Carsten Hansen (S), 2002-03-12:
Vi har under førstebehandlingen, men også undervejs, protesteret over den måde, det her omfattende lovforslag er blevet behandlet på.
Efterfølgende har vi måttet konstatere, at der også er stillet en række ændringsforslag fra ministeren, og jeg skal da afsløre, at selve ændringsforslagene stemmer vi for.
Men i et af ændringsforslagene var der en overgangsordning for vores daghøjskoler for 2003, og om den overgangsordning må jeg sige, at det er sådan en - i gåseøjne - genistreg.
Overgangsordningen fordeler ganske vist rådighedsummen for ikkeaktiverede, så de kommuner, der har daghøjskoler, modtager det, vi kan kalde bloktilskudsregulering, hvor de 60 pct. kun lander i daghøjskolekommunerne.
Til gengæld tages der ikke hensyn til kommunens indbyggertal, til deltagergrundlag.
Fordelingskriteriet er kun, hvor mange daghøjskoler kommunerne yder grundtilskud til.
Ministerens overgangsordning giver nogle usædvanlig sjove resultater, hvis man kigger på det.
Københavns Kommune vil med den nuværende fordeling af daghøjskoler få en 7-8 mio. kr. i 2003 beregnet i forhold til den samlede ramme på 92,7 mio. kr. Det svarer til 19.000-21.000 kr. pr. årselev af det, vi kan kalde statskvoten - nu bliver det teknisk, men det bliver man nødt til, hvis man skal kende substansen.
Det må da siges at være skævvridning, der vil noget.
Forklaringen er jo selvfølgelig den simple, at der i København var 37 årselever under den frie kvote i de eksisterende daghøjskoler, mens der i Skagen kun var 0,8 årselev.
Men samtidig betyder den overgangsordning, der foreslås i betænkningsudkastet, at kommunerne må gøre alt for at beholde deres daghøjskoler i 2002.
I min egen hjemkommune, Odense,
har man opsagt tre af sine daghøjskoler, men hvis man er lidt fornuftig, så lader man altså daghøjskolerne eksistere en måneds tid ind i 2003, for skæringsdatoen er 1. januar.
Så vil det betyde en forskel i tilskuddet på mellem 2 og 2,5 mio. kr., bare man venter med at opsige sine daghøjskolekontrakter.
Ja, jeg må sige, at der ikke er skygge af fornuft i den her overgangsordning.
Der er en overgangsordning i 2002, der trækker i én retning, en overgangsordning i 2003, der stritter i en helt anden retning, og så endelig i 2004 kommer man tilbage til det, man kalder normaltilstanden, som trækker i en helt tredje retning.
Man kan sige, at det trækker mest nedad.
Jeg vil appellere til, at man endnu en gang kigger på den overgangsordning, man har foreslået.
Hvis der skal laves en overgangsordning for 2003 - det kan der være meget god grund til, og det vil vi gerne være med til at støtte - og hvis man ikke vil lave refusionsmodellen, så vil det logiske være, at man i det mindste gentager overgangsordningen fra 2002.
Det vil sige, at den enkelte daghøjskole i 2003 vil få et engangsbeløb udbetalt som en andel af den samlede ramme.
Men vi må sige, at det, man foreslår her, betyder en yderligere skævvridning og betyder, at daghøjskoler og kommuner bliver kastet ud i vild panik 3 år i træk.
Kunne man ikke appellere til bare en lille smule sund fornuft hos Venstre og deres støttepartier, De Konservative og Dansk Folkeparti, i det her spørgsmål?
Det ville dog være utrolig rart, om man bare for en gangs skyld ville lytte til, hvad vi kommer med af fornuftige argumenter i forhold til det her.
Jeg takker formanden for, at den lille misforståelse, der var, blev opklaret.
Jeg er glad ved, at en ordfører for et af regeringspartierne gik på talerstolen, for det er lidt væsentligt at få diskuteret.
Og jeg vil spørge fru Helle Sjelle: Synes man, det er rimeligt, at der er en overgangsordning i 2002 på daghøjskoleområdet, en anden overgangsordning for 2003, som betyder, at Skagen får 1 mio. kr. pr. årselev på den frie kvote, mens Københavns Kommune
kun 18.000-19.000 kr.
Derudover betyder det, at hver evig eneste kommune, der kan opretholde en daghøjskole med grundtilskud bare til 1. januar 2003, kan tjene ganske mange millioner.
Odense Kommune kan tjene næsten 3 mio. kr., og så kan de i øvrigt sige dem op lige kort tid efter med grundtilskuddet.
Virker det rimeligt, at man i 2002 har en overgangsordning, i 2003 en anden, og i 2004 går vi tilbage til den normale?
Det vil sige, at på 3 år får vi tre forskellige overgangsordninger.
Jeg er enig i, at der er et behov for en overgangsordning for vores daghøjskoler, men lad os da i det mindste, hvis ikke man vil tilslutte sig refusionsprincippet, se på, om vi kan bruge den ordning for 2002.
Det er bare en lille smule sund fornuft, det er ikke ekstra udgifter, jeg appellerer til. Må jeg ikke høre De Konservatives mening om det?