Line Barfod (EL), 2002-11-19:
Fru Gitte Seeberg har fuldstændig ret i, at vi ikke deler anskuelse.
I Enhedslisten ønsker vi at sætte mennesket først, vi ønsker, at der skal være størst mulig frihed for det enkelte menneske, og at der skal være solidaritet i samfundet.
Derfor ønsker vi også, at vi får en bedre fordeling.
Vi går ind for en omfordeling fra dem, der har mest, til dem, der har mindst, og det gælder også i forholdet mellem kommunerne.
Vi mener, at der er behov for øgede midler til at sikre en bedre offentlig velfærd til at løse velfærdsopgaverne, og at de penge passende kunne komme fra de skattelettelser, man har givet til de allerrigeste.
Hvis man fortsætter med at holde den stramme økonomiske kurs over for amter og kommuner, risikerer vi, at det kommer til at se endnu værre ud på det sociale område og på sundhedsområdet.
Vi synes, at man skulle gå den anden vej og i stedet foretage en investering især på det forebyggende område.
Mange mennesker rundtom i kommunerne bliver ramt af den kassetænkning, der foregår på grund af de mange mærkelige ordninger, der er for overførsel af penge mellem stat og kommune og mellem kommunerne.
Derfor vil Enhedslisten fremsætte et forslag om, at der skal være 100 pct. statsrefusion på alle overførselsindkomster.
Det vil forhindre, at folk kommer i klemme i kassetænkningen om, hvorvidt de nu skal have den ene eller den anden slags overførselsindkomster, afhængig af hvad der er størst refusion på for kommunen.
Samtidig vil det forslag kunne skabe en bedre fordeling mellem kommunerne.
Nogle kommuner bliver meget hårdt ramt.
Når det manglende forebyggende arbejde betyder, at mange bliver nedslidte og kommer på sygedagpenge og førtidspension, får de ekstra store udgifter i kommunerne.
Hvis man i stedet har 100 pct. statsrefusion, vil kommunerne ikke blive så hårdt ramt, og samtidig vil staten bedre kunne mærke, hvad det betyder, når man skærer ned på det forebyggende.
Men det er klart, at hvis vi skal have en bedre fordeling mellem kommunerne, er det vigtigt også at se på, hvordan fordelingen er mellem de mennesker, der bor i kommunerne.
Så længe vi har det skrå skatteloft, betyder en ændret fordeling mellem rige og fattige kommuner jo, at de, der har de lave indkomster i de rige kommuner, kommer til at betale til de fattige kommuner.
Det er ikke lige den politik, vi støtter, så derfor er det for os væsentligt, at den omfordeling, man laver mellem kommunerne, ikke kommer til at betyde, at det er dem, der har de laveste indkomster i de rige kommuner, der skal betale.
Der har været en lille del af debatten, som har drejet sig om, at det også er vigtigt at se, hvordan vi kan forhindre de skævheder, der er mellem kommunerne, så vi kan sikre, at de kommuner, der har det vanskeligt, kommer til at klare sig bedre økonomisk.
Her handler det også om at sikre en regionalpolitik, hvor der bliver arbejdspladser lokalt, og det handler bl.a. om at forhindre de store landbrugsmonopoler, der i dag gør, at al landbrugsproduktionen bliver koncentreret meget få steder i landet.
Her ser vi gerne, at man fjerner de monopoler, så der i stedet kan komme lokale mejerier, slagterier osv.
Det ville også i forhold til en bæredygtig udvikling være langt bedre.
Så handler det selvfølgelig også om boligerne og om at få en mere ligelig fordeling af de almene boliger.
Derfor fremsætter vi et forslag om, at der skal være en straf til de kommuner, der ikke bygger almene boliger, så pengene kan bruges i de kommuner, der gerne vil bygge almene boliger, så vi kan sikre, at der kommer de nødvendige boliger, og at de bliver fordelt mere ligeligt ud over landet i stedet for de ghettoer, vi ser i dag, for de rigeste oppe i Nordsjælland, som ikke vil være med til at løse samfundets opgaver. Der er mange metoder, der skal tages i brug.
Der er meget behov for, at vi får en større og bedre omfordeling både mellem de rigeste mennesker og mellem de rige og fattige kommuner.
Derfor er det vigtigt, at vi snart kommer i gang med arbejdet og ikke afventer, om der eventuelt om nogle år kommer en ændret strukturfordeling.
Selv om man ændrer på strukturen mellem amter og kommuner, ændrer det ikke behovet for omfordeling, og derfor kan vi lige så godt komme i gang med det samme med at få set på, hvordan omfordelingen kan blive mere solidarisk mellem rige og fattige kommuner her i landet og også mellem rige og fattige mennesker her i landet.
Derfor vil vi fortsat presse på, for at der kommer en udligningsreform; jo hurtigere, jo bedre.