runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Jeg vil først gentage, at hvis der er nogle, der gør noget i dag, som er i strid med straffeloven, så er der ikke andet for, end at så må politiet anklage, og så ligger det hos domstolen.
Der er mange afskygninger af muslimer, ligesom der er mange afskygninger af kristne; der er nogle forfærdelige muslimer, ligesom der har været og også er, synes jeg, nogle forfærdelige, der kalder sig kristne.
Men jeg synes også, det er underligt, hvis man mener, at man har en religion, som er den rigtige, og at den kun kan overleve, hvis man beskytter sig på alle måder.
Tænk nu, hvis afrikanerne havde sagt sådan for 150 år siden, så havde de ikke haft glæde f.eks. af kristendommen, hvilket nogle da har haft - ikke nødvendigvis alle.
Og det er det, som jeg synes er dumt i det her, for ét er, hvad der står her, det kan man jo nok leve med.
Der er måske ikke noget ekstremt spring i forhold til krænkelse her, men tænkningen i det, tænkningen i det!
For vel er det muslimerne, der har en lovreligion, og det har vi ikke i den kristne del af verden, men det bliver så alligevel sådan en tænkning, der går ud på, at vi har vores religion, og at det er den eneste sande - næsten.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Derfor gælder det faktisk, at ordet er dåd, og derfor skal man stå til regnskab for det.
Jeg synes altså lige, det skal understreges, at dette her jo ikke er nogen abstrakt diskussion, det er en diskussion, der handler om, at vi lever i en folkevandringstid, hvor den tredje verden bevæger sig mod den vestlige verden, og hvor de fleste i den tredje verden er muslimer, der som sådanne dyrker jihad, hellig krig.
Det vil sige, at vi i den vestlige verden også må se demokratiets ytringsfrihed og religionsfrihed truet, fordi der kommer folk ind, der i virkeligheden bruger ordet til at skabe handling i form af udryddelse, i hvert fald bekæmpelse, af dem, man anser for vantro og urene.
Derfor synes jeg altså, at det er at stille sig på et sted, hvor man i virkeligheden ikke kan stå, hvis man ikke vil se den konkrete sammenhæng, alt dette er lavet i.
Og vi må i hvert tilfælde forhindre, at de uhindret under dække af religiøs forkyndelse kan strømme ind og skabe ulykker i vores land.
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Lige først en lille korrektion: Det er Jyllands-Posten, der på et tidspunkt har karakteriseret mig som grundtvigianer, og det står jeg ved.
Jeg har også over for hr. Søren Krarup givet udtryk for, at det godt kan være, at det er forskellige dele af Grundtvig, som vi lægger vægt på.
Min Grundtvig er ikke nødvendigvis den samme som alle andres Grundtvig, og det er jo det, der er karakteristisk for nogle af de store mennesker, der har levet, de er så mangfoldige, at vi alle kan finde gode ting hos dem. Men man skal heller ikke misbruge dem ved at bruge dem i en nutid, hvor de hører hjemme i en fortid. Med hensyn til at der er nogle, der forkynder noget og siger noget og truer med noget og alt det der, jamen så brug dog de gældende regler i dag.
Jeg forstår ikke, hvorfor det skal ind i denne her forbindelse.
Hvis der er nogle, der forbryder sig mod ting og gør noget, som er forbudt i Danmark i henhold til straffeloven, jamen så brug dog de gældende regler.
Hvis de går og siger noget, som er ulovligt, jamen så er det da den eneste måde at gøre det på i stedet for at lukke grænsen - det er jo det, der er problemet i det - og lave en forhåndssindekontrol.
For det er jo så en anden ting, der også står i grundloven, og det er, at censur ingensinde må genindføres.
Det er jo simpelt hen tænkningen om, at man har lov til at sige noget sludder, og så står man til regnskab for det.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Hr. Aage Frandsen har engang præsenteret sig over for mig, kan jeg huske, som grundtvigianer, og det vil jo sige, at han formodentlig kender Grundtvigs udtryk, at ordet er dåd.
ganske abstrakt.
Vi ved godt, at når der her er advaret imod religiøse forkyndere, så er det islamiske imamer, som jo unægtelig bruger ordet på en måde, som er en trussel imod den offentlige orden.
Når der opfordres til mord på jøder, når der opfordres til at udrydde vantro, når kort sagt forkyndelsens konklusion er hellig krig, så er det ikke en meningsdebat, så er det en handling, der truer den offentlige orden.
Og så er det altså netop lovreligiøsitetens trussel imod det frie ord, der ligger i den offentlige orden.
Derfor synes jeg, hr. Aage Frandsen stiller sig på et sted, hvor han i virkeligheden ikke kan stå.
Aage Frandsen (SF), 2004-03-12:
Svaret er ubetinget ja.
Vi mener, at de også skal være omfattet af, hvad man kunne kalde et introduktionsforløb, det vil sige, at de skal forstå noget om det samfund, de kommer ind i.
Det mener vi i øvrigt er glimrende for alle, der kommer til landet, medmindre det er nogle, der måske er i et forskningsforløb eller spiller på Slagelses håndboldhold og sådan noget, jeg ved ikke, hvor meget behov der er dér, men ellers mener vi, det er utrolig vigtigt, når man kommer til Danmark, at man får et introduktionsforløb.
Karen J. Klint (S), 2004-03-12:
Jeg vil konkretisere spørgsmålet lidt på en anden måde og så spørge: Hvordan stiller SF sig til forslaget fra bl.a. vores side om, at vi skal sikre, at de udenlandske forkyndere m.fl., der kommer til Danmark, også netop kender f.eks. den tekst, eller en moderniseret udgave af det, der står i grundloven?
Skal vi ikke sikre, at de kender de betingelser?
Hvordan stiller man sig til det forslag i SF?
Fru Elsebeth Gerner Nielsen kalder først forslaget et forslag
uden reelt indhold, og bagefter bliver dommedagsmotiverne så remset op.
Det synes jeg på en måde kan være to forskellige ting og også modstridende ting.
Jeg vil gerne have fru Elsebeth Gerner Nielsen til at vise, hvor det står, at det er umuligt for 15-årige børn at komme til Danmark til den forælder, der bosætter sig i Danmark.
Der er nogle begrænsninger i forhold til 2-års-reglen, men der står ikke nogen steder, at der er vandtætte skotter, og at det er totalt forbudt.
Ritt Bjerregaard (S), 2004-03-12:
Jeg vil godt fortsætte den diskussion, Det var sådan, at da vi behandlede produktions- og promillefondene, blev der stillet et ændringsforslag, der gjorde det helt klart, at pengene ikke kunne bruges til gmo'er, og Dansk Folkeparti stemte for det forslag.
Det vil sige, at det overhovedet ikke kunne være indgået i ministerens oplæg i dag, hvis ikke regeringen havde fået flertal med Dansk Folkeparti, og det viser jo meget klart, at Dansk Folkeparti taler med to tunger.
I dag står de og siger, at det skal være forsikringsordninger, og at det ikke skal være skatteyderne, som skal betale, men i et andet møde var det kun takket være Dansk Folkepartis stemmer, regeringen overhovedet fik flertal for forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-03-12:
Nu mener jeg altså, man er helt ude på et skråplan, hvis man vil sige, at vi stemmer for at få gmo'er ind på markedet.
Vi tager stærkt afstand fra gmo'er på nuværende tidspunkt.
Når jeg bringer promillefonden ind i billedet, er det, fordi jeg mener, at hvis nogle lider et tab, fordi andre har importeret de varer, skal de kunne få en erstatning, men det er en helt anden situation.
Dags dato har vi ikke produktion af gmo'er i Danmark, og vi vil fastholde, at det skal der fortsat ikke være.
De, der kommer i klemme i et andet system, skal selvfølgelig også kunne få en erstatning her, men det er helt klart, at vi ikke vil tillade gmo-produktion i Danmark på nuværende tidspunkt.
Per Stig Møller (KF), 2004-03-12:
Nej, tortur kan ikke være berettiget.
I det øjeblik vi begynder at gøre den berettiget, kommer spørgsmålet om graden af tortur, så derfor er tortur altid uberettiget.
Til det hypotetiske, eksistentielle spørgsmål, om man selv kunne finde på det: Jamen det er da muligt, for der er irrationelle træk i alle mennesker.
Det er det, der er det væsentlige. Vi sidder ikke som præster, men som lovgivere her i Folketinget - hr. Søren Krarup sidder her også som lovgiver - og så er det altså afgørende, at vi siger: Skulle også jeg komme til at begå sådan noget, skal også jeg straffes. Det drejer sig om, at vi alle falder ind under loven, og derfor er det ikke det eksistentielle spørgsmål, om man selv i en given situation kunne komme til det.
Det ville være hyklerisk at sige: Jeg kan aldrig begå en fejl.
Det afgørende er, at vi laver lovene sådan, at hvis en hvilken som helst af de 179 herinde kommer til at krydse grænsen i en eller anden eksistentiel situation, er der også en straf for det. Vi kan ikke stå her og sige, at ingen kan begå dit eller dat, for der var jo ikke nogen grund til at have love, hvis man bare kunne erklære, at man ikke kunne finde på at bryde dem.
Alle mennesker kan risikere at bryde lovene, og derfor skal der være en straf for det.
Det er sådan, at alle kan risikere at handle forkert, men her er det jo staterne, der beordrer det, og mennesker, der udfører det, og begge dele skal stoppes.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-03-12:
Jeg er blevet fristet til at stille ministeren et spørgsmål, som jeg i virkeligheden nok må erkende er retorisk, men det kommer ikke uden grund.
Hr. Søren Krarup udtrykte her fra talerstolen, at det, der er tortur i den ene sag, kan være berettiget nødværge i en anden sag, og jeg vil godt spørge ministeren, om han er enig i det.
Bodil Kornbek (KD), 2004-03-12:
Da Kristendemokraternes ordfører på området, hr. Jann Sjursen, ikke kan være til stede, skal jeg på partiets vegne tilkendegive, at Kristendemokraterne kan støtte regeringens beslutningsforslag om Danmarks ratifikation af den valgfri protokol til FN-konventionen om tortur.
Danmark har en høj profil internationalt, når det gælder forebyggelse og bekæmpelse af tortur, og derfor er det helt naturligt, at Danmark ratificerer denne valgfri protokol.
Den valgfri protokol giver bedre mulighed for inspektionsbesøg i deltagerstaterne, hvorved man mere direkte kan forebygge anvendelsen af tortur, og spørgsmålet er så, hvem der her i Danmark skal varetage opgaven som nationalt forebyggende organ.
Beslutningsforslaget lægger op til, at det skal være Folketingets Ombudsmand, og det er på mange måder et oplagt valg, når vi ser på den inspektionsvirksomhed, Ombudsmanden allerede i dag udfører.
Som udgangspunkt kan vi således også støtte beslutningsforslaget på dette punkt, om end det i udvalgsarbejdet vil være værd at overveje de bemærkninger, RCT er kommet med hertil.
Som før nævnt kan Kristendemokraterne støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-12:
Hr. Søren Krarup har et bemærkelsesværdigt syndsbegreb.
Det går ud på, at vi er alle syndere, også hr. Søren Krarup selv, men dog ikke på et enkelt punkt.
Et overordentlig besynderligt syndsbegreb.
Så vil jeg sige, at vi er glade og taknemlige for, at det er lykkedes at gøre fremskridt på området.
Derfor støtter vi naturligvis fuldt ud det foreliggende beslutningsforslag, og jeg skal hilse fra fru Margrete Auken, der desværre er forhindret i at deltage i resten af debatten, og sige, at det er også SF's opfattelse.
også selv gerne vil stille, nemlig: Det udvalg, der blev nedsat til at drøfte spørgsmålet om inkorporering af torturbestemmelserne i dansk ret, kom med den indstilling, at vi skulle indskrive dem direkte i den danske lovgivning, og hvorfor har regeringen ikke fulgt den indstilling?
Det er fint med konventioner, men det ville jo være endnu bedre at få det ført direkte ind i dansk lovgivning. Det spørgsmål håber jeg ministeren kan besvare.
Jeg håber også, ministeren vil besvare det spørgsmål, jeg stillede til Venstres ordfører, og som også fru Gitte Seeberg var inde på, nemlig spørgsmålet om de ressourcer, som Ombudsmanden har til rådighed.
Der er ingen tvivl om, at Ombudsmanden er en fortrinlig institution til at varetage sådanne inspektionsopgaver, forstået på den måde at ombudsmandsinstitutionen er en fuldstændig upartisk institution.
Men det kan altså være et spørgsmål, om der er stillet de eksperter og den kapacitet, som er nødvendig, til rådighed for Ombudsmanden, eller om andre parter også skal inddrages, for at vi kan være sikre på, at tingene fungerer.
Det er jo desværre sådan, at Danmark også modtager kritik indimellem på dette område.
Det kan f.eks. være af bæltefikseringer eller alt for lange isolationsfængslinger.
Heldigvis finder der ikke - det har jeg i hvert fald ingen grund til at tro - regulær tortur sted i Danmark, men der er altså tilfælde af nedværdigende behandling, f.eks. når folk sidder i månedsvis, ja, i årevis i isolation.
Vi har altså også en opgave at løse her i Danmark, og derfor skal det nationale forebyggende organ have den nødvendige kapacitet til at kunne løse sin opgave og til at kunne foretage inspektion.
Der er også peget på, at den inspektion, som foregik via fængselsmyndighederne, og som vistnok er blevet svækket af den nuværende regering, så vidt jeg har forstået, burde genoprettes.
Jeg håber, ministeren vil besvare eller kommentere de spørgsmål, ellers kan vi gå videre med dem i udvalget.
Men Enhedslisten og altså også SF støtter naturligvis dette beslutningsforslag.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-03-12:
Det skal blive ganske kort.
Nu har hr. Niels Helveg Petersen jo selv prøvet at sidde
i rollen som udenrigsminister og har også gjort en stor indsats for menneskerettigheder ude i den store verden
Hr. Søren Krarup brugte det udtryk her fra talerstolen, at hvad der er tortur i den ene sag, kan godt være berettiget nødværge i en anden sag, og jeg vil godt spørge hr. Niels Helveg Petersen, om han i sin tid som minister eller i øvrigt som medlem af Folketinget har oplevet nogen eksempler på noget, man kunne kalde berettiget tortur.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-03-12:
Jamen selvfølgelig er der noget, der hedder dansk identitet, det er da også en realitet for mig: sprog, historie, opvækst, kultur, vaner, alt, hvad der hører til vores identitet.
Det er også en realitet for mig, og det kan hr. Søren Krarup ikke tage patent på, men jeg kan ikke helt se, hvad det overhovedet har at gøre med dette her problem.
Vi tager stilling til anvendelse af tortur, og hr. Søren Krarup prøver på at problematisere det og sige
, at vi måske er alt for selvgode, når vi bare går ind for dette her.
Nej, det gør vi ikke af selvgodhed, men ud fra et ønske om at skabe bedre betingelser og fremme et internationalt retssystem.
Det er sådan set det, der er kernen i disse bestræbelser.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Når vi taler om det, som hr. Helveg Petersen var inde på til sidst, nemlig Danmarks forhold til indvandrerpolitikken,
er tingene ganske enkle, for der er noget ganske bestemt, der hedder Danmark, der er noget ganske bestemt, der hedder dansk kultur, dansk eksistens, dansk identitet.
Man kan ikke sige sort eller hvid, for det ene er ikke bedre end det andet, men der er forskel, der er en kategorisk forskel.
Det er den kategoriske forskel, der ikke hersker, hvor vi taler om folks moralske handlinger, for der er vi alle syndere, der er vi for så vidt alle umoralske. Hvis man har forstået det, så har man måske også en vis sans for den virkelighed, der hersker i det, jeg kalder det verdsliges vold, hvor der faktisk er noget, der har grænser, fordi der er noget, man holder af.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-03-12:
Det vil jeg gerne.
I hvert fald er alle de mennesker, jeg kender, syndere.
Verden er netop ikke sort og hvid, verden har jo netop mange nuancer.
Det er faktisk også derfor, at jeg har så svært ved at forstå, at hr. Søren Krarup somme tider i hele fremmeddiskussionen skærer alting ud i sort og hvidt.
Det plejer faktisk at være hr. Søren Krarup selv.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Jeg har jo ikke fjerneste mistanke om, at hr. Helveg Petersen ville gribe til tortur.
Men jeg stillede altså spørgsmålet, fordi jeg måske har en lidt anden opfattelse, jeg er lige ved at sige, af, hvad mennesket er, end hr. Helveg Petersen har.
Hvis man ved lidt om, at kristendommen forkynder, at menneskene er syndere, så er man ikke helt så hurtig til at udpege nogle som sorte og andre som hvide.
Jeg vil spørge hr. Helveg Petersen, om det ikke fører til en vis eftertænksomhed hos ham, når han betænker, hvad der skete, som jeg har nævnt tidligere, i Danmark i 1945, hvor man på grund af besættelsestiden indførte dødsstraf, mens man tidligere havde været kategorisk modstander af dødsstraf.
Det siger noget om, at tilværelsen ikke er sort og hvid, den er faktisk temmelig grumset, og det kan være, at den, der er den mest overbeviste modstander af tortur, i en given situation kan bukke under for den.
Kort sagt: Vil hr. Helveg Petersen ikke indrømme, at vi er alle syndere?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-03-12:
Det Radikale Venstre støtter med glæde, at Danmark ratificerer den valgfrie protokol.
Det er et af de små skridt
på vejen til at opbygge internationale standarder på området til gavn for mange mennesker i fremtiden.
Derved er den sag for så vidt jo klaret.
Men der står et spørgsmål tilbage, som hr. Søren Krarup stillede mig tidligere, og som jeg ikke måtte svare på i henhold til forretningsordenen.
Hr. Søren Krarup spurgte, om jeg var sikker på, at jeg ikke selv i en given situation ville kunne komme ud for at handle i strid med torturregler.
Jeg ved det ikke.
Jeg har det privilegium som andre danskere
at leve i et samfund, hvor den type ekstreme situationer ikke er daglig kost.
Det er ikke kommet på min vej, og det forekommer, vil jeg påstå, for meget få hvis næsten ingen i dette land.
Men det er bare ikke problemet.
Problemet er, at der findes samfund, hvor anvendelse af tortur er systematisk, hvor det er magthaverne og deres håndlangere, der sætter det i værk, ikke som en følge af et personligt dilemma, men som følge af, at tortur anvendes for at opretholde et bestemt politisk system.
Det er problemet, og det mener jeg ikke at have nogen som helst problemer med at tage stilling til.
Det er ikke af selvgodhed, men fordi jeg har den opfattelse, at det er kolossalt vigtigt at bekæmpe de magthavere og deres håndlangere, som anvender tortur som et systematisk redskab, bl.a. til at holde sig selv ved magten.
Gitte Seeberg (KF), 2004-03-12:
Nej, det, jeg måske finder trættende, og som undrer mig, er, at det her overhovedet kan blive sådan en større debat også i relation til Venstres ordfører, for her er der jo et område, hvor vi er enige alle sammen.
Jeg tror ikke nødvendigvis, at hr. Keld Albrechtsen har sympatiseret med, hvad der er foregået i Gulaglejrene, det vil jeg ikke beskylde hr. Keld Albrechtsen for.
Lad det nu ligge, lad os så koncentrere os om fremtiden, og der er rigeligt at koncentrere sig om, i alt fald specielt på det her område.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Jeg ville gerne spørge fru Gitte Seeberg, om hun ikke finder det meget trættende at skulle deltage i en såkaldt debat, der består i ren mistænkeliggørelse.
Finder fru Gitte Seeberg det ikke meget trættende at skulle deltage i en debat af den rent mistænkeliggørende agitatoriske karakter, vi har her?
Gitte Seeberg (KF), 2004-03-12:
Nå, men nu handler debatten her jo om noget andet end regeringens parlamentariske grundlag.
Dansk Folkeparti er regeringens parlamentariske grundlag, men regeringen arbejder jo altså også sammen med andre partier, vil jeg gerne understrege, og specielt på det her område er der jo en tradition for, at Folketinget er enig i sagerne, og det gælder jo også denne her sag, har jeg forstået.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-03-12:
Jeg vil godt takke mange gange for ministerens svar, for jeg synes faktisk, det dækker den holdning, som et meget, meget stort flertal af Folketinget står inde for.
Men jeg vil samtidig sige, at hvis man overhovedet skulle prøve at trænge ind i hr. Søren Krarups tanker i denne sammenhæng og finde ud af, hvad det er, han mener, går
diskussionen vel i virkeligheden på, om man kunne finde på at begå en hævnakt eller noget i den stil, hvis noget rammer ens egen familie.
Men det er jo præcis det, tortur ikke handler om.
Tortur er jo ofte udført af embedsmænd for regeringer osv., som forsøger at holde folk nede.
Men jeg takker meget for ministerens afstandtagen fra hr. Søren Krarups udtalelser.
Søren Krarup (DF), 2004-03-12:
Jeg må begynde med at anholde den fuldstændig bevidste misforståelse, hr. Kramer Mikkelsen bærer frem, nemlig at jeg har sagt, at tortur er berettiget.
Det er en så grov og ubehagelig usandhed, at den ikke skal have lov at blive stående.
Jeg har sagt, at et menneske kan i enhver situation finde på at foretage sig temmelig vanskelige eller ubehagelige ting, men jeg har aldrig sagt, at tortur er berettiget.
Det vil jeg gerne have slået fast.
Jeg kan godt forstå hr. Per Stig Møllers følelser, når han står i Phnom Penh og ser disse uhyggelige torturredskaber, som er blevet brugt af disse unge mennesker, Pol Pots børn.
Kort sagt: Var alle disse rædsler i Cambodja ikke affødt af netop den socialisme, som vi også her ser eksempler på, og som forestiller sig, at den gode verden er noget, man selv kan præstere, og derfor er det tilladt?
Peter Christensen (V), 2004-03-12:
Derfor kan jeg sådan set berolige hr. Jens Peter Vernersen med, at det er det samme system, der vil fortsætte.
Nu gælder det så virksomheder, og jeg håber selvfølgelig også, at Socialdemokratiet vil være lige så velvillige over for måden at fremrykke ligningen på her, som man har været over for personer.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-12:
Jeg vil nu tro, at det her forslag mere vil betyde, at sager, der i dag behandles af Statens Ligningsråd, vil blive behandlet hos den første lignende skattemyndighed.
Det spørgsmål, jeg stillede, kan jeg selvfølgelig godt gentage, men jeg er ikke sikker på, at jeg kommer så meget længere med det.
Jeg tror, det skal videresendes til skatteministeren.
Problemet er jo altså, at man giver et bindende tilsagn til en virksomhed ud fra en retstilstand, og så får man nogle andre sager 2 år efter, som bliver bedømt helt anderledes i Højesteret.
Man vender retstilstanden totalt på hovedet.
Men det betyder jo ikke, at den første så ikke får lov at gøre brug af den besked, man har fået. Vi kunne jo se det i det, vi kalder Hovmandsagen eller TDC-sagen, hvor man jo netop har givet et bindende tilsagn i Ligningsrådet, og så laver man faktisk en lovgivning, som afbryder, og det vil man formentlig vel også kunne gøre her.
Det står der ikke noget om, men jeg vil da tro, hvis vi ændrede loven her, at så har man vel ikke ret til at få gennemført det, man har fået bindende tilsagn om.
Det står der ikke, men det kan være, hr. Peter Christensen ved det.
Peter Christensen (V), 2004-03-12:
Jeg havde lidt svært ved egentlig at forstå indlægget i forhold til de komplicerede virksomheder, for i forhold til virksomheder, som har internationale transaktioner, slås det
jo netop fast, at det ikke er 5 år, vi taler om, men 1-2 år. Derfor er jeg nødt til at sige, at de overvejelser, som Socialdemokratiet gør sig her, sådan set er med i lovforslaget, og at man derfor netop differentierer tidsmæssigt imellem, hvilke virksomheder der spørger, og hvad det er for transaktioner, de har med at gøre.
Så forstod jeg, at spørgsmålet gik på, at der kunne være en forskel mellem de enkelte skatteydere; hvis to skatteydere har samme vilkår, kunne der være forskel i måden, de blev behandlet på.
Det er jo fuldstændig korrekt, for hele ideen er jo, at man får et svar, og det skal man kunne regne med,
også selv om skattemyndighederne har givet et forkert svar.
Men det er jo ideen, at det ikke skal gå ud over skatteyderen, at skattemyndighederne laver fejl.
Man har fået et brev, måske 3 år efter at det er foregået, hvori det siges: I øvrigt er det, vi fortalte dig, forkert; synd for dig, men det er en økonomisk konsekvens, du selv må bære.
Det gør vi jo netop op med.