Connie Hedegaard (KF), 2006-05-30:
Tak til ordførerne for nogle positive og konstruktive indlæg.
Nu er tidspunktet efterhånden lidt fremskredent, så sådan en længere historisk redegørelse for, hvordan vi er kommet hertil, skal jeg spare Folketinget for, men man kan lidt kort sige, at det er sådan fra Wilhjelmudvalget i 2001 og til den her milepæl, som debatten er her i dag.
Med den brede opbakning til hovedprincipperne, og hvis vi er rigtig dygtige, kan vi måske allerede i løbet af 2008 åbne den første nationalpark i Danmark.
Jeg må sige, at jeg er uenig med hr. Steen Gade, der siger, at der ikke rigtig er sket noget.
Jeg synes faktisk, der er sket ganske meget fra regeringen i 2002 tog initiativ til at igangsætte en række pilotprojekter, som økonomisk blev støttet af Friluftsrådet, hvor vi også fik nedsat den nationale følgegruppe, som siden har evalueret pilotprojekterne og nu altså givet os en række anbefalinger til etablering og udvikling af nationalparker i Danmark.
Jeg synes faktisk, at det har været en fornøjelse at følge med i, hvordan der sådan i den bedste danske demokratiske tradition i den grad har været gang i debatten udeomkring.
Man kan da roligt sige, at naturen er noget, der optager sindene, og det mener jeg faktisk er overordentlig positivt.
Jeg synes også, der er grund til at kvittere for det arbejde, der er lavet i den nationale følgegruppe.
Jeg synes, det har været fornemt at se 32 vidt forskellige organisationer sætte sig ned og tage opgaven alvorligt og komme med en enig indstilling til os.
Det er selvfølgelig også baggrunden for, at den redegørelse, jeg har givet på regeringens vegne her i dag, selvfølgelig i høj grad lægger sig op ad en enig national følgegruppe.
Jeg glæder mig selvfølgelig også over, at indlæggene i dag i så høj grad giver opbakning til hovedprincipperne, f.eks. det her med, at der skal være et reelt naturindhold; at vi skal have de sammenhængende områder; at et nøgleord skal være kvalitet; et andet nøgleord skal være frivillighed; et tredje nøgleord skal være den lokale forankring.
Jeg synes også, jeg kan fornemme, at meget langt hen ad vejen er der også opbakning til det bud på en styringsmodel, der er fremlagt.
Men hvordan skal en dansk nationalpark så se ud?
Danmark er jo ikke Sverige, Danmark er jo ikke USA, så vi har altså ikke meget store områder, som er helt uberørt af menneskehånd.
Jeg kan høre, vi er enige om, at hovedformålet skal være at styrke og udvikle naturen i områder af national og international betydning, og derfor er det vigtigt, at vi tager udgangspunkt i vores eget landskab og i vores egen natur.
Nationalparkens omdrejningspunkt kan måske være et centralt besøgscenter med information, naturudstilling og servicefaciliteter, og herfra vil de fleste besøgende kunne planlægge deres besøg med rundture og naturformidling osv.
Jeg har haft følere ude hos forskellige naturog friluftsorganisationer og har også hos dem fornemmet en interesse i at gå i dialog.
De kunne måske have en rolle med at påtage sig enten hele eller dele af formidlingsopgaven, og jeg synes i hvert fald, det kan være en tanke værd, hvordan vi ikke bare skaber den lokale forankring, men også hvordan vi sørger for at skabe et lokalt engagement.
Som sagt har vi jo ikke store, øde områder i Danmark, og derfor er jeg glad for, at der også i det seneste indlæg ligesom blev givet tilslutning til, at en nationalpark i Danmark vil rumme mange funktioner.
Der vil ikke være noget totalt uberørt i hele nationalparken.
Der vil fortsat bo mennesker i den, der vil blive drevet erhverv på området, og det vil kunne omfatte både statslige, private og fondsejede arealer.
Det er ikke frilandsmuseer, vi skal i gang med at etablere, men beskyttelse og udvikling af naturen er og må være hovedformålet med nationalparkerne.
Der er også en række andre nationale interesser, der skal tages vare på, f.eks. at fremme naturoplevelser og friluftslivet, synliggøre de kulturhistoriske værdier og fremme formidlingen af naturen og landskabet.
De kulturhistoriske værdier skal gøres mere synlige og formidles bedre, end tilfældet typisk er i dag, og de kan på den måde sammen med naturen udgøre en slags levende danmarkshistorie.
Til hr. Torben Hansen vil jeg gerne sige, at nationalparkerne selvfølgelig ikke skal være de eneste sammenhængende naturområder, vi har i Danmark.
Vi arbejder jo også med naturplaner i øvrigt og med udmøntningen af milliarden på miljøområdet.
Regeringens forslag er, at der for hver nationalpark nedsættes en bestyrelse, som betjenes af et sekretariat og yderligere får et rådgivende råd knyttet til sig.
Efter at loven er vedtaget, vil der blive udvalgt nogle områder, som skal gennemgå en udpegningsprocedure, hvor lokalbefolkningen får endnu en mulighed for at tage stilling: Er vi interesserede i at være med, nu hvor vi kender grundlaget?
Jeg synes, det er fair at lave en sådan kort ekstrarunde, for nu er det altså ikke bare et forsøg.
Nu er det lidt firkantet sagt ikke bare noget, vi leger, nu er det alvor, nu kender vi rammerne, og vil vi så være med her i vores lokalområde?
Der vil ikke blive tale om at proppe noget ned over hovedet på folk, men der bliver heller ikke tale om, at en forening eller enkeltpersoner kan få vetoret.
Al erfaring viser, at den offentlige opmærksomhed og turisttallet stiger, når et område bliver nationalpark, og i den sammenhæng vil det være oplagt, at de lokale turistforeninger og nationalparken samarbejder om at udvikle tilbud til turisterne.
Det er også oplagt at lave en miljømærkning som eksempelvis Den Grønne Nøgle af turistvirksomhederne og deres drift, så der bliver tale om bæredygtig turisme i nationalparkerne – jeg mener: Hvis man ikke har det dér, hvor skulle man så næsten ellers have det?
Det er vigtigt, at nationalparker afgørende styrker naturen, og at der sker en forbedring i forhold til det, der foregår på området i dag.
Men som jeg allerede sagde for halvandet år siden, er det ikke nok bare at sætte et skilt med ordet nationalpark op, og bl.a. derfor kommer det selvfølgelig også til at koste noget.
Det kommer til at koste noget i drift, men det kommer også til at koste betydelig mere i anlæg.
Det kan man jo sige at penge altid gør, men i dette tilfælde vil det være via den ekstra milliard til miljøområdet, for her har vi altså i de kommende år nogle ekstra midler at gøre godt med, og for de midler kan vi etablere de første nationalparker.
Nu går vi altså i gang med at få lovgrundlaget på plads, og når først loven om nationalparker er på plads, kommer næste skridt, nemlig at udpege de områder, som opfylder lovens kriterier, og gennemgå de procedurer, vi vedtager skal være afgørende for, hvilke områder der kan blive de første nationalparker.
Jeg synes egentlig godt, jeg vil slutte med også at kvittere for den store disciplin, der har været udvist fra alle sider.
Det er jo fristende at begynde med at diskutere geografien, men jeg synes altså, at det er hensigtsmæssigt, at vi først får loven og rammerne på plads og derefter begynder at diskutere geografien.
Tak for de mange positive og konstruktive indlæg.
Jeg synes, de giver et godt grundlag for udarbejdelse af lovforslaget, og som hr. Johs. Poulsen sagde, tyder debatten jo på, at vi kan nå frem til en meget bred enighed.
Hensigten er, at vi sender et lovforslag i høring til efteråret, så det kan fremsættes inden årets udgang.
Så kan vi forhåbentlig bliver enige om at vedtage det i foråret 2007, og hvis vi er rigtig dygtige, kan den første nationalpark som sagt åbne i 2008.
Jeg glæder mig i hvert fald til den fortsatte konstruktive dialog.
Hermed sluttede forhandlingen.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Men jeg skal forsøge at komme igennem talen og starter med at takke SF for forslaget.
Lad mig indledningsvis slå fast, at regeringen er enig med forslagsstillerne i, at det er væsentligt at styrke og fastholde Danmarks muligheder for at være teknologisk førende inden for områderne vedvarende energi og øget energieffektivitet.
Det er jo noget, vi er fuldstændig enige om, og det har vi talt om mange gange.
Regeringen er meget opmærksom på perspektiverne og de erhvervsmæssige muligheder inden for netop vedvarende energi, herunder udvikling af nye energiteknologier.
Det fremgår jo, som alle ved, også af »Energistrategi 2025«, som vi er inde i et, vil jeg tillade mig at sige, ganske positivt forhandlingsforløb om.
Regeringen støtter således både udvikling og anvendelse af vedvarende energi.
På havet skal der f.eks. bygges to nye meget store vindmølleparker på tilsammen 400.000 MW, og det er jo en opfølgning på det brede energiforlig af 29. marts 2004.
Hermed vil vedvarende energi levere et sted mellem 25 pct. og 30 pct. af den danske energi/elforsyning.
Danske forskere og virksomheder står efter regeringens opfattelse stærkt inden for energiteknologi, også globalt.
Det har en betydelig eksport til følge, og det globale marked for nye effektive og miljøvenlige vedvarende energi-teknologier er enormt, som Folketingets Energiudvalg jo også opdagede, da vi i starten af januar måned i år var i Kina.
Markedet er oven i købet fortsat voksende.
Med hensyn til hvad vi bruger af offentlige midler, er det jo således, at det offentlige bruger ca. 350 mio. kr. om året til energiforskning – en indsats, som absolut tåler sammenligning med vore nabolande.
Derudover har regeringen jo, som alle forhåbentlig ved, her for ganske nylig foreslået, at der afsættes 200 mio. kr. over en 4-årig periode til forskning og udvikling af biobrændstoffer.
Jeg er også enig med forslagsstillerne i, at det er væsentligt at sætte mere fokus på demonstration af nye energiteknologier.
Det har jeg ved mange lejligheder givet udtryk for.
Som nævnt fremgår det af regeringens strategiplan »Energistrategi 2025«, at det er vigtigt at være opmærksom på perspektiverne og de erhvervsmæssige muligheder inden for udvikling af nye teknologier.
En række af de emner, der er nævnt i SF’s beslutningsforslag, vil derfor med fordel kunne drøftes i sammenhæng med de forhandlinger om opfølgning på energistrategien, jeg som nævnt har indledt.
Tilbage er spørgsmålet, om vi skal øremærke pengene, og jeg må sige, at her er vi uenige, så det kan forslå noget.
Statslige indtægter er ikke på forhånd øremærket til specielle formål, og regeringen må afvise forslag, der bygger på dette princip.
Det er ikke den slags kassetænkning, der praktiseres i regeringens politik, og det standpunkt understregede jeg også, da vi for kort tid siden behandlede et forslag fra Enhedslisten om at oprette en vedvarende energi-fond finansieret af beskatningsindtægter fra nordsøaktiviteterne.
Regeringen kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget, men er som nævnt indstillet på at drøfte en række af de foreslåede temaer i forbindelse med den opfølgning af energistrategien, vi som sagt er godt i gang med.