runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
Jeg vil godt på Det Radikale Venstres vegne indlede med at sige det samme, som også andre ordførere har påpeget, at den liste, Enhedslisten her lægger frem over ting, som en sådan reform skulle indeholde, ikke er tilstrækkelig set med vores øjne, så alene af den grund kan vi ikke støtte forslaget. Så vil jeg godt vende tilbage til, hvad Det Radikale Venstres mål er i en sådan reform, hvad det er, vi gerne har villet, og hvad det er for nogle signaler, vi har ønsket at sende.
Det Radikale Venstre har en strategi, som går på tre faser: For det første har vi skullet have den generelle arbejdsløshed ned, så der kan blive plads til flere på arbejdsmarkedet.
Det er vi lykkedes med i meget høj grad.
For det andet har vi gerne villet åbne og lave et rummeligt arbejdsmarked, iværksætte en række tiltag, som kunne give yderligere muligheder for, at vi kunne få flere ind på arbejdsmarkedet, også folk, som ikke lige lever op til
100 pct. af den arbejdsevne, som andre er i besiddelse af
Vi har også taget en række initiativer.
Nogle af dem har virket bedre end andre.
Vi har taget initiativer så sent som her i efteråret med den virksomhedsrettede revalidering.
for det rummelige arbejdsmarked, at dem
vil vi ikke have torpederet ved, at man springer direkte til en ydelsesreform, hvor man kun har fokus på én ting af frygt for ens eget bagland, af frygt for vælgerne, af frygt for - ja, hvem ved
jeg, men hvor man kun fokuserer på at hæve ydelsesniveauerne
Altså hvis man laver en helt gennemsnitlig sats, vil man komme i en situation, hvor man ikke giver tilstrækkeligt højt ydelsesniveau for dem, der virkelig har behov, og til gengæld demotiverer de folk, som har en vis evne tilbage til at kunne være på arbejdsmarkedet.
Så er der en række tiltag, hvor vi stadig væk kan gøre noget, hvor vi kan gøre noget her og nu eller inden for en meget kort periode.
Det kunne være f.eks. at kigge på bedre flekstidsrettigheder, altså ting og sager, som har tilknytning til det rummelige arbejdsmarked.
skal have en bedre mulighed for selv at kunne søge om førtidspension i forhold til, hvad man har i dag
Altså der er en række felter, hvor man kunne sige, at her kan vi godt gøre noget.
Er der nogle huller, som folk falder i mellem det ene og det andet system?
Er der nogle huller, som vi kan lappe, mens vi tager os den tid, der skal til for at få belyst området?
Jeg kan uden at være illoyal roligt sige, at det første møde, som vi havde i ordførerkredsen, klart viste, at der var mange spørgsmål, der var mange ubesvarede spørgsmål, som man ønskede at få belyst så hurtigt, som det kan lade sig gøre at få dem belyst, så vi har et ordentligt beslutningsgrundlag.
Derfor er det ikke, som nogen måske har troet, økonomien i sig selv, som er en begrænsning for Det Radikale Venstre.
Vi har bare den opfattelse, at en dårlig reform på det forkerte tidspunkt pr. definition er for dyr.
Så vi vil gerne vente med at lave en ordentlig reform på det rigtige tidspunkt, og så må vi så betale det, det koster.
Tove Videbæk (KRF), 1999-04-22:
Lægekonsulenternes rolle i forhold til erklæringen fra behandlende speciallæger bør også præciseres.
Vi har alle hørt alt for mange historier og fået for mange breve fra mennesker, der føler sig virkelig dårligt behandlet i systemet.
Mange med kun en minimal arbejdsevne har af lægekonsulenter fået at vide, at de kan arbejde
nærmest fuldtids.
Det er uholdbart og meget smerteligt for de mennesker, det går ud over.
I disse dage bliver der i øvrigt også lagt sag an mod diverse kommuner vedrørende behandling af førtidspensionssager, så det bliver jo spændende, hvordan det ender.
Socialministeren har nu meldt ud, at regeringen vil gå i gang med et samarbejde omkring et udspil til en ny lov om førtidspension, og det synes vi er meget positivt.
Forhandlingerne er gået i gang, og vi forventer os meget af dem.
Og vi vil gerne give socialministeren en mulighed for at løse problemet med førtidspensionen.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
En kommentar til Enhedslistens ordførers bemærkning om, hvorvidt det skulle tage 2 eller 3 år.
I regeringsgrundlaget står der, der skal laves en førtidspensionsreform.
Der står ikke noget om på hvilket tidspunkt.
Derfor håber jeg også, at Enhedslistens ordfører kan bekræfte, at selv om der gik 2½ år, inden man lavede reformen, har man faktisk stadig væk levet op til regeringsgrundlaget.
Derudover har jeg så sagt, at min umiddelbare vurdering er, at det er et meget kompliceret område.
Det har egentlig også det første møde bekræftet.
Og derfor vil jeg ikke forsøge at stikke nogen folk blår i øjnene ved at lade som om, at der skulle komme en reform inden for et par måneder.
Så hellere dæmpe forventningerne og sige, at det godt kan være, det kommer til at tage et par år.
er det kun godt, så er der fuld opbakning fra Det Radikale Venstres side. Jeg har indtryk af, at alle de ordførere, som indtil nu har været til møde hos socialministeren, er af den samme opfattelse, at det her skal gøres så hurtigt som muligt, men det skal også - og det er det, vi har fået det bragt ind i - gøres så forsvarligt som muligt.
Jørn Pedersen (S), 1999-04-22:
Ja, jeg vil gerne sige til hr. Frank Aaen, der påstod, at jeg havde sagt noget om, at det her ville tage en 2-3 år,
at det må være en erindringsforskydelse, som det vistnok hedder på dansk.
Men det er ikke det, der kalder mig herop.
Det, der kalder mig herop, er hr. Frank Aaens store interesse i at udgøre et flertal.
Det vil kræve en stor grad af nytænkning
fra Enhedslistens side.
Det vil kræve mod og mandshjerte, det vil kræve, at man er klar til at tage noget, man ikke bryder sig så godt om, for at få indflydelse på en aftale.
Jeg vil nok sige, at dér skræmmer det lidt, sporene skræmmer.
Og jeg vil sige, at det er hr. Frank Aaen og Enhedslisten, der alene har bevisbyrden, for man har én gang tidligere i en kreds været meget imødekommende, også over for Enhedslistens synspunkter, men alligevel var berøringsangsten så stor til sidst, at noget, man syntes godt om, valgte man at sige fra over for, fordi det ikke var det optimale.
Kan vi regne med, at Enhedslisten nu er et parti, der går efter, at 75 pct. er bedre end ingen pct.?
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Hvis jeg er kommet til at tillægge den socialdemokratiske ordfører prognosen 2 til 3 år, så var det en fejl.
Det har hele tiden efter min mening kun været De Radikale, der har bragt de årstal på banen, så det har jeg ikke været spor i tvivl om.
Det synes jeg godt vi kunne have fået, men vi ser, hvor lang tid det tager.
Så til spørgsmålet om, hvad Enhedslisten kan være med til og ikke være med til.
Der synes jeg nok, at hr. Jørn Pedersen glemmer, at vi faktisk for et års tid siden i fællesskab gennemførte en meget stor skattereform og for en gangs skyld en skattereform, der vendte den rigtige vej, tog fra de rige og gav til dem, der ikke har så meget, så selvfølgelig kan vi være med.
Men jeg kan give det tilsagn, at vi ikke går med til en reform, som indebærer, at vi skal stemme for ting, vi ikke støtter.
Der har vi et meget klart princip i Enhedslisten, og det holder vi ved.
Og jeg tror, det er godt for klarheden i dansk politik, at partier ikke skal indgå aftaler, hvor de støtter noget, de er imod.
F.eks. var vi imod tvangsaktivering, og derfor sagde vi nej tak til at deltage i den store fest omkring bistandsloven.
Og sådan er det.
Hvis der er ting, vi ikke vil have, så går vi imod.
For os er det ikke nogen købmandsbutik, hvor man kan tage 75 pct. af det gode, og så må man til gengæld tage 25 pct., man er imod.
Så er vi hellere ikke med.
Sådan er politik.
Man kan ikke få alt det, man står for, hver gang, men vi indgår ikke i købmandshandler, hvor vi på områder skal acceptere nogle principielle, reelle forringelser, som vi er imod.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-22:
Det er lige før, jeg har en fornemmelse af, at hr. Frank Aaen blev så uklar i mælet, at man kunne tro, han var radikal.
Men det er jo rimelig væsentligt for at få et billede af, i hvor høj grad hr. Frank Aaen potentielt kunne deltage i et flertal, om han mente det, han sagde først, eller han mente det, han sagde sidst. Altså først startede hr. Frank Aaen med at sige, at Enhedslisten ikke vil deltage i noget som helst, som går dem imod.
Så blev det senere til, at man godt kunne være med i noget, hvor man fik 75 pct. opfyldt; så var der til gengæld 25 pct., man ikke var tilfreds med.
Hvilken en af udlægningerne er det, vi skal regne med i den her situation, for det kan jo spare os for noget arbejde, hvis vi ved, at det altid er sådan, at hvis man ikke 100 pct. får sin vilje, så vil man ikke være med.
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Hvis vi kun var med, når vi fik vores vilje fuldt ud, så havde pinsepakken set ganske anderledes ud.
Så sådan er det selvfølgelig ikke.
Det, vi er indstillet på, er at være med, selv om vi ikke kan gå hele den vej, vi gerne vil.
Altså det er det, man kalder kompromis, hvor man siger: O.k., så kan vi komme her til, og det gør vi så.
Men dér, hvor vi principielt er afvisende, og det var der, jeg prøvede at snakke om de 25 og de 75 pct. - det var måske ikke så klart, det vil jeg så bare skære ud i pap: Vi er aldeles imod at gennemføre en forbedring for nogle mennesker, samtidig med at vi tager fra andre, hvis vi ikke mener, det er folk, der skal tages fra, f.eks. de meget rige.
Men hvis det er sådan, at vi siger: Den gruppe her har også brug for en forbedring, så går vi ikke hen og forringer vilkårene for den for at forbedre vilkårene for en tredje gruppe.
Sådan er det.
Det vil sige, vi går ikke på køb med vores principper på et område for at få noget igennem på et andet område.
Det er ikke en købmandsbutik, vi er med i.
Vi accepterer, at det nogle gange er nødvendigt, at vi ikke kan komme hele vejen i ét hug, og så går vi det stykke ad vejen, vi kan.
Karen Jespersen (V), 1999-04-22:
Den debat, vi skal have om SF's beslutningsforslag til et nyt system på førtidspensionsområdet, vil jo nemt til forveksling komme til at ligne den debat, vi lige har haft om Enhedslistens forslag.
SF's forslag adskiller sig fra Enhedslistens forslag på den måde, at det er noget mere udbygget, at det går mere ind i de enkelte områder og kommer med beskrivelse af, hvad det er for et system, som SF godt kan tænke sig.
Jeg kan ikke støtte forslaget, fordi jeg mener, at vi slet ikke har forudsætningerne for at vurdere konsekvenserne af de her forskellige elementer, som SF foreslår, og det er også netop derfor, vi nu har fået de sammenhænge, hvor vi sammen kan drøfte det materiale, vi får til veje om konsekvenserne af de forskellige ændringer, man gerne vil have undersøgt.
Så jeg vil ikke gå længere ind i SF's forslag, men sige, at nu har vi det her glimrende samarbejde, vi har taget hul på, og hvor lang tid det vil vare, jamen det afhænger af, hvor mange ting, vi gerne vil have belyst, og hvor stort et arbejde det kræver.
Så jeg synes, at vi er gået ind i det arbejde med et åbent sind og med et ønske om at nå frem til resultater, men også vel vidende, at det er noget, der godt kan tage et stykke tid, inden vi får alle brikkerne på plads.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-22:
Vi har lavet små ændringer, præciseringer og justeringer, som man altid gør, når man skal lave et stort forlig, men vi har hele vejen igennem holdt den oprindelige ånd. Det her skal være en anstændig reform, og det er i sandheden blevet en anstændig reform.
Vi har med mange overgangsordninger sikret, at alle, der er berettiget til efterløn i dag, også i fremtiden vil være det.
Vi har holdt vores såkaldte efterlønsløfte.
Det er blevet sikret, at nedslidte danskere også i fremtiden kan trække sig tilbage som 60-årige, og vi har sikret en tilbagetrækning med en ordning, der er så solidarisk, at både Enhedslisten og SF anbefaler folk at tilslutte sig.
Det kan jeg godt forstå, for vi har jo eksempelvis sørget for, at de allersvageste, de ledige, får bedre kår end hidtil - 1.000 kr. mere om måneden får de i bedste fald.
Jeg er glad for, at drillerierne nu ser ud til at være forstummet, og at sagligheden har taget over, for befolkningen har krav på at vide, at man kun skal være på efterløn i 9 måneder, før man har tjent sit kontingent ind igen.
Befolkningen har krav på at vide, at hvis man skulle få en lige så god pension fra en privat pensionsopsparing, ja, så skulle man indbetale et månedligt beløb, der er fem til seks gange større end efterlønskontingentet. Befolkningen har også krav på at vide, at vi med de seneste ændringer har givet dem fuld tilfredshed eller pengene tilbage.
Hverken unge eller gamle bør være i tvivl om, at den nye efterlønsordning er en god forretning for alle.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-04-22:
Vi kunne jo høre her til sidst, at hr. Aage Frandsen lider af så meget berøringsangst, at han helt afholder sig fra i det hele taget at stille ændringsforslag. Hr. Aage Frandsen brugte udtrykket skønmaleri i sit indlæg, men hvad er det for et maleri, som hr. Aage Frandsen her forsøger at stå og male bl.a. set i forhold til modregningsproblematikken?
Det er rigtigt, sådan som hr. Aage Frandsen har refereret reglerne i det nye lovforslag, men hr. Aage Frandsen glemte en meget væsentlig ting.
Det fremgår nemlig både af svarene i sagen, og det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at netop modregningsproblematikken vil man kigge nærmere på, og man har bedt trepartsudvalget, altså arbejdsmarkedets parter, om at kigge på modregningsproblematikken.
Når man har valgt den model, er det, fordi man ønsker at have den samme modregning på efterlønnen, som man har på dagpengene, og derfor skal der være den sammenhæng og den linje, der ligger i det her. Hr. Aage Frandsen kom ind på spørgsmålet om bistader.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er klart og tydeligt blevet sagt i den her forbindelse, at fordi man har et par bistader og det har karakter af hobbyvirksomhed, er der ikke tale om modregning nogen steder.
Det fremgår også af de diskussioner, vi har været igennem.
I øvrigt undrer det mig, at hr. Aage Frandsen lige pludselig er drejet 180 grader.
Jeg husker fra førstebehandlingen, at hr. Aage Frandsen til sidst, godt nok lidt nødtørftigt, erklærede, at der rent faktisk stadig væk var tale om en solidarisk ordning.
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Ja, de tyndbenede argumenter for det elendige, man er ved at lave her, fortsætter med, at man tager fat i, at da efterlønsordningen i sin tid blev indført, var der partier, der undlod at stemme for den.
Men hvorfor undlod de i sin tid at stemme for den?
For det første i protest mod den lave ydelse i slutningen af efterlønsperioden, som nu i øvrigt afskaffes, og for det andet fordi der dengang var en filosofi, der gik ud på, at man skulle presse de ældre til at gå på efterløn for at give plads til de unge, og hvor vi sagde: Det kan ikke være meningen; meningen må være at skabe beskæftigelse til alle, der vil i arbejde.
Det var argumentationen, og det ved hr. Bjarne Laustsen i øvrigt godt.
Og så om det andet ynkværdige, som både hr. Bjarne Laustsen og hr. Poul Erik Dyrlund var inde på: at nu opfordrer alle jo til, at man skal tilmelde sig efterlønnen: Javel, det er korrekt, men for det første ville det da være tåbeligt, hvis lønmodtagerne selv afskaffede efterlønnen endegyldigt ved ikke at tilmelde sig den, og for det andet:
Når faglige ledere har så travlt med at rose den og sige, at nu skal man tilmelde sig efterlønsordningen, er der jo en meget gusten årsag til det; det ved vi jo godt.
Faglige ledere var jo bange for, at når folk begyndte at tænke på, om de nu skulle betale efterlønskontingentet, kunne de måske også få den tanke, om de gad betale fagforeningskontingentet.
Det er jo et slagsmål om medlemmer og om en fortsat høj medlemsprocent inden for de faglige områder, og det støtter vi sådan set også, men det er
jo ikke, fordi man elsker forringelsen af efterlønsordningen.
Jeg kan bare notere, at Socialdemokratiets ordførere her i dag intet har lært - intet har lært - og simpelt hen lukker øjnene og opbygger en illusion og prøver at vende alle tingene på hovedet og tror, at bare fordi folk siger, at de trods alt alligevel holder ved, er det, fordi de er glade for det skidt, der sker.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-22:
Jeg skal love, at det er sidste gang, jeg prøver at drille hr. Frank Aaen i dag, men når nu hr. Frank Aaen siger, at den væsentligste begrundelse for, at DKP ikke kunne støtte forslaget i sin tid, var de lave ydelser, må jeg sige: Nu har vi jo fået løst det problem, men selv om vi har løst det største kerneproblem, som DKP havde dengang, kan man altså stadig væk ikke støtte det.
Men jeg vil da gerne rose hr. Frank Aaen for, at efter at man er kommet med en lang række kritiske bemærkninger om forslaget, var det første gang, jeg hørte, at der var en positiv bemærkning om vores forslag, og det vil jeg gerne kvittere for.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-04-22:
Hvis man lyttede til hr. Frank Aaens sidste indlæg her, ville enhver kunne høre, at hr. Frank Aaen får større og større problemer med argumentationen.
Den bliver mere og mere skinger.
Nu er de faglige ledere altså useriøse, så vidt jeg kan forstå hr. Frank Aaen, og årsagen til, at de faglige ledere anbefaler efterlønsordningen, er, at de er bange for deres kontingentkroner!
Det kunne jeg godt tænke mig at høre hvad de faglige ledere siger til, for det er useriøst af hr. Frank Aaen.
Og jeg har tillid til de faglige ledere, jeg har tillid til, at de er seriøse, men det har man altså ikke i Enhedslisten. Jeg er klart af den opfattelse, at de faglige ledere - og det gælder ikke alene på topplan, det gælder ude i alle geledderne - nu anbefaler denne efterlønsordning, fordi substansen i den er god.
Det er det, man har fundet ud af, og det er det, man går ud og siger: Punkt for punkt for punkt synes man rent faktisk det her er skruet godt og fornuftigt sammen.
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Jeg har faktisk deltaget i ganske mange faglige møder, og jeg har faktisk ikke været ude for, at faglige ledere på noget tidspunkt har rost den her forringelse af efterlønsordningen.
Jeg har hørt folk argumentere for, at man dog alligevel skal tilmelde sig den, for det første for ikke selv at være med til at afskaffe den, og for det andet fordi den trods alt giver en valgmulighed, når man er oppe i alderen, men ikke, fordi man synes, den er god.
Det er en illusion, som den socialdemokratiske ordfører har bildt sig selv ind, at det er, fordi folk elsker ændringen.
Det er det ikke; det er, fordi man ikke vil være med til fuldstændig at afskaffe efterlønnen.
Og så om, at det, at de 92 pct. af dagpengesatsen nu bliver efterlønssatsen, skulle været noget, vi roser: Det gør vi ikke. Vi mener ikke, at den skulle være under 100.
Den burde have været 100.
Jeg vil i øvrigt sige til den socialdemokratiske ordførers oplysning, at på grund af forringelsen af dagpengesatsen er de 92 pct. af dagpengesatsen endda mindre end de 83 pct. af dagpengesatsen for 20 år siden.
Så det er stadig væk meget ringere, end dengang man indførte efterlønnen.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-04-22:
Jeg må jo erkende, at der ikke er meget nyt i hr. Frank Aaens argumentation, fra vi førstebehandlede det her forslag.
Men jeg vil da gerne gøre den meget lille bitte tilståelse, at også dengang talte hr. Frank Aaen med stor vægt i stemmen om 90 procents forringelser, så stor en vægt, at man måske var ved at blive lidt i tvivl om, hvad det var, man var i gang med, men at jeg efterfølgende, nu hvor der altså er gået 3-4 måneder, hvor det her har været behandlet alle mulige steder i vort samfund, har jeg undervejs i større og større omfang kunnet konstatere, at hr. Frank Aaen ikke har ret i sine påstande.
Alle ansvarlige faglige ledere i dette samfund anbefaler deres medlemmer at tage denne efterlønsordning, og i takt med, at de kommer ned i substansen, roser flere og flere denne ordning, også de stærke kritikere, der stod og råbte sammen med hr. Frank Aaen i december måned. Og jeg kan kun konstatere, at som tiden går, får hr. Frank Aaen mere og mere uret, og det glæder jeg mig utroligt over.
Frank Aaen (EL), 1999-04-22:
Det er kun, hvis man ikke kender kalenderen, at man kan få øje på, at det her er med tilbagevirkende kraft - punkt ét.
Punkt to: Det, der er kernen i det, som V og K og resten af borgerligheden her forsøger, er at åbne et skattehul, åbne mulighed for, at erhvervslivet i et halvt år kan hæve millioner og millioner og atter millioner af kroner ved kasserne uden at skulle betale skat af dem.
Det er det, det går ud på; ikke spor andet.
Det er muligheden for, at erhvervsledere kan sikre sig en skattefri indtægt, og jeg synes, det er meget illustrativt.
Jeg vil sådan set sige tak til borgerligheden her i salen, fordi man så klart illustrerer, hvad der er kernen i borgerlig skattepolitik: Det er at sikre skattefri fordele
for erhvervslederne.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-04-22:
Jeg hørte, hr. Flemming Hansen sagde, at Det Konservative Folkeparti gerne ville være med til at lukke huller.
Det er jo en sandhed med modifikationer.
Man siger det godt nok, men man vil dog gerne have hullerne et halvt år ekstra, hvor man så har den sidste mulighed for at foretage sig de ting, som loven her sætter stop for.
Det er det, det drejer sig om; man skal lige bruge et halvt år ekstra, så man kan komme videre i det, som man jo tilkendegiver er så forkert.
Flemming Hansen (KF), 1999-04-22:
Jeg skal sige til hr. Jens Peter Vernersen, at hvis ikke jeg husker helt forkert, har de regler, som lovforslaget nu vil ændre på, været gældende i omkring 15 år, så vidt jeg lige erindrer, og jeg sagde udtrykkelig, at vi godt vil støtte princippet i, at vi lukker det hul.
Men for os er det meget, meget principielt, at erhvervslivet har mulighed for at agere efter gældende regler, og at man ikke pludselig laver noget om med tilbagevirkende kraft. Erhvervslivet er specielt under denne regering gang på gang blevet belastet.
Man kan ikke forvente, at erhvervslivet skal kunne planlægge under disse vilkår.
Derfor har vi stillet ændringsforslaget, og også fordi det er meget, meget principielt for os.
Ole Stavad (S), 1999-04-22:
Regeringen er meget optaget af, at vi har konkurrencedygtige erhvervsskatter.
Hvis vi skal holde fast i, hvad jeg mener er utrolig vigtigt for det danske samfund, at vi har konkurrencedygtige erhvervsskatter, så virksomhederne kan konsolidere sig, så de kan udvikle, opdyrke nye markeder, og kommer der, om jeg så må sige, stormvejr, ja, så har man også modstandskraft, så er den anden forudsætning for, at det ville kunne realiseres og fastholdes, at vi i fællesskab er rimelig nøjeregnende med, at hvis man flytter pengene fra erhvervsdelen og over til privat benyttelse, at så sker der en beskatning på differencen imellem erhvervsskatten og personbeskatningen.
Det er det, det her forslag handler om: at reglerne, som de er i dag, gør, at hvis man omdanner en virksomhed, der har været drevet i personligt regi efter reglerne for skattefri virksomhedsomdannelse til et aktie- eller anpartsselskab, så kan man få lov til at tage sine udskudte skatter med over i selskabet.
Med det ændringsforslag, jeg har fremsat, som også kommer til behandling her og til afstemning lidt senere, har vi sikret, at de, der har opført sig klogt og konsoliderer sig for egne beskattede midler, kan tage de beskattede midler ud af virksomheden, men de kan ikke tage de ubeskattede eller lavtbeskattede midler ud af virksomheden.
Men jeg har svært ved at forstå, hr. Flemming Hansen, hvorfor man skal starte med at sætte en tragt over hullet, så man får trukket meget store beløb ud af virksomhederne ubeskattet som starten på at få den her lovgivning til at hænge sammen med vores lovgivning i øvrigt.
Derfor glæder jeg mig også over, at der er et flertal i Folketinget, der ser ud til at ville afvise forslaget fra Venstre og De Konservative.