runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2006-10-11:
Det synes jeg i hvert fald er rart at få frem, for vi bor jo i et af verdens rigeste lande, det går historisk godt og der er overskud alle vegne.
Men det, man vælger, er altså at sige, at de, der er kommet sidst hertil, skal parkeres på sulteløn, uanset om de er torturofre, eller hvad de er.
Ministeren har i forbindelse med denne rapport udtalt til en avis, at starthjælpen er rimelig.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-11:
»Vil ministeren redegøre for, hvordan han ser fiskerikontrollens muligheder for at opretholde en fornuftig servicering, når der er lagt op til besparelser på 15 pct. af lønsummen, svarende til, at hver syvende medarbejder forsvinder?«
Skriftlig begrundelse
Spørgeren kan ikke se, at det nuværende serviceniveau kan opretholdes med en sådan beskæring.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr har ikke dokumenteret, at starthjælpen ikke virker, og hr. Jørgen ArboBæhr har heller ikke dokumenteret, ikke engang via CASA’s rapport, at der ikke ligger et bedre incitament til at tage et arbejde i starthjælpen.
Så det, der står tilbage, er, at vi i dag er meget bedre til at få folk, der kommer her til landet, hurtigere i beskæftigelse, end man var under den tidligere regering, og det er sådan set et resultat, som jeg er rimelig stolt af.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-11:
Og da jeg var inde og kigge på tallene, kunne jeg se, at ud af det, det drejer sig om, nemlig 109 mio. kr., er det omkring 15 pct.
Derfor har jeg stillet det her spørgsmål, for jeg har forstået, også af det brev, jeg fik den 31. juli, at det her var et finansministerielt diktat over for Fiskeridirektoratet.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-11:
Som jeg har oplyst flere gange, senest sidste onsdag her i salen, pegede en budgetanalyse gennemført i maj 2005 på, at arbejdet i Fiskeridirektoratet kan tilrettelægges bedre.
Direktoratet er i fuld gang med en gennemgribende omlægning af direktoratets organisation og arbejdsgange: For det første vil der blive gennemført en lang række tiltag, der forventes at forbedre kvaliteten af kontrollen.
Hvis man vil have en idé om, hvordan det kan lade sig gøre, vil jeg henvise til de gode resultater, »Operation Sorte Fisk« har givet.
Inden for rammerne har vi med planlægning og i samarbejde med SKAT nået betydelige resultater, og det er den arbejdsform, der skal være den fremherskende i fremtiden.
For det andet skal kontrollen anvende moderne teknologi i langt højere omfang, og tiden i marken skal øges, sådan at medarbejderne kan løse langt flere administrative opgaver, mens de er ude.
For det tredje skal kontroldata udnyttes bedre, således at der kan ske en langt mere systematisk og risikobestemt udpegning til kontrol.
For det fjerde skal samspillet mellem enhederne styrkes gennem fælles planlægning.
For det femte indebærer omlægningen en reduktion af driftsomkostningerne.
Eksempelvis nedbringes huslejeudgifterne ved at have ikke færre, men mindre og bedre udnyttede kontorlokaler rundtom i landet.
Ambitionen er klar: Effekten og kvaliteten af direktoratets arbejde skal øges i forhold til de ressourcer, der er tilført området.
Det gælder kontrollen såvel som den service, der i øvrigt ydes erhvervet, og dialogen med erhvervet om den udstrakte service, der leveres i forbindelse hermed fra hele Fiskeridirektoratets side, vil naturligvis fortsætte.
Der skal eksempelvis fortsat være møder i Erhvervsfiskeriudvalget mindst en gang om måneden, hvor vi jo drøfter alle synspunkter, og Fiskeridirektoratet vil således fortsat kunne yde en god service til fiskeriets brancheorganisationer, centrale såvel som lokale.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-11:
Jeg vil gerne takke ministeren for svaret.
Men det fjerner ikke den konsekvens, at der her er tale om nedskæringer, det håber jeg ministeren vil bekræfte, og at disse nedskæringer er foretaget på baggrund af en finansministeriel beslutning, efter at man har ladet et firma undersøge sagen, og at man i øvrigt ikke har fulgt alle de anvisninger, der sådan set er anvist i den undersøgelse.
Det håber jeg ministeren kan bekræfte.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-11:
Jeg må i hvert fald sige, at det jo ikke er hver dag, man som minister får kritik for, at vi prøver at effektivisere og udnytte pengene bedre.
Det er måske for meget forlangt, men jeg kunne godt sådan i mine lyse stunder have lyst til at forestille mig, at nogle måske også ville rose Fiskeridirektoratet for simpelt hen at blive dygtigere, mere visionær og mere effektiv med hensyn til at bruge de penge, skatteyderne betaler til det.
Det synes jeg jo er i orden.
F.eks. har man fundet ud af, at man synes, kontorerne er for store, så der skal ikke være færre, men de skal være lidt mindre.
Hvis de nu kan nøjes med lidt mindre, hvorfor er det så helt forkert?
Jeg er kommet til at rose dem for det og har sagt, at det synes jeg er godt, det er da rettidig omhu.
Det ville mange andre steder virkelig være noget, man ville rose folk for.
Lad os så se, når vi har set hele analysen, hvordan den er, og så kan vi tage debatten igen.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-11:
Jeg er også stolt af, at Fiskeridirektoratet kan løse de opgaver, der skal løses.
Jeg skal senere gå lidt mere i dybden med, om jeg synes, det er fornuftigt, at man på den her måde pålægger Fiskeridirektoratet at lave noget, hvor man faktisk kan tale om, at det i virkeligheden er et finansministerielt krav, man her har stillet op, og at man i øvrigt gør det på baggrund af en analyse.
Jeg ved ikke, hvor meget, man har været draget ind i den analyse fra Fiskeridirektoratets side, men jeg kunne tænke mig, at det var meget lidt.
Ligesom det er for alle andre parter, er det sådan noget overordnet noget, man sætter i værk, og så kan man bagefter sige: Nu har I konsekvensen af det her.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-11:
Jeg må jo helt klart understrege, at man ikke kan lave en undersøgelse af Fiskeridirektoratet og deres effektiviseringsmuligheder uden at inddrage Fiskeridirektoratet.
Det kan jo ikke lade sig gøre.
Og det er sådan, at når man laver sådan en rapport, så sender man den også til udtalelse, så man kan kommentere resultaterne.
Den står jeg fuldstændig inde for, og det skal ikke tørres af på nogle andre ministre, så de lige pludselig skal have det her problem.
Jeg mener, og det står jeg fuldstændig inde for, at det også kan gennemføres, og derfor er vi i gang med det.
Så ser vi, hvordan det kommer til at virke, og så må vi vende tilbage, når vi har set det.
Men et serviceeftersyn er altså meget brugt og en god ting.
Bjarne Laustsen (S), 2006-10-11:
Det er lidt forunderligt, at ministeren siger, at det er klogt at inddrage forskellige folk.
Men ja, jeg kan kun bekræfte, at sådan er det.
I den her sag optræder ministeren som embedsmand, måske endda en af de bedre af slagsen.
Der må da være en politisk holdning bagved.
Det må da også være et spørgsmål om, om der er noget at komme efter.
For vi har oplevet stribevis af sager, hvor der har været tale om grå og sorte fisk og alt muligt andet.
Det vil sige, og jeg tror også, ministeren har sagt det masser af gange ude på fiskerigeneralforsamlingerne, at her er et område, hvor vi skal sørge for, at de lovlydige, der passer deres dont med fiskeri osv., ikke får en unfair konkurrence, fordi der er nogen, der snyder på vægten.
Jeg tror jeg også, at ministeren og regeringen står sig bedst ved, når man skal tale fiskeriets sag i Bruxelles, at vi har orden i tingene herhjemme.
Det har været et væsentligt punkt, og vi siger: Vi har orden i sagerne, og vi har gjort anmærkninger over for de andre lande om, at de ikke investerer i kontrollen på samme måde, som vi gør for danske fiskeriprodukter.
I sidste uge havde vi sagen omkring Redningsrådet, der ikke var enig med ministeren i besparelserne på fiskerikontrollen.
Så det er et spørgsmål om, hvem der egentlig har rådgivet ministeren i den her sag.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-11:
Det er jo meget enkelt, for det er besluttet af regeringen, at man skulle iværksætte det arbejde, og det man har hyret nogle folk til.
De har så været i kontakt med Fiskeridirektoratet, og der har de fundet frem til nogle anbefalinger.
Det er nogle af dem, vi er ved at gennemføre, og det synes jeg lyder ganske fornuftigt.
Jeg synes, vi først skal vente og se, hvordan det kommer til at virke, og så kan vi jo kommentere det til den tid.
De forventer selvfølgelig, at vi kan gennemføre den kontrol, der er nødvendig.
Jeg fortæller også gerne Bruxelles, at vi er dygtige i Danmark, men det tror jeg nu også at de selv ved.
Jeg vil kun sige til det her med, at vi ikke kunne gennemføre den ene del af besparelsen, som hr. Bjarne Laustsen spurgte til sidste onsdag, at den risikoanalyse afsluttes i midten af 2007, og det er klart, at vi venter og gennemfører reduktioner på et andet område, bl.a. opsparede midler, som vi tager af, indtil vi kommer derhen.
Må jeg ikke bare sige, at man skal huske, at fiskerikontrollen er en lille del af beredskabet, og hr. Bjarne Laustsen er jo nødt til at forstå, at hvis man kun laver effektiviseringer på den del af fiskerikontrollen, som har med kontrol at gøre, så behøver man ikke at regne længe for at finde ud af, hvem det så er, der får pengene.
Derfor er jeg bare nødt til at sige: Vi får den risikoanalyse, og den kommer her i midten af 2007.
Så forholder vi os til den og hører, hvad Redningsrådet siger til den tid, og så tager vi den derfra.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-11:
Det vil altså sige, der så spares mere andre steder.
Det er jo et godt svar at få.
Ministeren talte om, at Fiskeridirektoratet havde været involveret i analyseundersøgelsen, og så lyder det jo endnu mere mærkeligt, at man er i den situation, at man ikke kan følge alle de anbefalinger, der sådan set ligger i oplægget.
Men det er der nok en forklaring på.
Mit spørgsmål går nu på, hvordan personalet, der berøres af det her, har været inddraget i processen.
Der tales jo meget om – og vi oplever det samme både på skatte- og forbrugerområdet – at den nedsættelse, der er, har ført til forringelser og har også medført store konsekvenser.
Det kan jo godt være, at det er, fordi man ikke har haft personalet inddraget.
Nu vil jeg gerne vide: Har man haft personalet inddraget her?
Har man haft inddraget de berørte fiskere og de berørte borgmestre i de områder, hvor man har sine geografiske placeringer?
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-11:
Jeg vil gerne starte med at sige, at nu forstår jeg sådan lidt mere, hvorfor det her kan blive et problem, fordi hvis hr. Ole Vagn Christensen nu også kan se problemer i, at vi bruger opsparede midler til at dække en besparelse, er der jo ingen grænser længere.
Jeg troede sådan set, at de fleste ville sige, at hvis det er opsparede midler, går det da an, hvis man kan få lov at bruge dem til besparelser.
Det er ikke tit, man er så heldig at få lov til det.
Det er tit, man skal gøre noget andet.
Men når det nu en enkelt gang lykkes, kunne man så ikke glæde sig over det.
Det er da i hvert fald godt for personalet, som jeg jo også forstår, hr. Ole Vagn Christensen kerer sig om.
Det gør jeg også.
Det er faktisk altid det værste i en effektiviseringsrunde, nemlig at man i den situation skal sige farvel til nogle, for man ved, de er dygtige, engagerede, og det betyder meget for dem.
Så jeg ved, hvis der er noget, der har berørt Fiskeridirektoratet og også mig selv, så er det, når man skal sige farvel til folk.
Men det er det selvfølgelig alle steder, når man skal gøre det.
Så vi er ingen undtagelse.
Men jeg vil gerne sige, at så vidt jeg er orienteret, har personalet været inddraget i det.
De har gennem deres personalerepræsentant osv. fået indflydelse på, hvordan og hvorledes tingene er foregået.
Men derfra og til at tro, at man har løst det problem, er et stykke vej.
Det er en meget, meget alvorlig ting, når nogle mennesker pludselig mister deres arbejde, og det har højeste prioritet for os.
Derfor vil jeg også benytte lejligheden til at rose den måde, som Fiskeridirektoratet har håndteret sagen på, for de har virkelig inddraget medarbejderne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-11:
»Vil ministeren på baggrund af CASA’s nye rapport, »Flygtninge på starthjælp«, redegøre for, om hun mener, at starthjælpen er et rimeligt leveniveau for de berørte, og hvor lang en periode hun mener det er rimeligt at mennesker skal leve på starthjælpsniveau?«
Den nylig udkomne rapport fra CASA om flygtninge på starthjælp er jo uhyggelig læsning – uhyggelig forstået på den måde, at den dokumenterer, at flere tusinde mennesker i dette land lever på et niveau, som ifølge de offentlige myndigheder selv ligger et godt stykke under, hvad man kalder en beskeden levefod, eller på dansk: De lever i fattigdom.
Rapporten dokumenterer også, at en stor del af de mennesker faktisk lever på den urimelig lave starthjælp i årevis.
I mere end 2 år har over halvdelen af dem levet på det niveau, og derfor er mit spørgsmål til ministeren, om ministeren mener, at det leveniveau kan betegnes som et rimeligt leveniveau, og om det er rimeligt, at folk i så lang tid lever på det meget lave leveniveau.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Det er væsentligt for regeringen, at ingen mennesker låses fast i vores kontanthjælpssystem.
Det fremgår af regeringsgrundlaget fra 2001.
Før starthjælpen blev indført, skulle et ægtepar tjene i nærheden af 25.000 kr. om måneden før skat, før det kunne betale sig for den ene at få et arbejde.
Mange familier, hvor begge ægtefæller var på kontanthjælp, var derfor fastlåst i kontanthjælpssystemet.
Starthjælpen er rimelig, og man kan godt leve af den.
Før indførelsen af starthjælpen var den danske kontanthjælpsydelse en af de absolut højeste ydelser i Europa, og derfor var Danmark også et af de lande, hvor det – hvis man én gang var kommet i ydelsessystemet – bedre kunne betale sig at blive her end at gå i arbejde og tjene sin egen løn.
Starthjælpen er på omtrent samme niveau, som kontanthjælpsydelsen er i flere europæiske lande, og her har den et niveau, man kan leve for.
Målet kan jo aldrig være at være på starthjælp i et bestemt antal år, målet er at komme i beskæftigelse, og CASA’s rapport viser, at de adspurgte sagsbehandlere vurderer, at to ud af tre flygtninge på starthjælp har gode eller nogenlunde muligheder for at blive selvforsørgende.
Det giver et klart billede af, at en stor del af flygtningene kan komme i beskæftigelse, hvis kommunerne formår at hjælpe de pågældende det sidste stykke vej mod arbejdsmarkedet.
Så synes jeg, at der er en ting i CASA’s undersøgelse, som ikke rigtig er kommet frem.
CASA’s undersøgelse viser nemlig også, at i to af de udspurgte kommuner har de været i stand til at skaffe en stor del af starthjælpsmodtagerne i ordinært arbejde.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-11:
Jeg forstår på ministerens besvarelse, at ministeren mener, det er et rimeligt leveniveau, når man f.eks. som enlig uden børn har ca. halvdelen af det beløb, SKAT definerer som den nedre grænse for, hvornår man kan tillade sig at inddrive gæld fra folk, til rådighed.
Halvdelen af det beløb er altså et rimeligt niveau.
Er det den måde, mennesker skal leve på i Danmark?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Det afgørende er, at vi får folk i beskæftigelse, og senest har DA’s blad Agenda lavet en analyse, som viser, at vi er blevet langt bedre til at få flygtninge i beskæftigelse.
I 1999 var det sådan, hvis vi tager de irakere, der var kommet til landet, at kun 3 pct. af dem var kommet i beskæftigelse efter 3 års ophold i Danmark.
Der skete et kæmpe spring frem til 2005, hvor vi var kommet op på 30 pct., og det er da et resultat, der er til at tage og føle på.
Hvis man læser en række kommentarer, bl.a. af Mehmet Necef, som er lektor ved Center for Mellemøststudier på Syddansk Universitet, mener han, at det for det første klart skyldes vores konjunkturer, – og at integrationsindsatsen i form af starthjælp, flere krav og aktivering for det andet har haft en positiv effekt.
Vi er blevet meget bedre til at få udlændinge og flygtninge, der kommer til Danmark, i beskæftigelse, og det må da være det, der er målet i stedet for at fastholde folk på passiv forsørgelse.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-11:
Spørgsmålet om arbejde kommer vi tilbage til under det næste spørgsmål, og det er jo i og for sig heller ikke det, vi snakker om her.
Her snakker vi om de mennesker, der er fastholdt på starthjælp.
Vi snakker ikke om målsætninger, vi snakker om realiteter.
Vi snakker om de mennesker, som i årevis lever på starthjælp, og som har et så lille rådighedsbeløb, at de ikke har flere penge, når de når frem til den 20. i måneden.
De mennesker har kun kræfter til at tænke på, hvordan de skaffer mad, og hvordan de skaffer tøj til deres børn, og det er dem, vi snakker om nu.
Under næste spørgsmål vender vi tilbage til den såkaldte succes, som ikke er der, med hensyn til at skaffe flygtninge i arbejde.
Derfor vil jeg bare endnu en gang bede ministeren om at svare på: Er det rimeligt, at man skal leve på et niveau, der ligger langt under, hvad myndighederne selv definerer som det laveste niveau i tilfælde af f.eks. gældsinddrivelse – altså et niveau, hvor selv myndighederne normalt ville sige: Vi ville aldrig nogen sinde inddrive gæld her, for det ville bringe folk ned under den grænse, vi har sat for, hvad der er rimeligt at leve for?
Er ministeren så uenig i det, at ministeren mener, det er rimeligt at skulle leve for helt ned til halvdelen af det beløb?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
Helt tilbage i 2001 skrev Forbrugerinformation i en pressemeddelelse, at CASA bruger Forbrugerinformations husholdningsbudget til at definere et basisleveniveau.
CASA præsenterede det dengang under overskriften »Ulighed og fattigdom«, men sådan kan og skal budgettet ikke bruges.
Det er ikke et skrabet budget, og det er heller ikke budgettet for et liv i sus og dus.
Det er netop et standardbudget og kan derfor ikke tolkes sådan, at et lavere budget er udtryk for en urimelig levestandard.
Der er mange måder at gøre hverdagen billigere på: systematiske indkøb, at undgå impulskøb, at gå efter tilbud osv.
Men det afgørende er, at det handler om at få folk i beskæftigelse.
Det er afgørende, at det skal kunne betale sig at arbejde, og ja, starthjælpen har et rimeligt niveau.
Jamen i regeringen laver vi altså ikke uanstændig lovgivning.
Starthjælpen har virket, og jeg ved ikke, hvad det er, oppositionspartierne ønsker.
Skal vi tilbage til de gamle tider, hvor flygtninge og udlændinge, der kom til Danmark, i langt højere grad blev fastholdt i passiv forsørgelse?
Er det det, oppositionen gerne vil?
Vi vil gerne lave en pakke, som kan sikre, at vi får folk i beskæftigelse, så de hurtigst muligt bliver selvforsørgende.
Et af elementerne er starthjælpen, fordi vi ved, at den virker.
Fremadrettet skal vi nå frem til en meget højere beskæftigelsesgrad, når det gælder flygtninge og indvandrere i Danmark, men vi er faktisk allerede nået et godt skridt den vej.
Regeringens politik virker, og derfor har vi sådan set tænkt os at holde fast i den.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-10-11:
»Kan ministeren oplyse, om hun finder det acceptabelt, at asylbørn og deres familier ofte flyttes rundt mellem forskellige asylcentre?«
Skriftlig begrundelse
En ny SFI-rapport dokumenterer, at 20 tilfældigt udvalgte familier i gennemsnit blev flyttet 6,3 gange mellem forskellige asylcentre.
Børn på asylcentre lever dermed et liv med mange ændringer af sammensætningen af mennesker, de er sammen med i dagliglivet.
Tilværelsen er præget af, at mange familier flytter fra det ene asylcenter til det andet.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-11:
De, der får asyl i dag, får en rimelig hurtig sagsbehandling og kommer så ud i det danske samfund – og der er én flytning fra et modtagecenter til et opholdscenter.
Og hvis man så får sit asyl, bliver man flyttet ud i kommunen fra opholdscenteret.
Spørgeren har i begrundelsen for spørgsmålet henvist til den rapport om vilkårene for børn på asylcentre, som Socialforskningsinstituttet offentliggjorde den 2. oktober 2006.
Af rapporten fremgår det, at en manuel gennemgang af 20 sager viser, at familierne i de 20 sager er flyttet i gennemsnit godt 6 gange mellem forskellige centre.
Jeg vil gerne starte med at sige, at regeringen ikke har noget ønske om, at familier skal flyttes ofte mellem asylcentrene, og heldigvis er det anførte antal på godt seks flytninger næppe heller repræsentativt for alle børnefamilier på centrene.
Et antal flytninger kan ikke helt undgås, men er der tale om familier, der respekterer et afslag på asyl og medvirker til udsendelse, kan antallet af flytninger ofte begrænses til en flytning fra modtagecenter til opholdscenter.
Vil familien imidlertid ikke medvirke til hjemsendelse efter et afslag, bliver den endvidere flyttet til et udsendelsescenter.
Er der tale om afviste asylansøgere, der ikke medvirker til deres udrejse og har opholdt sig længe i Danmark, kan familierne have oplevet effekten af et kraftigt fald i antallet af asylansøgere, der kommer til landet.
Dette fald har medført, at der siden begyndelsen af 2002 er lukket 49 asylcentre over hele landet, og lukningen af alle de centre har naturligvis medført, at en del asylansøgere har måttet flyttes til andre centre.
Jeg er enig i, at flytninger af asylansøgere bør begrænses til det absolut nødvendige; men som jeg har skitseret, kan flytninger ikke helt undgås.
Lotte Bundsgaard (S), 2006-10-11:
Når ministeren nu mener, at det er så nemt, vil jeg godt høre, om ministeren vil give en garanti for, at de, som får asyl i det danske samfund, ikke bliver flyttet, så vi ikke oplever børn, hvis forældre har fået asyl i det danske samfund eller humanitær opholdstilladelse – altså skal integreres i det danske samfund – der er blevet flyttet rundt mellem centrene.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-10-11:
Det undrer mig meget, at den begrundelse, som ministeren giver som årsag til det med flytning, stadig væk ikke er med som konklusion i rapporten.
Men det kunne jo være, at jeg så kunne spørge til et andet område.
Der står her, at man påtænker i forbindelse med de 37 mio. kr., som vi diskuterede i foråret, at alle operatører forbedrer boligforholdene.
Så vidt jeg har hørt ministeren orientere om her i Tinget, har det været noget med udendørsarealer, det har været noget med fritidsaktiviteter, det har været noget med noget undervisning.
Men med hensyn til et af de punkter, som vi påpeger i rapporten her, nemlig boligforholdene, siger operatørerne, at de påtænker at forbedre dem.
Derudover vil jeg godt lige spørge: Vi ved jo, at en række af dem, som er afviste asylansøgere, som konsekvens af et langt ophold på deres centre får humanitær opholdstilladelse.
Er det ikke vores forpligtelse – og sådan set lige meget om børnene rejser hjem, eller om de er her – at skabe så gode muligheder som muligt for dem for at kunne klare sig i deres videre tilværelse, om det så skal foregå i Irak, eller om det skal foregå i Danmark som konsekvens af en humanitær opholdstilladelse?