger han.
Så tænker han sig om, og så siger han: »Det smager
godt«, og så er den reklame færdig.
Den har fået en variant, som i hvert fald var på skærmen i morgen-tv i dag.
Det er to
Hvad skal jeg sige?
Det går jo meget godt.
Og to trafikpolitiske ordførere møder hinanden, og den ene siger til den anden: Vi er jo på rette spor.
Sådan er det faktisk.
Det går jo i hvert fald godt med planlægningen af og forsøgene på forbedring af den kollektive trafik.
På 10 måneder, venner, er der bevilget 11 mia. kr. til materiel alene.
Det er aldrig forekommet i Danmarkshistorien før.
Dertil kommer så dobbeltspor København-Ringsted og baneudretninger og de faste forbindelser, som ministeren har været inde på det, kæmpe fremskridt for trafikken, herunder også for den kollektive trafik.
Så ved jeg godt, at fru Gottlieb lige straks vil bede om en kort bemærkning og sige: Jamen går det godt nok da, når du siger, at det går godt?
Går det godt nok?
Tja, det kan man jo altid tygge lidt på.
Hvornår er noget godt nok?
Hvornår er nogen god nok?
Det kan jo altid laves bedre, men retningen er da rigtig.
Selvfølgelig kan man komme og sige, at de dobbeltspor
skulle vi have planlagt og begyndt at investere i for fem år siden.
Ja, men det er jo altså ikke politikernes opgave, det er ikke Folketingets opgave at finde på det.
I så fald måtte DSB være kommet og have sagt til os: Det vil gå sådan og sådan, og der vil blive brug for det og det.
For mit eget partis vedkommende kan jeg sige, at så længe jeg har været her - og det synes nogen snart er for længe, længe er det i hvert fald - har mit parti aldrig stemt imod en ny investering i kollektiv trafik.
Vi skylder noget til privatbanerne.
Nå, den fik fru Peschardt ikke fat i.
Jeg gentager: Vi skylder noget til privatbanerne.
Det kan jeg godt skrive under på.
Men der er jo en del i vejen med dem, først og fremmest at de bærer deres navn med urette.
De er ikke en pind private.
Jeg kunne bedre forstå, hvis de tog navneforandring til lokalbanerne eller regionalbanerne. Og jeg kunne da godt stille et forslag om, at disse regionalbaner under det falske navn overlades til amterne.
Amterne var jo i fjor syge for at få fat i mere af vejnettet - og det fik de også, ganske usagligt - men det ville være meget mere sagligt at sørge for fra amternes side, at pendler- og lokaltrafikken kunne gå bedre inden for deres område.
Det var måske en idé, hr. minister?
Det kan jo være, at Socialdemokratiets amtsfolk vil være glade for, hvis de kan få den at tygge på i amterne. Det afgørende er, at selv om vi i dag drøfter den kollektive trafik, så vil jeg råde den kollektive trafiks folk til ikke at forsøge på at hive bilisterne ud af deres biler og sælge dem og skrotte dem - det lykkes ikke alligevel. Den kollektive trafiks folk skulle hellere koncentrere sig om at lave den kollektive trafik optimal inden for de bevillinger, de har, og de er altså ikke så små.
De skulle sørge for, at der er præcision, at der er de rigtige frekvenser, og at der er den rigtige service; det er dér, det skorter.
Sandheden er jo, at vi er snart kollektivt transporterende og snart individuelt.
Snart er man bilist, cyklist eller fodgænger, og andre gange på samme dag kan man være passager i en bus, et fly eller et tog.
Det er ikke et enten-eller, det er et både-og.
Fortæl mig ikke, at en person eller nogle stykker, der skal fra Vedbæk til et teater i København, siger: Nå, nu går vi ned og tager bussen til toget, så tager vi toget ind til Østerport, og så tager vi det tredje transportmiddel igen, en bus eller en taxa, hen til teatret.
Det gør de altså ikke.
De ville være tåber, hvis de da var så lykkelige at have en bil, hvis de gjorde det.
Derfor skal den kollektive trafik løse de opgaver, den er velegnet til og lade de andre transportopgaver overgå eller altså forblive hos dem, som nu har det så godt, at de kan vælge noget andet.
Må jeg så sige som afslutning: Jeg startede med at sige, at det går godt, og det tyder jo også den foreslåede vedtagelse på.
Der er enighed mellem forespørgerne og et stort flertal her i Tinget om at stemme for den vedtagelse, og det gør vi også om lidt, selv om den egentlig er inderligt overflødig.
Det er da også et tegn på, at det da egentlig går meget godt for den kollektive trafik, og det er jeg glad for.