Per Stig Møller (KF), 2004-05-27:
Den humanitære folkeret indeholder derimod en række regler for anvendelsen af alle våbentyper, herunder klyngeammunition.
Det ubetingede udgangspunkt er, at alle våbentyper naturligvis kun må benyttes i overensstemmelse med de grundlæggende principper i den humanitære folkeret.
Lad mig bl.a. nævne, at den humanitære folkeret forbyder, at civilbefolkningen gøres til genstand for direkte militære angreb, at det er en grov overtrædelse af folkeretten at gennemføre vilkårlige angreb, der ikke kan rettes alene mod militære mål, og hvis virkning ikke kan begrænses, samt at indirekte skader på civile, som Abdallah altså blev offer for, så vidt muligt skal begrænses og aldrig må overstige den forventede militære fordel af en militær aktion.
Regeringen er således meget opmærksom på de negative humanitære følger, som klyngeammunition kan have for civilbefolkningen under, men så sandelig også efter en væbnet konflikt.
Det er denne bekymring, der er omdrejningspunktet
for Danmarks indsats i det internationale arbejde, der er i gang bl.a. inden for rammerne af FN's våbenkonvention.
Arbejdet tager sigte på at få udformet regler, der begrænser skadevirkningen af denne våbentype:
Regeringen lægger stor vægt på at finde løsninger på de problemer, der skyldes efterladt ikkeeksploderet ammunition, og herunder altså klyngeammunition.
For det første vil regeringen fortsætte med at yde teknisk og økonomisk bistand til rydning af ikkeeksploderet ammunition og miner, der er efterladt i kølvandet på væbnede konflikter.
For det andet vil regeringen fortsætte arbejdet for at sikre, at klyngeammunition og andre våbentyper ikke ender som eksplosive krigsefterladenskaber til fare for civilbefolkningen.
Vejen frem på dette område er bl.a. øget international regulering.
Her har regeringen allerede taget en række initiativer, som jeg skal komme tilbage til.
Og for det tredje vil regeringen arbejde for et internationalt forbud mod alle former for klyngeammunition, som ikke er udstyret med selvdestruktion, selvdeaktiverings- eller selvneutraliseringsmekanismer. Hvad angår det første indsatsområde, så er det jo Folketinget bekendt, at Danmark i mange år har været aktivt involveret i oprydningen og destruktionen af efterladte miner og ammunition i en række lande verden over.
Danmark har gennem de sidste 11 år støttet humanitær minerydning med mere end 600 mio. kr. Det er ganske mange penge, som gør Danmark til en af verdens største donorer inden for området. Vi er således i stand til gennem denne indsats
internationalt at gøre vore synspunkter gældende, ligesom vi er med til at afbøde følgerne af ikkeeksploderet ammunition og miner.
I 2004 vil vi bidrage med ca. 80 mio. kr.
Hen over sommeren planlægger vi at have færdiggjort en revision af strategien for dansk støtte til humanitær minerydning.
Så er der de såkaldte eksplosive krigsefterladenskaber,
det vil sige ueksploderet ammunition efterladt i kølvandet på væbnede konflikter.
Det er et indsatsområde, hvor vi i de seneste år har kunnet notere reelle fremskridt bl.a. på grund af en aktiv dansk indsats på området.
I november 2003 lykkedes det således i Genève at vedtage den femte protokol til FN's våbenkonvention.
Protokollen, der skaber folkeretlig bindende forpligtelser for staterne til at rydde og destruere eksplosive krigsefterladenskaber, er en meget vigtig landvinding i løsningen af de humanitære problemer, der bl.a. forårsages af efterladt klyngeammunition.
Forhandlingerne under FN's våbenkonvention har en helt særlig karakter.
Det er kun gennem opretholdelsen af denne balance, at der kan opnås universelle, langvarige og effektive løsninger.
Jeg vil gerne i den sammenhæng fremhæve den danske regerings indsats under FN's våbenkonvention, der tager sigte på at engagere det internationale samfund i fremtidig regulering af anvendelsen af panserminer.
Der gøres i øjeblikket et meget stort stykke arbejde på dette område.
Arbejdet er især baseret på et dansk/amerikansk forslag til en ny protokol, som bl.a. forbyder ikke detekterbare panserminer.
Det er regeringens håb, at forslaget, der nu støttes af ca. 30 lande, vil kunne danne basis for egentlige forhandlinger allerede ved udgangen af dette år.
De eksempler jeg har nævnt, er med til at understrege, at vigtige resultater kan opnås inden for rammerne af FN's våbenkonvention.
Med vedtagelsen af den femte protokol tog det internationale samfund et vigtigt skridt fremad i begrænsningen af de afledte skadevirkninger af klyngeammunition.
Men vi ønsker at gå endnu længere.
Det er bl.a. på baggrund af disse overvejelser, at regeringen som sit tredje indsatsområde arbejder for et internationalt forbud mod alle former for klyngeammunition, som ikke er udstyret med selvdestruktions-, selvdeaktiverings- eller selvneutraliseringsmekanismer.
Alle gammeldags og upræcise typer klyngeammunition bør destrueres.
Jeg er i den forbindelse glad for at kunne oplyse, at den danske regering sidste år besluttede at forbyde den utidssvarende klyngeammunitionstype kaldet MK20 Rockeye.
Internationalt vil regeringen i første omgang søge at skabe enighed blandt medlemsstaterne til FN's våbenkonvention
om et mandat for egentlige forhandlinger vedrørende international regulering af de tekniske specifikationer for klyngeammunition.
Såfremt det lykkes at opnå enighed om et mandat, vil regeringen som et første skridt søge international tilslutning til et moratorium for anvendelsen af utidssvarende klyngeammunition.
Det er bl.a. derfor, at al dansk artilleriaffyret klyngeammunition nu er konstrueret med en selvdestruktionsmekanisme, hvorved procentdelen af ikkedetoneret klyngeammunition reduceres til maksimalt 0,5 pct.
Moratoriet for anvendelsen af utidssvarende klyngeammunition er dermed allerede en realitet i Danmark.
Som jeg har redegjort for, er Danmark en af de mest aktive fortalere for internationale reguleringer af våben, der anses for at være uforholdsmæssigt skadegørende, eller som rammer vilkårligt.
Regeringen har en række fremadrettede, ambitiøse mål for Danmarks indsats.
Vi yder en stor teknisk og økonomisk bistand til oprydning af eksisterende efterladte miner og ammunition, vi arbejder målrettet for at sikre, at hverken klyngeammunition eller panserminer ender som eksplosive krigsefterladenskaber, det sker bl.a. gennem udarbejdelsen af den nye protokol om rydning af eksplosive krigsefterladenskaber, og vi arbejder aktivt for international konsensus om et forbud mod alle former for klyngeammunition, som ikke er udstyret med de nævnte selvdestruktions-, selvdeaktiverings- eller selvneutraliseringsmekanismer.
Regeringen ønsker at fortsætte den aktive danske indsats ad dette spor, sådan som vi viste, da vi destruerede Rockeye-ammunitionen.