runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-05-21:
Først til hr. Jens Kirk, der undrer sig over, at vi ikke kan støtte regeringens forslag til vedtagelse: Jeg synes, det har noget at gøre med, om ord stadig skal have mening eller ej.
Vi ville synes, det var helt underligt at stå sammen med en regering, hvor vi i vedtagelsesform med den nuværende regering udtrykte, at vi havde fælles holdninger omkring udviklingspolitik, miljøpolitik osv.
Vi står altså med en regering, der skærer ned til sokkeholderne på de her punkter, og derfor undrer det mig sådan set også, at Socialdemokratiet har lyst til at danne det billede, at her skulle være enighed.
Alle ved jo, at det er nogle ord, der dækker over en voldsom uenighed.
SF er lodret uenig i den her regerings udviklingspolitik, miljøpolitik. Vi synes ikke, den udtrykker social samhørighed overhovedet.
Vi synes, den splitter det her land og det her folk.
Det er vores hovedanklage imod den nuværende regering.
Til hr. Langballe, der bekræfter endnu en gang - tak for det, ros til Dansk Folkeparti - at man oven i købet er stolt af ikke at have én eneste europæisk vision: Ja, men så ved vi jo, hvor Dansk Folkeparti er, det er noget af det, nogle af os har sagt i årevis, tak for tilståelsen
Jeg synes, det klarificerede, om man så må sige, den politiske debat.
Tak også for roserne om at være pæn og velfriseret.
Det sætter jeg pris på.
Det gør min mor i øvrigt også.
Til hr. Lars Barfoed, der ikke forstår vores tanker om sikkerhedspolitik, vil jeg sige, at det, vi afviser, er en voldsom militarisering af den europæiske sikkerhedspolitik.
Hvorfor nu det?
Hvis man tænker konflikterne i Europa i 1990'erne igennem og spørger, hvor det var, det kneb for Europa at lukke hullerne, så var det ikke militært.
Der var hver gang vilje til at sende militær af sted.
Det var den civile indsats før og under og efter kriser.
Jeg kan huske, at Venstres tidligere formand, Uffe Ellemann-Jensen, var rundt med en cigarkasse for at samle penge ind til det første valg i Bosnien.
Det er da pinagtigt for et samfund, der vil løse konflikter, inden de opstår.
Så det, vi efterlyser, er noget civilt, inden vi er nødt til at sætte militær ind.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-21:
Jeg undrer mig ofte, når jeg hører repræsentanter for Socialistisk Folkeparti tale om sikkerhedspolitik og i den forbindelse altid har sådan en meget afvisende holdning over for alt, hvad der har med militær at gøre.
Nu forstår jeg også, at det af hr. Villy Søvndals forslag til vedtagelse her i dag fremgår, at man - jeg kan ikke citere ordret - skulle styrke den civile indsats i EU som en modvægt til en militarisering af sikkerhedspolitikken.
Sådan hørte jeg det.
Hvad er det egentlig for en militarisering af sikkerhedspolitikken, som EU i dag skulle være udtryk for?
Jeg finder ikke, at der sker nogen militarisering af sikkerhedspolitikken.
Men er hr. Villy Søvndal ikke enig i, at en militær indsats ofte er nødvendig for at sikre fred, også i Europa?
Jesper Langballe (DF), 2002-05-21:
Jeg går ud fra, at det, vi hørte fra hr. Villy Søvndal, var et katalog over hans europæiske visioner.
Jeg vil sige, at vi har så uendelig meget at være stolte af i Dansk Folkeparti.
En af de ting, vi er allermest stolte af,
er, at vi ikke har én eneste europæisk vision.
Visioner er jo sådan et plusord i dag, det bør det ikke helt entydigt være.
Man må sige, at der er løbet meget vand i stranden, siden »Holger og konen sagde nej til Unionen«, og til nu, hvor hr. Villy Søvndal repræsenterer et pænt, velfriseret europæisk visionsparti.
Jens Kirk (V), 2002-05-21:
Som menigt medlem af Folketinget, dette høje Ting, undrer man sig jo.
Nu har vi hørt SF's forslag til vedtagelse, og nu vil jeg gerne citere fra det, som fru Charlotte Antonsen, hr. Poul Nyrup Rasmussen, hr. Lars Barfoed, fru Elisabeth Arnold
Hvad er det, der får SF til at fremsætte sit eget forslag til vedtagelse?
Hvad er det, der er forskellen?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-21:
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg synes stadig væk ikke, at forummet er til sådan at gå i detaljer omkring det fødevarepolitiske.
Men der er f.eks. en lang række direktiver, der ikke er implementeret overalt i EU, hvor det danske formandskab vil lægge vægt på, at EF-direktiver også bliver implementeret overalt i EU, når det gælder fødevaresikkerhed, fordi vi skal have den samme fødevaresikkerhed overalt i Europa, netop for at sikre, at hvis en vare er produceret eller importeret ét sted i EU, kan den på betryggende vis sælges overalt inden for det indre marked. Til det med afstemningstidspunkter, som interesserer flere, tror jeg nok, at jeg har skåret det fuldstændig ud i pap, hvad jeg og den konservative folketingsgruppe mener om den sag.
Men mig bekendt er der ikke i regeringen truffet nogen beslutning om nogen dato med hensyn til, hvornår vi skal stemme om de danske forbehold, og det synes jeg er klogt af regeringen, at man ikke har truffet en sådan beslutning.
Det har vi heller ikke nogen fast mening om i den konservative folketingsgruppe, men vi har den holdning, at vi gerne ser forbeholdene afskaffet så hurtigt som muligt.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-05-21:
Så skal jeg forsøge uden de lange tilløb at spørge hr. Lars Barfoed: Det, at diskussionen omkring forbeholdene med statsministerens ord stort set er blevet aflyst, er det udtryk for lederskab?
Når man sammenligner det med, hvad hr. Barfoed er citeret for i forskellige medier, må det være en skuffelse for hr. Lars Barfoed.
Derfor det helt kontante spørgsmål: Med de udmeldinger, der har været fra Venstreministre inden for den sidste uges tid, må man konstatere, at det at sætte fokus på de ulemper, som forbeholdene har, stort set ikke er muligt. Er det lederskab, er det til gavn for Danmark?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Jeg må bare konstatere, at ligesom det var tilfældet med landbrugsstøtten, var der heller ikke noget konkret i spørgsmålet om fødevaresikkerhed.
Så vil jeg godt spørge hr. Lars Barfoed
Det er jo den fornemmelse, jeg har.
Der har jo tidligere været disse rumlerier om en folkeafstemning i 2003, og min fornemmelse er helt klart, at meget taler for, at vi sandsynligvis får den i 2003.
Der er jeg for så vidt enig i hr. Lars Barfoeds prognose.
Men det, mit spørgsmål går på, er: Er det sådan i regeringen, ligesom det er i Det Konservative Folkeparti, at regeringen forholder sig frit, dvs. taktisk, til spørgsmålet om, hvilken dato der bliver for folkeafstemningen?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-21:
Må jeg først sige, at hvis hr. Keld Albrechtsen vil have nogle detaljerede diskussioner om fødevarepolitik, så synes jeg, at hr. Keld Albrechtsen skulle rejse spørgsmål over for fødevareministeren.
Den sætning står i forslaget til vedtagelse, fordi det er et højt prioriteret område, og fordi vi politisk vægter det højt.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige: Ja, det er nemlig rigtigt, at jeg er citeret for og også har sagt, at jeg ser fordele ved, at en afstemning finder sted i 2003.
Det er sagt i den sammenhæng, at jeg og Det Konservative Folkeparti ikke allerede på nuværende tidspunkt vil udelukke, at en afstemning kunne finde sted i 2003.
Vi udelukker heller ikke, at den kan finde sted i 2005.
Vi ønsker ikke på nuværende tidspunkt at lægge os fast på det ene eller på det andet.
Der er fordele ved, at den kommer inden 2004-regeringskonferencen, men der kan selvfølgelig også argumenteres for, at der vil være fordele ved, at den ligger senere.
Vi har ikke lagt os fast på det i den konservative folketingsgruppe, men vi har så sent som i dag også drøftet problemstillingen og er enige om, at det rigtigste i øjeblikket vil være at forholde os frit til, hvornår en afstemning bedst finder sted.
Så spørger hr. Henrik Dam Kristensen, om jeg er enig i, at statsministeren var en bedre leder af oppositionen, end han er af regeringen.
Nej, jeg vil sige til hr. Henrik Dam Kristensen, at jeg kunne være enig, hvis hr. Dam Kristensen havde formuleret det således, om jeg var enig i, at statsministeren var en bedre leder af oppositionen end den nuværende leder af oppositionen eller er en bedre statsminister end den tidligere statsminister.
Det kan jeg være enig i, men længere kan vi altså heller ikke blive enige om det spørgsmål.
Men det står vist i øvrigt lidt uden for debatten, som vi har i dag.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-05-21:
Jeg ville spørge hr. Lars Barfoed, om han er enig med mig i, at den nuværende statsminister var bedre som leder af oppositionen.
Med det skal der forstås, at jeg husker mange debatter, da vores nuværende statsminister var leder af oppositionen, hvor der blev givet udtryk for, at hvis en debat skulle rykke noget, skulle eksempelvis en regering og en statsminister sætte sig i spidsen for debatten.
Det mener jeg i øvrigt også at den tidligere regering gjorde, men det var én af de pointer, som den daværende leder af oppositionen meget ofte havde i den mere folkelige debat.
Nu kan jeg jo forstå på det hele, at det er sat til side - vi skal ikke diskutere noget her i de næste 4-5 år, lad os nu vente og se.
Nogle af os mistænker det for at bero på indenrigspolitiske årsager.
Jeg spørger hr. Lars Barfoed: Er det ikke en forpligtelse, enhver regering har, og måske ikke mindst en statsminister, at sikre, at debatter, som er relevante, og som har betydning for nationen, også bliver sat på dagsordenen?
Og mener hr. Lars Barfoed, at det med de meldinger, der er kommet fra regeringen på det sidste, rent faktisk sker?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-21:
Til hr. Barfoed
Det, som jeg har set hr. Lars Barfoed citeret for,
er: Jeg ser fordele ved, at vi får gjort op med forbeholdene inden regeringnskonferencen i 2004.
Det, der er vigtigt, hvis man vil have folkeafstemninger om forbeholdene, er, at man, fra man udskriver en folkeafstemning, og til den bliver afholdt, tager sig god tid til en ordentlig debat, så vi får sikret, at man ikke sidder, som man jo gjorde tidligere, og kigger på meningsmålinger og spørger: Hvornår er lige det gunstige tidspunkt for os?
Det skal være et reelt spørgsmål til den danske befolkning om, hvorvidt den ønsker at fastholde forbeholdene.
Jeg synes, at der jo kun er 2003 tilbage, hvis man taler om et tidsperspektiv, der allerede hedder »inden 2004«, for vi skriver 2002 nu.
Derfor er det interessant, om det er noget, hr. Lars Barfoed virkelig vil lægge sig i selen for at få gennemført.
Indtil nu ser det ud til, at det er hr. Barfoeds eget synspunkt og ikke noget, regeringen står inde for.
Det siger hr. Lars Barfoed selv.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-21:
Jeg vil gerne sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg aldeles ikke trækker noget som helst i land.
Jeg gentager, hvad jeg har sagt utallige gange tidligere, nemlig at der ikke er nogen fornuft i, der er intet behov for, på nuværende tidspunkt at lægge nogen tidsplan for, hvornår der skal holdes en eller flere folkeafstemninger.
Derfor er det heller ikke rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen siger, at der kan komme en folkeafstemning meget hurtigt.
Det har regeringen ingen planer om.
Jeg vil gerne sige både til hr. Thulesen Dahl og til andre, hvad jeg også tidligere har sagt, at min holdning er den, at man ikke skal komme rendende med krav om folkeafstemninger i tide og i utide, for det er kun egnet til at skabe en dyb kløft af mistillid mellem befolkningen og politikerne. Befolkningen sagde nej til euroen i 2000.
Jeg beklager det.
Det var et nederlag for os, der gerne ville have været med i euroen, men vi må respektere det.
Og så skal man ikke komme rendende hele tiden med nye krav om folkeafstemninger, fordi det jo kun kan give det indtryk i befolkningen, at de der politikere, der vil have det ja, pinedød bliver ved med at kræve folkeafstemninger, indtil de får det ja, de så gerne vil have.
Og det er i sig selv med til at grave en kløft mellem befolkningen og politikerne.
Det er derfor, jeg ikke vil være med til hele tiden at snakke om, at nu skal vi have en ny folkeafstemning, og nu skal vi have en ny folkeafstemning.
Men det, vi skal gøre, er at bruge tiden fornuftigt til at få en fremadrettet og offensiv debat om, hvordan vi tjener danske interesser bedst.
Jeg kan jo konstatere, at selv i partier, som hidtil har arbejdet kraftigt imod, at vi overhovedet måtte røre de danske forbehold, er der ved at være en bevægelse i gang, fordi man kan se, at det skader danske interesser, at vi har disse forbehold.
Det tager jeg som tegn på, at der er ved at ske en modning, hvor flere og flere kan se, at det måske ville være bedre for Danmark at være fuldt og helt med i EU-samarbejdet, og den modning skal nu have den tid, som skal til.
Det er derfor, jeg må gentage, hvad jeg har sagt tidligere: Folkeafstemningen kommer, når tiden er inde.
Jesper Langballe (DF), 2002-05-21:
Hr. Villy Søvndals beskedenhed truer somme tider med at gå i retning af det fuldstændig selvudslettende som forleden, da hr. Villy Søvndal her i salen erklærede, at han ikke var en af de store profeter, men kun en af de små.
Jeg synes måske, det er lidt for beskedent på SF's vegne i den grad at tage glansen af, at partiformanden er blevet udnævnt til årets europæer af det mest betonføderalistiske selskab, der overhovedet findes, nemlig Den Danske Europabevægelse, som hr. Villy Søvndal nu vil fremstille som sådan et udtryk for en nuanceret for-og-imod-debat.
Det var dog en utrolig bedømmelse af Europabevægelsen.
Vi er ikke i tvivl om, at Europabevægelsen har vidst nøjagtigt, hvad den gjorde, da den gjorde hr. Villy Søvndals partiformand til årets europæer.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-21:
Jeg giver hr. Jesper Langballe ret i den grundliggende antagelse, at man må antage, at Europabevægelsen ved, hvad de gør, når de gør noget.
Jeg kan godt forstå, at det ærgrer et parti som Dansk Folkeparti at have bevægelser løbende rundt, som man ikke kan kontrollere, som risikerer pludselig at gøre noget.
Det er jo den slags, man i øvrigt er i gang med at afskaffe, den slags, der kunne finde på den slags.
Jeg ved ikke, hvad deres motiver er.
Jeg er ikke dybdepsykolog.
Jeg har fundet ud af, at de argumenterer for, at de synes, det er spændende synspunkter, fordi der ikke er nogen automatik i SF's standpunkter i modsætning til Dansk Folkeparti.
Der kan man være evigt forvisset om, at stort set alt, hvad der kommer fra EU, vil Dansk Folkeparti stemme nej til.
Hr. Jesper Langballe nikker.
Der er nogle, der nikker, men lidt svagt.
Men sådan tror jeg, at situationen er.
Og så er der partier, der indimellem forholder sig konkret, afhængig af hvad der fremlægges.
Det synes jeg da egentlig er en meget fornuftig ordning at have.
Så er fru Charlotte Antonsen forvirret.
Det er rigtig farligt at efterlade mennesker i den sindstilstand.
Derfor bare den oplysning, at jeg synes, vi ophæver meningen med politisk debat, hvis vi laver nogle store, store, runde formuleringer, der dækker over, at der skulle være enighed mellem Venstre og SF i synet på ulandsbistand.
Det ville jo være det indtryk, man efterlod, hvis vi stemte for et fælles forslag til vedtagelse.
Det er der jo ikke.
Det er da meningsløst at forsøge at tegne et billede af, at der skulle være enighed mellem SF og Venstre i miljøpolitikken.
Det er der ikke.
Vi har kritiseret og kritiseret og kritiseret, at Venstre skærer ned til sokkeholderne.
Så vil vi hellere forelægge vores eget forslag, der siger, hvor vi står.
Plus at der jo er en række af punkterne i SF's forslag, som ikke er indbefattet i regeringens forslag, f.eks. det at lave det forstærkede udenrigspolitiske arbejde som en modvægt mod USA - som en modvægt mod USA.
Vi er meget mere enige med fru Madeleine Albright i hendes analyse af den nuværende administration under Bush.
Charlotte Antonsen (V), 2002-05-21:
Jeg er også blevet forvirret af hr. Villy Søvndals meldinger
om forslaget til vedtagelse
Altså er der noget, SF ikke kan være med til?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Jeg må sige til statsministeren, at jeg faktisk ikke var misundelig på hr. Holger K. Nielsen.
Jeg var faktisk noget lettet over, at det blev ham og ikke mig, og jeg under ham gerne titlen.
Det vil jeg gerne sige.
Hvis statsministeren havde fulgt mit forslag om en folkeafstemning om en ændring af undtagelserne, og hvis nejsiden havde gjort det samme, kunne det faktisk være, at regeringen kunne have vundet en folkeafstemning.
Nu styrer regeringen formentlig mod et nederlag, for regeringen vil have en alt eller intet-afstemning om en fuldstændig ophævelse af undtagelserne.
Det tror jeg ikke på regeringen kan få befolkningen til, og jeg siger til regeringen: Så kom bare an, så prøver vi én gang til, og så vil jeg tro, at I bliver stemt ned.
Men det korte af det lange er - det vil jeg gerne takke statsministeren for et klart svar på - at vi ikke ved, hvornår folkeafstemningen kommer.
Den kommer, når regeringen beslutter at fremsætte et forslag til folketingsbeslutning, og efter min personlige bedømmelse bør vi alle indstille os på, at det kan komme meget snart.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-05-21:
I en travl hverdag kunne det jo være, at statsministeren en gang fik lejlighed til at læse referatet af denne her debat.
Hvis statsministeren gjorde det, ville statsministeren erfare, at jeg undervejs sagde to ting om landbrugspolitikken.
Punkt 1: At blande en reform ind i de nuværende forhandlinger ville være at lægge gift for optagerlandene.
Punkt 2: Alle, inklusive statsministeren, men også Venstres ordfører, erkendte under debatten, at en af de store, alvorlige knaster, som formodentlig kun kan løses af politikerne i december måned, netop bliver landbrugsspørgsmålene, og det ved vi alle.
Med de udmeldinger, der er kommet fra Kommissionen, og som jeg i øvrigt langt hen ad vejen finder er fornuftige, til de reaktioner, der har været fra en række øst- og centraleuropæiske lande, står det klart, at der her er en knast, som kun politikere er i stand til at fjerne.
Jeg bad såmænd ikke om mere, vil jeg sige til statsministeren.
Jeg synes faktisk, at man, når vi har en generel debat om formandskabet, så også må kunne forlange, at regeringen ikke i detaljer, men på nogle overordnede visionsplaner kunne fortælle, i hvilken retning vi burde gå.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Jeg kan nu også huske, at den nuværende statsminister, som dengang også var formand for partiet Venstre, blev stemt ned den 28. september ved folkeafstemningen om euroen.
Det, jeg sagde og helt seriøst mener,
er, at regeringen er på vej ud i en gentagelse af det, der skete den 28. september.
Men det, jeg bare her ved afslutningen af debatten ville konstatere, er, at den zigzagkurs, der har været ført fra regeringens side med hensyn til datomeldinger og datodiskussioner for en kommende folkeafstemning, har været rent taktisk begrundet bl.a. på grund af nogle fortløbende uenigheder og taktiske overvejelser ministrene imellem og sådan nogle ting. Men den egentlige kendsgerning er, at vi må være forberedt på, at på et eller andet tidspunkt kommer beslutningen, og vi kan ikke vide, hvornår den kommer.
Det er da rart at få den melding i dag.
Vi kan alle planlægge ud fra, at vi skal være beredt på, at der kommer en folkeafstemning, og at den kan komme hurtigt.
Så håber jeg bare, at den får en rimelig debatfase, som statsministeren antydede det, når den bliver udskrevet.
Det håber jeg er rigtigt forstået.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-21:
Vi har jo efterhånden hørt nogle gange, at Venstres politik er, at landbrugspolitikken skal afvikles.
Der hviler man så trygt i sikker forvisning om, at det vil der altid være nogle lande, der modsætter sig.
Den eneste fremkommelige måde at komme i gang på ville være, hvis nogle satte sig ned og lavede en plan.
Derfor vil jeg spørge: Vil regeringen på et eller andet tidspunkt fremlægge en plan, hvor man trinvis skitserer, hvordan landbrugsstøtten helt kan afvikles?
Hvis nu man anerkender argumentationen om, at det forstyrrede udvidelsen og derfor ikke skal ske nu,
er det så punkt 1, som regeringen rejser i januar måned, når formandskabet er slut, når nu man så gerne vil af med landbrugsstøtten?
Jeg har et andet spørgsmål.
Statsministeren siger, at det der med landbrugsstøtte har de ikke godt af i Østeuropa.
Det er jo en erfaren mand, der taler, må man sige, ud fra de vestlige erfaringer.
Er det ikke lidt flot at sige til lande, der er på et langt, langt lavere niveau, at det har I ikke godt af?
Jeg er enig i, at de ikke har godt af det.
Jeg er enig i, at man ikke skal udvikle landbrugsstøtteordninger. Men så må man lave en plan for afvikling af landbrugsstøtteordninger, så det bliver til noget og ikke kun til snak.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Jeg synes, at jeg refererede hr. Lars Barfoed for det, han lige nøjagtig nu sagde igen, nemlig at Det Konservative Folkeparti forholder sig frit til valget af tidspunkt for folkeafstemning.
Det, jeg så spørger statsministeren om, er: Er det også sådan, at regeringen forholder sig frit til valget af dato?
For så er realiteten, at når den her debat er slut, ved vi ikke, hvornår den kommer, men vi ved, at den kan komme når som helst, og det bør vi alle være forberedt på.
Så vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl, at den røde lampe stoppede mig, før jeg fik sagt, at Enhedslisten heller ikke kan støtte de to andre forslag til vedtagelse.
Så skal jeg bare sige, og det er så et råd til hr. Thulesen Dahl, og det kan han naturligvis modtage eller lade være, at jeg synes altså ikke, at det er noget, der styrker EU-modstanden, hvis man skulle basere en kritik af EU-udvidelsen på det lille bitte problem, der kan komme,
fordi Danmark skal betale en lille bitte smule af sin andel, eller fordi der kommer nogen fra Polen, der gerne vil arbejde i Danmark.
Det synes jeg i øvrigt at vi skulle hilse velkommen med stor glæde, for jeg er ikke i tvivl om, at det er dygtige mennesker.
Jeg synes simpelt hen, at det er for småt at køre debatten på dét, og det er i hvert fald ikke noget, der gavner EU-modstanden, og det var årsagen til min bemærkning.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-21:
Nu har lang erfaring som medlem af Folketinget - jeg har været medlem i 6 måneder - lært mig, at udtalelser her i huset skal fortolkes hårfint, og det skal man være lidt tolerant over for.
Jeg synes alligevel, når nu hr. Keld Albrechtsen i hvert fald i indledningen af sit indlæg vælger at sige, at jeg skulle have udtalt mig således om folkeafstemninger, at jeg forventer en folkeafstemning i 2003, at det er en kraftig overfortolkning af, hvad jeg har sagt.
I øvrigt har jeg slet ikke ønsket at rejse nogen debat
om det spørgsmål, men da debatten nu var blevet rejst på anden måde, måtte jeg jo forholde mig til den, når jeg blev spurgt, og så måtte jeg sige, hvad Det Konservative Folkeparti hele tiden har ment, nemlig at vi gerne ser forbeholdene afskaffet så hurtigt som muligt. I den forbindelse udelukker vi da ikke, at vi kan få en afstemning i 2003.
Vi udelukker heller ikke, at den kan komme i 2005.
Det må vi se, og det må vi tage stilling til
måske om 1 års tid.
Men på nuværende tidspunkt ønsker vi ikke i den konservative folketingsgruppe at låse os fast på nogen bestemte synspunkter, men vil forholde os frit.
Bare lige for en ordens skyld.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-21:
Nu ser det ud til, at forslaget til vedtagelse slet ikke kommer til afstemning, fordi der vil være stort flertal for den, som regeringen med støttepartier har fremsat, men ikke desto mindre synes jeg da, når hr. Keld Albrechtsen direkte nævner vores forslag til vedtagelse, at han måske burde gøre en overvejelse mere, om det virkelig er rigtigt sådan nærmest nonchalant at afvise, at den danske befolkning kunne have en interesse i at kende konsekvensen af udvidelsen for Danmarks vedkommende.