runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-24:
Lovforslagene tager sigte på at ændre selskabsskattesatsen fra det, vi kender i dag, 32 pct., til en selskabsskatteprocent på 30. Forslagene fremsættes for at få satserne mere på linje med de satser, der kendes i vore nordiske nabolande.
Samtidig foreslås det, at man hæver beskatningen af aktieindkomst fra 25 til 28 pct. for de mindre indkomster og for større aktieindkomster fra 40 til 43 pct.
Det betyder, at den laveste beskatning hos selskab og aktionær bliver 49 pct. og den højeste 60 pct.
Ændringen har som sagt til formål dels at nedsætte selskabsskattesatsen, dels at udbrede skattegrundlaget.
En lavere skattesats vil utvivlsomt være et positivt signal til de virksomheder, der måtte ønske at etablere sig i Danmark.
Også ændringerne af afskrivningssatserne bringer os nærmere på det, vi kender.
F.eks. har der jo været en debat
Men det ændrer jo så heller ikke ved, at vi bringer os i overensstemmelse med vore nordiske nabolande, men ligger under, hvad man har i Tyskland.
Det er vel også afgørende, at afskrivningerne er så realistiske som muligt for at kunne opnå den levetid, som et afskrivningsaktiv nu har.
Ændringen af afskrivningsreglerne indeholder også en bestemmelse om, at virksomheder, der har et produktionsapparat, som hurtigt nedslides, kan foretage fradrag for tab i salgsåret frem for, som det er kendt nu, i det efterfølgende år.
Med de forslag, vi behandler i dag, bliver der også mulighed for, at selvstændige, der har drevet egen virksomhed i en årrække, f.eks. 10 år, kan anvende et beløb af den skattepligtige fortjeneste til at oprette en pensionsordning med løbende udbetalinger eller en ratepensionsordning.
Det, der sker herved,
er så, at beskatningen udskydes, indtil pensionsordningen aktiveres eller tages i anvendelse.
Det er et ønske, som har været fremført under hele generationsskiftediskussionen, og et ønske, som nu bliver imødekommet, og som også vi finder positivt. Forslaget indeholder også det positive element, at der nu bliver mulighed for fuld fradragsværdi af renteudgifter, når der optages lån til køb af en virksomhed, der drives i selskabsform.
Det er også et længe næret ønske, der her opfyldes, og som forhåbentlig kan bidrage til en positiv udvikling.
I Socialdemokratiet er vi positive over for at medvirke til de ændringer, der nu foreslås gennemført i Folketinget med lovforslagene nr. L 30 til og med nr. L 36.
Vi skal derfor anbefale, at lovforslagene vedtages.
Eva Møller (KF), 2000-10-24:
Som det er fremgået af såvel det skriftlige materiale som af de to foregående ordførertaler, har lovforslaget her sin baggrund i en forespørgselsdebat i forrige samling, hvor en lang række partier i enighed mente, at det ville være en god idé både for erhvervslivet og for billedkunstnerne, at man gav mulighed for afskrivninger på kunstnerisk udsmykning af erhvervsvirksomheder.
Blandt de partier, der dengang sagde ja, var Det Konservative Folkeparti, og det vil vi gerne stå ved i dag.
Vi finder, at det er rigtigt, at man kan udsmykke erhvervsvirksomheder på samme vis, som man har mulighed for at udsmykke statens bygninger.
Vi tror, det vi være til glæde og gavn såvel for erhvervslivet som for kunstnerne.
Jeg kan også godt sige, at der selvfølgelig er nogle tekniske detaljer, men dem vil vi høre til i udvalget, og dem vil jeg ikke bruge tid på her.
Kim Andersen (V), 2000-10-24:
Som det fremgik af forespørgsel nr. F 33, som var til behandling her i salen i marts 1999,
er vi i Venstre meget interesserede i at få kunsten integreret i det nye erhvervsbyggeri, der foretages her i landet.
Vi er også meget optaget af at styrke billedkunstens muligheder, og det er også et synspunkt hos Venstre, at det er væsentligt at styrke markedet for kunst.
Når man tager i betragtning, hvor kritisk og hvor - ja, nærmest ængstelig skatteministeren tidligere har været over for tanken om fradrag, fradragsret for erhvervslivet ved kunstindkøb, ja, så må man sige, at skatteministeren med dette lille lovforslag, lovforslag nr. L 38, nærmest har foretaget et tigerspring ind i kulturlivet.
Det vil vi gerne fra Venstres side ønske skatteministeren hjertelig tillykke med.
Det tror vi kan blive til berigelse både for billedkunstnerne og måske også for skatteministeren.
Men når det er sagt, vil jeg gerne sige, at jeg skal love for, at skatteministeren har taget de små sko på i dette lovforslag.
Lovforslaget opererer med en fradragsberettiget udgift på 1 pct. af bygningsudgiften til kunstnerisk udsmykning.
Hvorfor ikke 2 pct., hvorfor ikke 3 pct., må jeg spørge skatteministeren.
Det er meget små sko at gå i, så små, at man kan frygte for, om det ikke gør lidt ondt på skatteministerens fødder.
Men vel, det her er dog et skridt den rigtige retning.
Vi vil også have nogle beregninger over, hvordan procentsatsen kan hæves, for vi vil lægge vægt på, at vi får noget smukkere byggeri her i landet, at der virkelig skabes et marked for udøvende billedkunst.
Og dér tror jeg måske det ville tjene sagen, hvis vi satte fra land med lidt større kraft end det, lovforslaget her er udtryk for.
Men indrømmet: Det er en åbning, det er et skridt i den rigtige retning. Det er vi positive over for at give en velvillig behandling i udvalget.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-24:
Da vores ordfører, hr. Frode Sørensen, ikke kan være til stede her i salen i dag, så skal jeg fremføre Socialdemokratiets synspunkter: Lovforslag nr. L 38 indebærer, at en bygherre, der opfører en erhvervsbygning, skal have ret til at afskrive op til 1 pct. af byggeudgifterne til kunst, såfremt byggeudgifterne overstiger 1 mio. kr. Det var der enighed om blandt et flertal i Folketinget, da vi i marts sidste år havde forespørgselsdebat om billedkunstloven. Hensigten er naturligvis, at også erhvervslivet skal have mulighed for at udsmykke bygninger med kunstværker, og Socialdemokratiet medvirker gerne til at fremme dette formål ved at give en forholdsvis, men også begrænset afskrivningsadgang.
Der er generelt en udtalt forståelse for, at samfundet skal fremme kunsten og kunstnerne, ikke blot inden for Kulturministeriets egentlige virkefelt, men også gennem særlige ordninger udenfor.
Efter forslaget skal det ikke være muligt at sælge ud af den indkøbte kunstneriske udsmykning, uden at der sker en beskatning.
Der vil være tale om, at vi giver et indirekte tilskud til kunstnerisk aktivitet, hvilket flugter godt med de ønsker, som danske billedkunstnere tidligere har været fremme med.
Der har under høringsrunden været fremsat en række indvendinger af navnlig teknisk karakter, og dem vil vi da se opmærksomt på.
Det er i alles interesse, at ordningen bliver skruet sammen på en gennemskuelig og enkel måde, som vil gøre i hvert fald spekulation udelukket.
Socialdemokratiet synes, at der er en grundlæggende fornuftig idé i forslaget, og derfor kan vi anbefale forslaget, lovforslag nr. L 38.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-10-24:
Det rigtige spørgsmål til dette lovforslag er efter min mening følgende: Er det positivt, at en medarbejder bliver medejer af den virksomhed, hvor vedkommende arbejder?
Det mener jeg er positivt.
Det fremmer engagementet i virksomheden og betyder, at klassisk modsætning mellem arbejde og kapital bliver nedbrudt.
Det skaber mere harmoni i samfundet.
Det er alt sammen en række udviklingsmuligheder, som jeg ser positivt på.
Derfor er min grundholdning til dette forslag positiv.
Så kan man jo gå ind og kigge nærmere på, om det kunne gøres lidt enklere, om det er formuleret så klogt og så hensigtsmæssigt, som det overhovedet vil kunne, men det hører jo udvalgsarbejdet til.
Selve sigtet er godt og rigtigt, det er vi med på.
Frank Aaen (EL), 2000-10-24:
Ud fra overskriften skulle Enhedslisten umiddelbart afvise overhovedet at debattere et forslag som det her, men som jeg også sagde under den første behandling, så er der alligevel her skruet en model sammen, hvor der er nogenlunde kontrol med, hvad der foregår, og hvor der også er en vis sikkerhed for, at pengene i hvert fald stort set kommer tilbage i kassen på et givet tidspunkt.
Vi kan faktisk godt se nogle muligheder her, ikke bare i forhold til IT-industrien, men specielt i forhold til medarbejderne, for medarbejderne kan på den her måde lettere komme til at overtage deres egen virksomhed.
Og som der blev talt lidt om før, går socialisme ud på, at de, der arbejder, også selv ejer deres virksomhed, og på den måde har kontrol med økonomien og også denne del af deres liv, og ikke som det er i dag, hvor demokratiet jo principielt stopper ved fabriksporten.
Og vi går jo grundlæggende ind for at udvide demokratiet også inde bag fabriksporten, og hvis det her kan være et lille bitte skridt til sådan en udvikling af samfundet, så skulle vi da være nogle skarn, hvis vi afviste at gå ind i en debat om det.
Derfor vil jeg bare sige, at vi er indstillet på at debattere det her positivt.
Vi er ud over de muligheder, jeg har set i demokratisering af ejendomsretten, så også optaget af, at vi ikke risikerer, at mennesker på den måde måske lidt presses til at få deres løn udbetalt i aktier og dermed ender med nogle store tab, fordi virksomheden ikke klarer sig.
Der har vi lidt beskyttelse over for lønmodtagerne, som vi godt vil være med til at drøfte lidt mere.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-10-24:
Jeg skal gentage, hvad jeg sagde før: Jeg står her på vegne af hr. Anders Samuelsen, der er medlem af Skatteudvalget.
Jeg er sat på sagen, mens han er ude at rejse.
Jeg kan her høre, at lovforslaget har været fremsat før, og at det her er en næsten uændret genfremsættelse.
Jeg vil godt sige, at Det Radikale Venstre har været meget optaget af det her forslag, og en af vores tidligere skatteordførere, har jeg forstået, har også været meget optaget af indholdet her.
Det går ud på, at den hidtidige beskatning af de aktieoptioner og tegningsrettigheder, man har haft, har været mindre hensigtsmæssig.
Det har været sådan, at optionen blev beskattet på aflønningstidspunktet, og selv om optionen ikke var indløst, også selv om den var tidsmæssig bundet til senere, så var det ikke muligt for en lønmodtager at indløse den.
Vi finder, at lovforslaget her passer godt til nye virksomheder, til internationale virksomheder og til de nye industrier, der er på vej frem, specielt IT-virksomheder.
Vi kan støtte lovforslaget.
Jeg har en enkelt bemærkning til fru Mariann Fischer
Boel: Det der med fondssocialismen har intet med det her at gøre.
Fondssocialismen blev især berømt eller berygtet, kan man sige, dengang man i Danmark førte indkomstpolitik og gerne ville tale overskudsdeling.
Den tid er for længst forbi, vi har jo fået nogle pensionsordninger, der afløser det.
Det var et sidespring.
Jeg skal meddele, at vi kan støtte forslaget.
Klaus Kjær (DF), 2000-10-24:
Lovforslaget er stort set en genfremsættelse af L 289, som blev fremsat i forrige folketingssamling.
Jeg skal derfor henvise til mine bemærkninger i forbindelse med fremsættelsen af forslaget dengang. Forslaget indebærer, at man imødegår likviditetsmæssige problemer, når en medarbejder aflønnes i form af aktietegningsretter eller køberetter.
Efter de gældende regler forfalder skatten til betaling på tidspunkter, hvor løngodet ikke nødvendigvis er omsat til kontanter.
Med lovforslaget forsøges disse likviditetsmæssige problemer imødegået, samtidig med at man fastholder, at de modtagne aktier m.v. skal beskattes som det, de repræsenterer, nemlig løn.
Aage Frandsen (SF), 2000-10-24:
Da forslaget var til første behandling før sommerferien, gav vi udtryk for en generel positiv holdning til forslaget ud fra en betragtning om, at den måde, som nogle virksomheder og ansættelsesforholdene er på i nogle brancher, er anderledes, end den har været tidligere, hvor det var lønudbetalingen, der var den eneste form for aflønning.
Den nye situation vil vi godt være imødekommende over for, men det betyder jo ikke, at vi så i forhold til vores skattesystem i øvrigt skal se bort fra, at en indtægt naturligvis skal beskattes, og det er ligegyldigt, om den sker på den ene eller den anden måde.
Det er et spørgsmål om, hvordan vi kan finde en metode, som både tilgodeser det, som vi er villige til at tilgodese - det er ikke fordi, vi er interesseret i specielt at fremme en aktiekultur, men simpelt hen fremme, at man kan få medarbejdere i Danmark - og som på den anden side også sikrer, at der ikke er tale om en særlig begunstigelse af en gruppe af mennesker.
Det er den afvejning, som vi i hvert fald i det tidligere forslag og i og for sig også stadig væk i det forslag, der ligger her, også med de ændringer, der er kommet ind, mener, at der er taget højde for.
ikke gunstigt nok for dem, så er det deres eget valg, så kan de lade være - men i nogle tilfælde kan der være nogle, der går ind i det uden at vide, hvilke omkostninger der eventuelt kunne være i det.
Derfor er det vigtigt, at det er et meget afbalanceret forslag, vi vedtager i Folketinget.
Og så vil jeg sige til fru Mariann Fischer Boel, at udtrykket fondssocialisme forstår jeg selvfølgelig godt fra Venstre, for det er to skældsord på én gang: Fond er noget skidt, socialisme er værre.
Men jeg kan betro fru Mariann Fischer Boel, uanset at det måske ikke hjælper så meget, at det her har intet med socialisme at gøre.
Det er langtfra socialisme, at man har en vækstfond.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-10-24:
Da vores ordfører, hr. Frode Sørensen, ikke kan være til stede i salen, skal jeg fremlægge Socialdemokratiets synspunkter vedrørende lovforslag nr. L 37.
Følger man erhvervs- og skattedebatten herhjemme, vil man opdage den store interesse for nye aflønningstyper.
Med det menes den type vederlag for en arbejdsindsats, som netop ikke er løn, men som typisk udbetales i form af aktier.
I takt med udviklingen af den ny økonomi er denne lønform blevet mere og mere udbredt.
Det gør også, at der stilles nye krav til beskatning af den løn, der naturligvis skal ligestilles med en egentlig løn.
Det er et led i regeringens erhvervsstrategi, som den er nedfældet i dk21, at vi skal have bedre vilkår for aflønning i form af aktier samt tegnings- og køberet til aktier.
Det skyldes, at vi absolut ønsker at fremme den type virksomheder, som netop bruger den aflønningsform.
Det er almindeligvis informationsteknologiske, bioteknologiske virksomheder, men naturligvis skal muligheden også være åben for andre virksomheder.
Det er for Socialdemokratiet vigtigt at understrege, at forslaget dels skal fremme væksten i de nævnte sektorer og dels være med til at udvikle en egentlig aktiekultur og endelig fremme lønmodtagernes medindflydelse på den enkelte virksomhed.
Men så er det også en udfordring at indrette skatteregler, som er tilpasset disse mål.
Det bryder med det grundprincip, at skatten ikke skal opkræves, før indkomsten faktisk er udbetalt.
Med lovforslaget indføres der nogle valgmuligheder for selskaber, hvad angår betaling af lønmodtagerens skat.
Der skal være ret til, at firmaet kan betale skat af den del af lønmodtagerens aktier, der er en del af lønnen.
Den får så form af en 40 pct.s afgift af medarbejderens vederlag.
Virksomheden får ikke fradrag for lønudgiften, og lønmodtageren slipper for at skrive det på selvangivelsen.
Der er tre muligheder for at betale den afgift.
Ved aflevering overgår ejendomsretten fuldstændig til VækstFonden.
Ved deponering bevarer virksomheden ejendomsretten til aktierne, men de økonomiske rettigheder, inklusive retten til at oppebære udbytte, overgår dog til VækstFonden.
Lovforslaget indeholder også en udvidelse af brugen af ligningslovens § 28, når tegningsretten til aktier udnyttes som regel om fraflytningsbeskatning.
Det sidste, fordi det ikke skal være muligt med en skatteflytning.
Herudover indebærer forslaget, at der bliver pligt til at betale arbejdsmarkedsbidrag og sociale pensionsbidrag af aktier og tegningsretter til aktier, der modtages som vederlag.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget, der som nævnt er et led i gennemførelsen af erhvervsstrategi dk21.
Vi ser frem til en hurtig og positiv udvalgsbehandling og håber, at dette lovforslag vil bidrage til en fortsat udvikling af dansk erhvervsliv.
Klaus Kjær (DF), 2000-10-24:
Det foreslås, at kunstnerisk udsmykning i forbindelse med erhvervsbyggeri bliver afskrivningsberettiget.
Ifølge bemærkningerne til forslaget er hensigten at fremme billedkunsten.
Man kan således sige, at forslaget indebærer, at det er skatteyderne, som i sidste ende delvis får lov til at betale virksomhedernes kunstneriske udsmykning.
For mig at se ligger problemet i at afgrænse, hvad der er kunstnerisk udsmykning, og hvad der f.eks. er arkitektonisk betinget.
Der kan også være et problem, hvor udsmykningen udgør en virksomheds investering i kunstværker, som ikke nødvendigvis er en del af bygningen, og hvor der således åbnes mulighed for afskrivninger på ting, som ikke har noget med driften af virksomheden at gøre, og hvor der måske kan blive tale om afskrivning på selvstændige kunstværker, som måske ikke falder i værdi, samtidig med at bygningen falder i værdi, men hvor kunstværket tværtimod stiger i værdi.
Afskrivningsreglerne bygger jo på den grundlæggende forudsætning, at genstande falder i værdi som følge af slid, brug osv.
Men det behøver jo ikke at være tilfældet, når det drejer sig om kunstværker.
I en sådan situation ville det være fuldstændig urimeligt at afskrive på et kunstværk, som måske i virkeligheden er en kapitalinvestering. Kan vi under udvalgsbehandlingen komme ud over disse afgrænsningsproblemer, vil vi i Dansk Folkeparti imidlertid se positivt på forslaget.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-10-24:
Det Radikale Venstre er meget glade for dette forslag, og vi anbefaler, at det bliver vedtaget, da det vil fremme, at dansk kunst til en vis grad får nogle bedre muligheder.
Forslaget er en udmøntning af en tidligere vedtagelse, og det går ud på, at der indføres en afskrivningsadgang for udgifter til kunstnerisk udsmykning i forbindelse med opførelse, ombygning osv., som det er beskrevet i lovforslaget.
Etableringen af den foreslåede afskrivningsordning afviger fra eksisterende afskrivningssystemer på to punkter.
For det første er der tale om et brud med princippet om, at skattemæssige afskrivninger forudsætter, at der sker en værdiforringelse af det afskrivningsberettigede aktiv som følge af den erhvervsmæssige benyttelse.
For det andet vil den foreslåede afskrivningsadgang for udgifter til kunstnerisk udsmykning bevirke, at kravet om, at det indkøbte aktiv skal kunne benyttes erhvervsmæssigt i virksomheden, ikke opfyldes.
For at undgå, at afskrivningsordningen bliver misbrugt, foreslås det, at Det Kongelige Akademi for de skønne Kunster, Akademiraadet, skal vurdere, hvornår en kunstnerisk udsmykning er afskrivningsberettiget kunst.
Det vil vi godt have en snak i udvalget om, når sagen når så langt.
Jeg skal meddele, at vi kan støtte forslaget.
Eva Møller (KF), 2000-10-24:
Jeg har forstået både på skatteministerens fremsættelsestale og på den socialdemokratiske ordførers tale her i dag, at intentionerne bag lovforslaget er, at man gerne vil styrke muligheden for specielt de nye virksomheder, at man gerne vil styrke aktiekulturen, og at man gerne vil styrke samarbejdet mellem medarbejderne og virksomhederne.
Jeg vil da gerne sige, at det er en erhvervsstrategi, en tanke, som Det Konservative Folkeparti er helt enig i, og som vi kan bakke fuldstændig op.
Så langt så godt.
Det var vi ikke ved førstebehandlingen i sidste samling, og det er vi heller ikke i dag.
Vi havde håbet, at det, at forslaget havde oversomret, at man havde set på høringssvarene, havde ført til, at man havde fået en fornuftigere ordning. Jeg vil gerne sige, at vi finder stadig væk måden, man gør det på her, værende såvel tung som bureaukratisk.
Vi mener ikke, at det er den vej, man skal gå, og vi kan ikke komme uden om, at vi mener, der er en form for dobbeltbeskatning i forslaget her.
Først beskatter man firmaet, eller der kommer afgifter, når pengene udbetales, og derpå skal medarbejderen senere hen beskattes, når aktien realiseres.
Det er ikke særlig fremmende for den aktiekultur, man gerne vil have.
Det er ikke særlig fremmende for nye lønsystemet, hvor man gerne vil gå en anden vej end den sædvanlige, hvis jeg må bruge det udtryk, med udbetaling af løn i kroner og øre.
Når jeg ser på de høringssvar, som er resumeret i lovforslaget, så fremgår det jo også, at der er mange, der er enige med os i, at det er en bureaukratisk og tung måde at gøre tingene på.
Jeg kan ikke forstå, at det skal være således, og jeg vil gerne henvise til, at Det Konservative Folkeparti og Venstre flere gange har fremsat beslutningsforslag her i Tinget, som på anden vis lægger op til smidigere og bedre at leve op til de intentioner, som skatteministeren har.
Men vi vil naturligvis gå ind i udvalgsbehandlingen og håbe på, vi kan få et fornuftigere resultat ud af det på den måde.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-10-24:
Kristeligt Folkeparti støtter forslaget.
Frank Aaen (EL), 2000-10-24:
Heldigvis er det her forslag trods alt begrænset, betragtet som en skattefidus, hvor vi så dejligt fik illustreret også fra Venstres ordfører, at det ikke er noget stort hul i vores skattelovgivning.
Så det er da i hvert fald positivt, at det ikke er så vidtgående som det, som man f.eks. fra Venstres side havde ønsket sig.
Når jeg starter på den lidt negative måde, er det jo bestemt ikke, fordi Enhedslisten er imod at støtte, at der kommer mere kunstnerisk udsmykning i bygninger og virksomheder overalt, tværtimod.
Vi har jo gjort en del ting
gennem årene for at sikre et større arbejdsmarked for danske kunstnere.
Vi har stillet forslag om, at det offentlige skulle lave sikringsordninger, sådan at kunstnere, der har svært ved at få en fuld indkomst, kunne få en eller anden form for det, der svarer til en dagpengeordning, ikke en dagpengeordning, men modsvarende blev sikret økonomisk.
Vi mener, at der skal gives direkte støtte.
Vi vil have forskellige offentlige tiltag for at styrke kunst og kultur i Danmark, men vi har altså svært ved at se, at der skulle være lighed mellem afskrivningsberettigede driftsmidler og så danske kunstneres værker.
Vi er også imod principielt at belaste skattesystemet med endnu en ny serie af paragraffer.
Vi foretrækker en mere direkte støtte til kunstnerne, og så mener vi, at de firmaer, der for manges vedkommende tjener mange penge, selv kan betale for den kunstneriske udsmykning, de vil have, og selv kan vælge den kunstner, de ønsker skal bistå med udsmykningen.
For et er jo, at man her ikke bare laver en ny paragraf i skattelovgivningen, noget andet er, at erhvervslivet jo kun kan få afskrivningsmuligheden, hvis den pågældende kunstner godkendes af Akademiraadet.
Det er en meget skarp udvælgelse, og vi må forvente, at det kun er en lille gruppe af kunstnere og specielt kunstnere, der i forvejen klarer sig godt, som kan komme i betragtning i forhold til at levere kunst i henhold til denne her lovgivning.
Så vi ser det sådan, at det for kunstnerens vedkommende har en social slagside, som vi er bange for også kan bære yderligere ved til at udbrede nepotisme og rygklapperi inden
for dele af den kunstneriske verden
Forslaget er altså ikke vores kop te, og vi vil ikke støtte det her ved førstebehandlingen.
Vi noterer os, at regeringen og SF og de borgerlige partier har et bredt flertal for at gøre det, der står her.
Jeg startede også med at sige, at det ikke er noget, vi anser for at have stor negativ betydning for vores skattesystem, men vi synes, det er en principielt forkert vej at gå.
Nu er det jo altså sådan, at Justitsministeriet har Højesterets ord for, at det ikke altid er i stand til at vurdere, hvad der er i overensstemmelse med grundloven, og derfor vil jeg bare sige til skatteministeren, at det svar
affinder vi os ikke med som tilstrækkelig sikkerhed for os.
Derfor vil vi i udvalgsarbejdet køre videre med at få afklaret det spørgsmål.