runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Mener hr. Svend Erik Hovmand virkelig det?
Jeg må sige med det samme, at regeringen ikke har som et særskilt punkt på lovprogrammet at genere Lolland; det har vi altså ikke.
Det er klart, at vi er i en situation - og det vil jeg gerne vedstå, som jeg også gjorde det over for fru Bodil Thrane før - hvor vi er nødt til at sørge for, at det her land ikke bliver presset af de internationale finansielle spekulanter, og hvor vi skal holde styr på økonomien.
Derfor vedstår jeg gerne, at der er nogle beslutninger, der ikke er lette at træffe, men som er nødvendige, at der er visse trafikinvesteringer, som må vente lidt.
Det går ud over hr. Svend Erik Hovmands område, det går ud over fru Bodil Thranes område, og det går såmænd også ud over andre områder - jeg nævnte et eksempel for et øjeblik siden.
Så vi har ikke på programmet at genere Lolland.
Vi har noget andet i forhold til Lolland.
Vi har nemlig en række samarbejdsfelter, som vi har været igennem over årene.
Hvis vi endelig skal gøre det op, mener jeg faktisk, at vi konkret, når det gælder hele uddannelsesfeltet, når det gælder en række erhvervsinitiativer via Erhvervsministeriet, når det gælder Lollands geopolitiske placering i forhold til Østersøområdet, har et perspektiv foran os, som er fornuftigt, og som jeg gerne samarbejder om.
Jeg synes, at justitsministeren fortjener anerkendelse for sit arbejde.
Justitsministeren har reageret konsekvent, hver gang der forelå en ny situation.
Hvis der forelå nye oplysninger, har justitsministeren reageret både i forhold til regeringen og i forhold til Folketinget.
Det skal han ikke have kritik
Så lad mig sige til hr. Søren Søndergaard: Lad os nu tage tingene i den rigtige rækkefølge.
Lad os tage den debat på torsdag, lad os få skrevet historien.
Jeg kom før med en lille opfordring til SF, og den vil jeg da gerne gentage over for hr. Søren Søndergaard og hans parti, Enhedslisten, og hvad der nu måtte være af historie tilbage i tiden: Det ville være utrolig befriende, hvis hr. Søren Søndergaard og hr. Søren Søndergaards forskellige partigrupperinger også tilbage i årene - og tilsvarende selvfølgelig også fra højresiden i Folketinget - ville sige: Bravo, lad os lægge tingene frem, så vi kan få skrevet
historien
Det kan man jo selv bidrage til, vil jeg gerne gøre hr. Søren Søndergaard opmærksom på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Aage Jensby (V), 1998-11-04:
Ligesom fru Bodil Thrane kommer fra Nordjylland, så gør jeg det jo også, og derfor må statsministeren bære over med os, hvis det føles, som om vi kæmper lidt for Nordjylland; men det gør vi jo altså, og det er også det, vi er valgt til.
Det, vi føler, er, at der sker en skævvridning, forstået på den måde at Nordjylland går glip af en række ting, som vi kunne ønske os oppe i den betrængte landsdel.
Jeg så senest en oversigt over, hvorledes man skævvrider de økonomiske midler, som man tildeler universiteterne, nemlig på den måde, at Københavnsområdet får betydelig mere på bekostning af AUC.
Dette er bare et andet eksempel, fru Bodil Thrane har nævnt nogle andre, og derfor er det, at jeg spørger, om statsministeren som øverste regeringschef vil love os, at man virkelig vil have opmærksomheden rettet mod, at der ikke sker en sådan skævvridning til skade for Nordjylland.
Det er det, der er vores budskab.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-04:
Jeg vil da godt starte med at sige tak til statsministeren, fordi statsministeren nu for anden uge i træk stiller sig til rådighed for spørgsmål her fra folketingsmedlemmerne. Og det i en situation, hvor statsministeren beviseligt har travlt med mange gøremål og også skal udtale sig om mange ting.
F.eks. fik statsministeren bestilt tid i fjernsynet i torsdags for at fortælle offentligheden, at nu havde han taget initiativ til en åbning af AIC's arkiver, og i den forbindelse opfordrede han andre partier til en tilsvarende åbenhed, som det hed.
Statsministeren var nemlig træt af hykleriet.
Det lød jo godt.
Jeg blev helt opstemt af at høre det.
Men da jeg fik tænkt nærmere efter, er det, jeg godt vil spørge statsministeren om, hvordan det egentlig er gået med åbenheden omkring AIC-arkiverne.
Hvad mener statsministeren præcis med, at han vil opfordre andre partier og organisationer til samme åbenhed, og er det også et tilsagn om at åbne Socialdemokratiets arkiver for offentligheden?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Det sidste tilsagn er jo allerede givet.
Jeg offentliggjorde et lille brev til den daglige leder af AIC og ABA, Arbejderbevægelsens Bibliotek og Arkiv, og det brev taler for sig selv.
AIC's arkiver bliver nu lagt frem for en gruppe af forskere, og, vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, ikke en gruppe af forskere, som regeringen eller Socialdemokratiet har udpeget, men en gruppe af forskere, som Samfundsvidenskabeligt Forskningsråd og Humanistisk Forskningsråd i fællesskab, foreslår vi, udpeger. Hvad sker der så i sagen nu?
Ja, der sker det, at hr. Henning Grelle inden ret længe, hvis jeg har forstået det ret, vil korrespondere med de to forskningsråd, og man kan lige nå fra hr. Søren Søndergaards parti også at få sit eget arkiv med.
Så skal vi gerne tage det med ind også og holde et fællesmøde, hvor SF's arkiv, DKP's arkiv, hr. Søren Søndergaards arkiv og andre arkiver i fællesskab kan blive puljet, og så skal vi nok få skrevet den rigtige, dækkende historie.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-04:
Det var netop det, der undrede mig, for enhver, der ved bare den mindste smule om denne sag, ved jo, at SF's arkiv er fuldstændig tilgængeligt.
ved jo, at DKP's arkiv er fuldstændig tilgængeligt - det ligger i øvrigt inde på ABA - og enhver, der vil have adgang til Enhedslistens arkiv, kan henvende sig i Studiestræde nr. 24, og så kan de gå ind og tage hvert eneste papir, de ønsker, ud af det arkiv. Så var det ikke lidt flot af statsministeren at tilbyde
en åbning af AIC's arkiv, som jo ikke er Socialdemokratiets arkiv; det er i hvert fald fagbevægelsens medlemmer, der har betalt det, skal statsministeren lige huske på.
Er det ikke lidt flot at tilbyde en åbning af AIC's arkiv og så som modydelse kræve, at nogle arkiver, der i forvejen er fuldstændig åbne, skal åbnes?
Der er altså åbenhed omkring de tre nævnte arkiver, vil jeg sige til statsministeren, og det bliver der forhåbentlig også omkring AIC's.
Og så er spørgsmålet bare: Hvad med Socialdemokratiets arkiv?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Jamen det er jo en herlig dag.
Ingen problemer, kan jeg sige til hr. Søren Søndergaard.
Jeg vil korrespondere med hr. Grelle og sige, at jeg i dag har fået tilsagn fra hr. Søren Søndergaard og samtlige andre fra den side af det danske Folketing - jeg har ikke rigtig hørt noget fra den anden side endnu, men det kommer vel - sådan at vi kan få alt belyst og alle arkiver kan blive lagt frem.
Det synes jeg er herligt, og det tror jeg også at forskerne vil blive glade for, så lad os få det arbejde i gang snarest belejligt.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-11-04:
Denne sag har været lidt underlig.
Jeg skulle have været i fjernsynet sidste torsdag i en debat med fru Dorte Bennedsen om efterretningssagen.
Klokken halv syv blev jeg kontaktet af tv med den besked, at det var aflyst, fordi statsministeren havde en kæmpemæssig nyhed, der skulle præsenteres i fjernsynet i stedet for.
O.k., jeg kan godt forstå prioriteringen på den måde, men nyheden var jo så, viste det sig, at nu vil statsministeren give tilladelse til, at AIC's arkiver skal åbnes.
Som hr. Søren Søndergaard har sagt, er der sådan set begrænset med nyhed i det.
Men jeg vil spørge statsministeren, om der ikke ligger noget paradoksalt i, at den praktiske konsekvens af statsministerens melding er, at nu har ABA reelt lukket arkiverne for alle andre end de forskere, der skal i gang med dem.
Det vil sige, at konsekvensen er blevet det modsatte af den åbenhed, som statsministeren gav løfte om forrige torsdag.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Nej, det er nu ikke rigtigt.
Nu må vi jo heller ikke gøre livet mere besværligt, end det er.
Det, som jeg har sagt, er:
Nu er opgaven jo heldigvis i dag blevet lidt større, end den var i går, for nu forstår jeg
, at alle vil være med på det hold, som AIC og Socialdemokratiet har lagt frem.
Det synes jeg er fint.
Lad nu forskerne komme i gang med deres arbejde.
Med hensyn til det daglige journalistarbejde og pressens arbejde i øvrigt
har jeg også sagt så sent som i går, jeg tror endda, det var på mit pressemøde, at det finder vi nogle praktiske løsninger på, men det må gå for sig i den rigtige rækkefølge.
Først må vi have forskningsarbejdet i gang, og så må vi finde de praktiske løsninger på det andet.
En lille indskudt bemærkning: Jeg fik ikke understreget før i mit svar til hr. Svend Erik Hovmand, at socialministeren, arbejdsministeren og indenrigsministeren faktisk er i sving med at overveje, hvad man kan gøre i forhold til Lollands situation som opfølgning på det, jeg nævnte lige før.
Så der holdes en række arbejder i sving lige nu, og vi kommer forhåbentlig tilbage til spørgsmålet.
I forhold til hr. Jensby forstår jeg meget, meget vel hr. Jensbys optagethed af Nordjylland, som jeg deler.
Jeg har desværre i dag ikke mulighed for at svare hr. Jensby konkret.
Jeg kan bekræfte, at AUC gør et overordentlig kvalificeret stykke arbejde - både på forskningssiden og på undervisningssiden.
Jeg er ligesom hr. Jensby dybt optaget af, at den del af vores land også kan fastholde en positiv udvikling, og jeg er meget opmærksom på, at arbejdsløshedssituationen i Nordjylland er over landsgennemsnittet, og at vi derfor i vores måde at håndtere tingene på skal gøre, hvad vi kan for at også tilgodese den egn inden for de økonomiske begrænsninger, vi nu engang har. Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-04:
Man kan jo ikke lade være med at tænke på, hvad vi var blevet sparet for, hvis regeringen med statsministeren i spidsen allerede i marts måned havde igangsat den undersøgelse, som der lægges op til nu.
Vi var blevet sparet for en PET-chef, som sendte sin minister i byen med lodrette usandheder, som blev fremlagt for Folketinget.
Vi var blevet sparet for afsløringerne, som vi har set omkring den hemmelige tjeneste, at den hemmelige tjeneste har overtrådt regeringserklæringen, eller at der i hvert fald har været instrukser, der tyder på, at man har overtrådt regeringserklæringen.
Vi ville også været blevet sparet for oplysningerne på den måde, som de er kommet frem, om overvejelser - i hvert fald i dele af den hemmelige tjeneste - om at aflytte Rigspolitiets rejsehold.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvis vi nu tager landets interesser som udgangspunkt, ville det så ikke være en fordel, at vi sparede Forsvarets Efterretningstjeneste for den samme tur, at vi prøvede at overveje, hvordan vi undgår, at Forsvarets Efterretningstjeneste nu skal igennem nøjagtig det samme, som Politiets Efterretningstjeneste har været igennem, og at vi i stedet for først som sidst laver en grundig, saglig og udbygget undersøgelse af emnet?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Hr. Jensby må tilgive mig, men jeg har ikke haft lejlighed til i dag at gøre mig bekendt med undersøgelsen fra 1977 og kan derfor desværre ikke kommentere den, men jeg vil selvfølgelig benytte lejligheden til at følge op på hr. Jensbys litterære henvisninger, som jeg absolut synes er relevante også i dette spørgsmål her.
Jeg skal derfor i dag begrænse mig til at sige, at jeg synes, det er væsentligt, at det element, hr. Jensby her nævner, også bliver inddraget i debatten på torsdag, og jeg synes, at de tilkendegivelser, der er kommet i dag, tyder på, at vi kan finde en fornuftig løsning på tingene, sådan at vi kan få skrevet den historie, der måtte mangle, men at vi samtidig gør det under betryggende former, så hensynet til landets interesser, sikkerhed udadtil og indadtil, også er varetaget.
Vi er nødt til også at tænke i den bane, at det her lands interesser forudsætter, at vi har velfungerende efterretningstjenester, både forsvarets og politiets.
Svend Aage Jensby (V), 1998-11-04:
Jeg vil sige, at jeg er glad for statsministerens tilkendegivelse om, at vi i det spørgsmål, vi her diskuterer, også skal tænke på fremtiden.
Så vil jeg spørge statsministeren, om ikke statsministeren er enig med mig i, at der i 1977 blev afsluttet en kommissionsundersøgelse under ledelse af daværende landsdommer Frank Poulsen, som konkluderede, at der ikke dengang var fundet grundlag for at kritisere FE.
Og det var altså næsten 10 år efter regeringserklæringen fra 1968, at denne konklusion blev draget.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-04:
Kristeligt Folkeparti anser det foreliggende lovforslag for at være et særdeles vigtigt lovforslag.
Af gode grunde har vi ikke deltaget i de øvrige behandlinger i Folketingssalen af det lovforslag, som nu er blevet genfremsat.
Jeg vil også understrege det, som den forrige ordfører var inde på: at det på det her område er vigtigt at have så bredt et flertal som overhovedet muligt, et flertal, som kan være enigt om de overordnede linjer i forslaget. Jeg skal ved denne lejlighed koncentrere mig om at give nogle meldinger om de ting, som har været særligt diskuteret i relation til lovforslaget.
For det første vil jeg tilkendegive, at vi fra Kristeligt Folkepartis side er af den opfattelse, at både regeringen og Folketinget skal kunne tage initiativ til at nedsætte undersøgelseskommissioner.
For det andet: Når det gælder spørgsmålet om undersøgelseskommissioners åbenhed kontra lukkethed, er vi tilhængere af åbenhed i arbejdet, men altså også med mulighed for, at dørene kan lukkes.
Man kan jo sige, at vi så går ind
for delvis åbenhed i kommissionsarbejdet.
For det tredje: Med hensyn til dommeres deltagelse i undersøgelseskommissioner har vi forståelse for dem, der måske af mere principielle synspunkter fremdrager, at det kan være problematisk at have dommere som medlemmer af undersøgelseskommissioner.
Det er det ene synspunkt.
Det andet synspunkt er så, at dommere helt åbenbart har visse kvalifikationer med hensyn til at tilvejebringe det fornødne grundlag i forbindelse med det, der skal undersøges.
Og det betyder altså, når vi afvejer de to hensyn i forhold til hinanden, at vi mener, at det skal være muligt at udnævne dommere til medlemmer af undersøgelseskommissioner.
For det fjerde vil jeg nævne, at vi selvfølgelig også tillægger retssikkerheden for de afhørte personer stor betydning.
Men jeg mener, at det også fremgår af lovforslaget i denne sammenhæng, at det i høj grad netop tager sigte mod at give afhørte personer så stor en retssikkerhed som overhovedet muligt.
På den baggrund kan jeg fra Kristeligt Folkepartis side tilsige vores positive deltagelse i udvalgsbehandlingen
, idet vi også meget gerne ser, at lovforslaget kan finde sin endelige form og blive vedtaget af Tinget i denne folketingssamling.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-11-04:
I den seneste tid er der kommet et stigende pres for, at også Forsvarets Efterretningstjeneste skal inddrages i den uvildige undersøgelse af efterretningsvæsenet, som regeringen har foreslået.
Venstrefløjen har ment det hele tiden.
Jeg ved, at De Radikale i regeringen har ment det og mener det.
Nu senest i dag kan vi se, at også formanden for LO, Hans Jensen, mener, at vi skal have en gennemgribende undersøgelse af efterretningsvæsenet, som også inddrager Forsvarets Efterretningstjeneste.
I et meget klogt indlæg i dagbladet Aktuelt i dag skriver Hans Jensen, at nu skal vi have sandheden frem omkring de her ting.
Vi kan ikke være tjent med, at der kommer alle mulige påstande frem i debatten, og skal sandheden frem, så forudsætter det, at man gennemfører en undersøgelse efter den norske model, hvor der ikke var begrænsninger på nogen måde i mulighederne for at få oplysninger frem.
Det foreslog Hans Jensen, og det betyder så også efter hans mening, at Forsvarets Efterretningstjeneste
Jeg vil gerne spørge statsministeren: Vil han godt skære igennem i debatten og give tilsagn om, at nu bliver hver en sten vendt, nu kommer sandheden frem, således at vi virkelig får den undersøgelse, der er brug for omkring Efterretningstjenesten?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Ja, der er jo mange, der har mange meninger om den sag, også uden for Folketinget.
Jeg skal bare for god ordens skyld understrege, at det er Folketinget, der afgør sagen. Med hensyn til Forsvarets Efterretningstjeneste er det jo, som forsvarsministeren har sagt det: Nu sætter vi denne auditørundersøgelse i gang, og auditørundersøgelsens resultat vil vi så vurdere.
Den vil komme til debat, og den vil der blive taget stilling til. Jeg ser i øvrigt ikke nogen modstrid imellem det principielle syn, som der her refereres til, når det gælder Hans Jensen, og den undersøgelse, den tilgang, som justitsministeren har lagt op til i forhold til Folketingets partier.
Nu er der jo første behandling af regeringens forslag på torsdag, og der synes jeg, jeg vil opfordre alle til at deltage i debatten, så vi kan nå frem til en kortlægning, sådan som vi alle sammen har ønske om.
Jeg vil gerne sige, at jeg har fra starten, som justitsministeren har sagt det, givet tilsagn om, at enhver sten skal vendes i PET-sagen, og det er faktisk også det, den går ud på, den undersøgelseskommission, justitsministeren nu lægger op til.
Jeg ser derfor gode muligheder for, at vi kan få skrevet historien; det har vi et fælles ønske om.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-11-04:
Jeg er glad for, at statsministeren gentager her i Folketinget, at hver en sten skal vendes.
Jeg går også ud fra, at det bliver udgangspunktet, når vi skal forhandle om regeringens lovforslag efter førstebehandlingen.
Med det nuværende lovforslag kan hver en sten ikke vendes.
Men for lige at vende tilbage til spørgsmålet, som refererede til Hans Jensen, som jo ikke er nogen ligegyldig person, vel heller ikke for statsministeren og hans parti og heller ikke i forhold til sagen her: I og med at jo også dele af fagbevægelsen og arbejderbevægelsen har været inddraget i denne debat, er pointen i det jo, at Hans Jensen siger, at hvis vi skal komme videre, hvis vi skal lære af fortiden, så forudsætter det, at der ikke bliver begrænsninger.
Sagen er, at der er sket ting i PET, men der er også sket ting i Forsvarets Efterretningstjeneste.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren endnu en gang: Mener han virkelig selv, det er tilstrækkeligt, at der iværksættes en intern auditørundersøgelse af FE?
Kan det give tillid i befolkningen til, at hver en sten bliver vendt og man kan se, at det ikke bare er toppen af isbjerget, ...
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Det gælder AIC, og det gælder da forhåbentlig også andre partier, andre organisationer, både til højre og til venstre for Socialdemokratiet, og deres aktiviteter under den kolde krig.
Jeg har tidligere sagt, at jeg meget gerne vil opfordre f.eks. Danmarks Kommunistiske Parti til at fremlægge deres arkiver, deres oplysninger, deres trafik, f.eks. også kræfter til højre for Socialdemokratiet, organisationer, SF - lad os lægge tingene op på bordet, der er ikke noget at skjule, og lad os så få skrevet historien.
Lad os stå i kø for at få fremlagt alt, hvad vi måtte have af arkivmateriale fra vore partier, og lad os så få skrevet historien af kloge forskere.
Det synes jeg vil være en stor, stor lettelse.
Jeg må sige til hr. Holger K. Nielsen, at der har jo været meget hykleri i denne her sag - meget.
Og jeg synes ærlig talt, man skal huske, at det altså ikke var Socialdemokraterne, der besatte nogen i 1956.
Det var heller ikke Socialdemokraterne, der besatte nogen i 1968.
Det var Sovjetunionen, der besatte Ungarn i 1956 og Tjekkoslovakiet i 1968. Folk var rent faktisk bange på det tidspunkt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-04:
Og jeg lyttede med stor glæde til statsministeren i TV2 i går aftes, hvor statsministeren sagde, at nu skulle vi have belyst den kolde krigs tid.
Det har Venstre jo sagt hele tiden.
Men var det så ikke en god idé, vil jeg spørge statsministeren, at droppe den retlige del af det og koncentrere sig om det historiske?
Er det ikke rigtigt, hr. statsminister?
Vil statsministeren droppe den retlige del?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Jeg må sige, at jeg følger jo med stor interesse fru Birthe Rønn Hornbechs forskellige tilkendegivelser om retssamfundet,
om retsbevidstheden i Danmark
Når det nu er sådan, fru Birthe Rønn Hornbech, at justitsministeren er den daglige leder af Politiets Efterretningstjeneste og har fået overbragt et dokument, som man ikke kan læse på anden måde end den, justitsministeren har læst det på, og som efter min opfattelse næsten heller ikke kan udlægges på anden måde, end at der var en aktivitet, der blev udfoldet, som ikke var i overensstemmelse med de retningslinjer, regeringen på daværende tidspunkt, i 1968, udstak - jeg ved, at fru Birthe Rønn Hornbech og jeg har en fælles optagethed af danskernes retsbevidsthed - og man derfor har en, synes jeg, åbenlys opgave for sig: at få afklaret, om loven og lovgivningen og retningslinjerne er overtrådt eller ej, så håber jeg da meget, at fru Birthe Rønn Hornbechs parti og regeringen og et bredt flertal her i Folketinget kan sige til hinanden: Nu vil vi have afklaret, om der er nogen, der har begået ulovligheder eller ej, uanset det ligger nogle år tilbage.
Det synes jeg vi har en fælles interesse i.
Margrete Auken (SF), 1998-11-04:
Ja, jeg kan lige starte med at sige, at jeg tror, at jeg på SF's vegne kan love, at der kan alt blive stillet til rådighed, og det gør vi trygt, hvis vi får det tilbage i en mere ordnet udgave, end vi afleverer det.
Så vil jeg godt spørge statsministeren, om han ikke gør sig klart, at det er statsministerens ansvar.
Denne sag kan vi jo ikke sådan skubbe ud på alle andre.
Det er ikke alle, der vil være så beredvillige som SF.
Forsvarsministeren for eksempel har helt tydeligt sagt, at det var nallerne væk.
Hvis man spørger i Norge - og det har jeg gjort, jeg har relationer til dem, der har siddet i den norske undersøgelse - så er de ret chokeret over, at det foregår så, skal vi sige klodset, for nu ikke at sige et grimmere ord, fra den danske regerings side, at man kommer til at synke dybere og dybere ned i mosen.
Der vil komme sag på sag på sag, så det var godt af hensyn til os alle sammen, om statsministeren nu sagde: Jeg påtager mig mit ansvar.
Jeg sørger for, at det her bliver sat i værk på en måde, så ingen bagefter kan komme og sige, at det var regeringen, der prøvede at holde hånd over nogen.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-11-04:
Jeg påtager mig mit ansvar.
Jeg kender også godt de gode nordmænd.
Jeg ved, nordmændene ligesom danskerne er et sandhedssøgende folk, og det er vi også i regeringen.
Jeg vil sige til fru Margrete Auken, at jeg synes, man skal tage den debat under førstebehandlingen på torsdag, når nu justitsministeren på regeringens vegne lægger forslaget frem.
Lad os så se, om konstruktive kræfter - og jeg håber også, det dækker fru Birthe Rønn Hornbechs parti og fru Margrete Aukens og andre gode partiers - ikke kan finde ud af at få denne her sag ind i en forsknings- og en historiebane og en retlig bane.
Og jeg hørte da heller ikke SF sige, at det vil man ikke være med til - at afdække et retligt ansvar.
Det håber jeg da også vi kan mødes om på tværs af Folketingets partier.
Ja, det er vores ansvar også for fremtiden, fru Margrete Auken.
Altså, det her land er jo også i en situation, hvor vi ikke kan antage, at verden er fredelig nok til, at vi kan nedlægge vore efterretningsvæsener.
Vi skal have et fornuftigt efterretningsvæsen, der er professionelt og velfungerende både udadtil og indadtil.
Det hensyn har vi selvfølgelig også, har jeg også, og det håber jeg der er forståelse for.