Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-29:
Det er derfor vigtigt, at vi i fællesskab bestræber os på at begrænse volden og ikke mindst hjælpe de personer, som bliver ramt af volden.
Det er også derfor, regeringen har prioriteret indsatsen mod vold højt.
Regeringen vedtog jo i marts 2002 en handlingsplan til bekæmpelse af vold mod kvinder.
Handlingsplanen er udarbejdet af en tværministeriel arbejdsgruppe bestående af Ligestillingsafdelingen i Justitsministeriet, Indenrigs- og Sundhedsministeriet, Integrationsministeriet og Socialministeriet.
Handlingsplanen fra 2002 har fire primære indsatsområder: støtte til ofrene, aktiviteter rettet mod voldsudøveren, aktiviteter rettet mod fagpersonale og viden og information.
Endelig blev der afsat 3 gange 10 mio. kr. til handlingsplanen under satspuljen for 2002, men samlet 100 mio. kr. til området, når vi regner tilskuddene til krisecentre m.v. med.
Der er rigtig mange initiativer i handlingsplanen: Oplysningspjecer til kvinderne på fem forskellige sprog; der var en landsdækkende kampagne, »Stop volden mod kvinder«, med plakater og skilte, som løb af stabelen; der er en hjemmeside med hotlinenummer, links til krisecentre og andre relevante dokumenter; en hotline med direkte adgang til krisecentrene; efteruddannelse af medarbejdere på krisecentrene; behandlingstilbud til de voldsudøvende mænd; der er en lov om bortvisning; der er tilhold uden forudgående varsel; en oplysningskampagne for fagfolk; en kortlægningsundersøgelse af voldsramte kvinder, som beskriver deres sociale baggrund, samt mønstre omkring volden; årsstatistik om børn på krisecentre; undersøgelse af undervisning i vold mod kvinder og undersøgelse af særlige problemer for voldsramte kvinder med handicap; og endelig udlevering af overfaldsalarmer til voldsramte kvinder.
Så en række initiativer er altså sat i værk i forhold til at sætte ind på området.
Den nuværende handlingsplan udløber ved årets udgang, og der vil blive udarbejdet en ny 4-årig handlingsplan, der løber fra 2005 til 2008.
Primo 2005 lanceres en ny 4-årig handlingsplan, og indsatsen vil fortsat basere sig på støtte til ofrene og især fokusere på forebyggelse, på dialog med mænd og på vold mod etniske kvinder.
Som opfølgning på LOKK’s rapport fra 2003 »Når drømme bliver til mareridt«
har jeg bl.a. iværksat en undersøgelse eller nærmere en udredning af danske mænd, som udøver vold mod ægtefæller af anden etnisk baggrund end dansk.
Ægteskaberne er oftest kommet i stand via forskellige former for organiseret kontaktformidling, dvs. gennem ægteskabsbureauer, annoncer på internettet eller mere eller mindre organiserede ferieophold.
Den undersøgelse forventes at blive færdig i løbet af november 2005.
Der er også iværksat en undersøgelse af vold i familien med fokus på voldsudøveren, fordi der er brug for mere viden om, hvorfor mænd er voldelige.
Forskningsprojektets formål er at belyse årsagerne til og konsekvenserne af vold i familien med specifikt fokus på voldsudøverens baggrund samt behandlingen af voldsudøveren.
Den undersøgelse forventes færdig i april 2005.
Der er mulighed for forlængelse af bortvisningen i de tilfælde, hvor man skønner, at det er nødvendigt.
Det vil give tryghed og ro i familien til at komme videre, både i forbindelse med en eventuel senere skilsmisse og også, hvis der skal sættes behandling eller andet i værk.
Hvis en voldelig mand bliver fjernet fra hjemmet, må alvoren gå op for ham, så han forhåbentlig bliver modtagelig for at kunne ændre sin adfærd.
Han kommer måske i behandling i projektet Dialog mod vold, som siden 2001 har været en del af regeringens handleplan til bekæmpelse af vold mod kvinder og indsatsen mod vold i familien særlig med henblik på den mandlige voldsudøver.
Projektet Dialog mod vold blev oprindelig iværksat som et forsøgsprojekt i København med udvikling af behandlingsmetoder til voldelige mænd.
Under de igangværende satspuljeforhandlinger har der været bred enighed om, at vi gerne vil opruste indsatsen over for de voldsramte og derfor udvide projektet med to satellitter i Århus og Odense, så endnu flere voldelige mænd får mulighed for at komme i behandling for deres uheldige tendenser.
Men det er ikke nok.
De indhøstede projekterfaringer har vist, at der også er behov for at behandle de voldsramte kvinder.
Derfor vil projektet blive udvidet til også at omfatte denne gruppe, og der vil blive afsat midler til en opgradering af den sociale indsats i kommunerne.
Det er af afgørende betydning for regeringen, at der netop gøres en indsats for at bryde voldscirklen, og regeringen vil på denne baggrund bl.a. vurdere muligheden for at anvende behandling for den voldelige adfærd som et vilkår ved betinget straf for vold.
Forslagsstillerne nævner i deres bemærkninger til forslaget problemet med bolig til de bortviste.
Jeg vil sige hertil, at jeg ikke tror, at problemet er særlig stort, når der henses til, at kun et meget begrænset antal personer indtil nu er blevet bortvist af politiet efter reglerne om bortvisning.
Det begrænsede antal vil derfor kunne indeholdes inden for de gældende pladsrammer på § 94-institutionerne, altså forsorgshjemmene.
Det er endvidere min opfattelse, at en bortvist person næppe står øverst på listen til en bolig, når der henses til alle andre, eksempelvis børnefamilier, der har behov for en bolig.
Men når det er sagt, vil jeg gerne give tilsagn om selvfølgelig at følge udviklingen på området.
Med henblik på at sikre, at de voldsramte kan blive boende i lejligheden, vil jeg fremsætte forslag til ændring af lov om leje, lov om almene boliger og lov om individuel boligstøtte, således at en lejer ikke uden sin husstands samtykke kan opsige, fremleje eller bytte lejemål, der tjener som husstandens bolig, så længe en afgørelse om bortvisning af lejeren har virkning.
Husstanden skal samtidig med frigørende virkning kunne betale huslejen.
Lad mig afslutningsvis sige, at jeg synes, det er rigtig godt, at vi fastholder fokus på problemet, men dels er der altså taget en række tiltag, dels fortsættes der næste år med endnu en handlingsplan for de kommende 4 år for at styrke indsatsen for bekæmpelse af vold.