runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1998-06-02:
Jeg takker for hr. Lars Kramer Mikkelsens foreløbige svar og håber, jeg kan få endnu et svar, fordi jeg erindrer jo godt diskussionerne også fra min egen ministertid om, at bukserne skulle kunne holde.
Men jeg erindrer også godt, at dengang man indførte de forbedrede orlovsordninger i 1993 med virkning fra den 1. januar 1994, var man i regeringen enig om, at orlovsordningerne sådan set betalte sig selv, ved det at kommunerne blev sparet for nogle udgifter til yderligere dagpasningstilbud, og ved det at der selvfølgelig også sker en høj grad af genbesættelse af de job, hvorfra forældre går på orlov for at passe egne børn, og at de ledige, der går på orlov, for at sige det sådan rimeligt lige ud af posen, jo rent faktisk er en god forretning for staten i forhold til sparede dagpengeudgifter.
Så hvor er det i den sammenhæng, at bukserne ikke kan holde efter hr. Lars Kramer Mikkelsens opfattelse?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1998-06-02:
Nu håber jeg ikke, det er mine egne, der er tale om.
Sådan er det jo ikke.
Tingene hænger sammen, og det er også derfor, jeg hele tiden siger - jeg er ret sikker på, at det er blevet hørt - at det bliver et samlet blik ud over børnefamiliens vilkår, som kommer til at være indeholdt i den her redegørelse, og derfor er der heller ikke gjort det store arbejde med at forsøge at analysere, hvad det er, man ønsker at få svar på her i dag, for det er jeg ret sikker på også er blevet forstået.
Det er selvfølgelig ikke det ene eller det andet.
Det er ikke kun finanspolitik eller kun arbejdsmarkedspolitik eller kun socialpolitik.
Det er selvfølgelig et samlet blik.
Ole Sohn (SF), 1998-06-02:
Nu forestiller jeg mig ikke, at debatten her fører frem til, at SF og Venstre bliver enige om et familiepolitisk syn
, så jeg skal undlade at forsøge at overbevise nogen om, at det kan være tilfældet.
Men jeg vil godt gøre hr. Kristian Jensen opmærksom på det mere økonomiske spørgsmål, at i og med at man hæver ydelsen til børnepasningsorloven, vil der også ske det, altså rent samfundsøkonomisk, at presset på de kommunale institutioner vil blive mindre, og i dag er det jo sådan, at en lang række kommuner ikke er i stand til at opfylde pasningsgarantien.
Andre kommuner opfylder pasningsgarantien ved at proppe alt, alt for mange børn ind i uhensigtsmæssige lokaler, og dermed er der meget sygdom blandt børn, hvilket i øvrigt også giver en lang række omkostninger, lægeudgifter, dagpengeudgifter og lignende, til forældrene.
Så hvis man ser det ud fra en samfundsøkonomisk vinkel, er udgiften ved at hæve børneorlovsydelsen ikke synderlig.
Tværtimod opnår man noget andet - men her er vi måske ikke enige - man opnår et socialt sigte, nemlig at lavindkomstfamilierne også har økonomisk mulighed for at gøre brug af orlovsydelserne.
Kristian Jensen (V), 1998-06-02:
I lighed med flere af de foregående talere vil jeg sige, at målet med at sikre nogle bedre rammer og skabe sikrere muligheder for elever og studerende er både godt og rigtigt, hvilket næppe noget parti vil komme herop og protestere imod, men midlet, at lade elever og studerende være omfattet af arbejdsmiljøloven, er bare ikke det rigtige. Arbejdsmiljølovgivningen finder netop sin ret, hvor der er tale om et arbejde og et arbejdsforhold mellem en arbejdsgiver og en arbejdstager, dér, hvor situationerne svarer til en arbejdsplads, og hvor farlige maskiner benyttes.
Disse forhold er ikke normale for elever eller studerende, og derfor skal arbejdsmiljøloven ikke udvides til at omfatte disse områder.
Der er flere forhold, som sikrer eleverne gode og fornuftige vilkår i skolerne og på institutionerne, først og fremmest den stedlige ledelse, der har det overordnede ansvar for, at undervisningen kan foregå på en rigtig og betryggende måde, dernæst embedslægeinstitutionen, som har bemyndigelsen til at skride ind over for skoler, der ikke opfylder kravene, og endelig skolebestyrelsen, hvor både elever og forældre er repræsenterede, hvilket da må siges at være to grupper, der har stor interesse i, at forholdene er gode og tidssvarende.
Endvidere gælder arbejdsmiljøloven allerede for de lærere, der forestår undervisningen og dermed har de samme vilkår som eleverne og de studerende.
Sluttelig så gælder arbejdsmiljøloven jo allerede i de situationer, hvor undervisningen minder om arbejde, og hvor eleverne undervises under vilkår, som er lig med vilkårene på arbejdspladserne; det være sig forsøg i fysik, kemi samt andet arbejde med maskiner og lignende.
Der er situationen at sammenligne med arbejdspladsen, og derfor er eleverne også omfattet af arbejdsmiljøloven.
Og forslaget om at lade elever og studerende være omfattet af arbejdsmiljøloven har jo været afvist så sent som i folketingssamlingen 1996-97, og i Venstre fastholder vi vores afvisning og kan ikke støtte forslaget.
Ole Sohn (SF), 1998-06-02:
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Kramer Mikkelsen, om det ikke er indgået i Socialdemokratiets overvejelser, at der er en utrolig social skævvridning i den måde, som orlovsordningen virker på, i og med at nedsættelsen af ydelsen fra de 80 pct. af det maksimale dagpengeniveau til 60 pct. faktisk har haft den konsekvens, at det lige præcis er lavindkomstfamilierne, som ikke længere kan gøre brug af den.
Så det er også et spørgsmål om et socialt sigte i det.
Og når hr. Lars Kramer Mikkelsen siger, at man vil smidiggøre ordningerne, kunne jeg da godt tænke mig at få løftet sløret lidt for - ministeren var inde på det samme - hvordan man vil smidiggøre noget, som i dag virker socialt skævt, hvis ikke man vil hæve ydelserne.
Den anden måde, man kan gøre det på, må jo så være helt at afskaffe ordningen.
Er det det, der ligger i regeringens nye familiepolitiske udspil, at man vil afskaffe ordningen?
Det andet er spørgsmålet om hensynet til arbejdsmarkedet.
Dér synes jeg, den samme overvejelse gør sig gældende.
Det, der er sket, er, at alle de familier, som har de laveste indkomster, har ikke længere råd til at gøre brug af ordningen, men kun de højtlønnede, som har et økonomisk overskud.
Det virker ikke særlig rimeligt, specielt ikke set med en socialdemokratisk regerings øjne, at man laver den form for social skævvridning i lovgivningen.
Kristian Jensen (V), 1998-06-02:
Spørgsmålet her er ikke, hvorvidt man skal have ret til selv at bestemme eller ej; spørgsmålet er, hvorvidt arbejdsmiljølovgivningen er den rigtige måde at sikre elever og studerende de bedst mulige vilkår på, og det mener Venstre ikke er tilfældet, og derfor støtter vi ikke forslaget.
Hans Hækkerup (S), 1998-06-02:
SF anfører i bemærkningerne til beslutningsforslaget, at man finder, at Folketinget med bevillingsansøgningen til Finansudvalget bliver udsat for en omvendt beslutningsprocedure.
SF efterlyser således som første skridt en principiel debat og beslutning, inden Danmark går videre med projektet. Jeg vil godt understrege, at den valgte procedure på ingen måde har til hensigt at foregribe Folketingets endelige stillingtagen til korpsets oprettelse, og regeringen vil således i det nye folketingsår indhente Folketingets samtykke til oprettelsen.
Aktstykkets sigte er ikke at være rambuk eller trojansk hest for selve korpsets oprettelse.
Sigtet er derimod at skabe de nødvendige fysiske forudsætninger for korpshovedkvarterets etablering i Szczecin så betids, at hovedkvarteret kan indlede sit virke i umiddelbar forlængelse af Polens forventede NATO-medlemskab.
Og dette sker dels, fordi det endelige juridiske grundlag for korpset først forventes færdigt hen over sommeren, og dels, fordi grundlaget som sagt herefter vil skulle forelægges de nationale parlamenter.
Det ville med andre ord ikke have været muligt at skabe de fysiske forudsætninger for korpshovedkvarterets oprettelse i 1999 med den af SF foretrukne procedure.
Jeppe Kofod (S), 1998-06-02:
SF's forslag om at trække aktstykke nr. 170 vedrørende renovering af kasernebygningerne i Szczecin vil blokere for tidsplanen for oprettelsen af et fælles dansk-tysk-polsk multinationalt korps.
Det multinationale korps er planlagt til at blive etableret umiddelbart i forlængelse af Polens forventede indtræden i NATO i foråret 1999
Korpsets etablering skal ses i naturlig forlængelse af Danmarks hidtidige multinationale samarbejde i alliancen og militære samarbejde
omkring Østersøen.
Desuden kan nævnes en række andre fordele ved oprettelsen af korpset, bl.a. at korpset har stor betydning for dansk forsvars fortsatte bidrag til NATO's styrkestruktur og opretholdelsen af veluddannet og veltrænet personel i forsvaret.
Endvidere anses generelt korpset også af Polen selv som værende af meget stor betydning for Polens fulde integration i alliancens militære samarbejde så tidligt som muligt, efter at medlemskabet er en realitet. Som det også vil fremgå af aktstykket, er hensigten med korpset, at dette skal tilmeldes NATO som en del af styrkestrukturens hovedforsvarsstyrker.
Dermed er oprettelsen af et dansk-tysk-polsk multinationalt korps i god forlængelse af den succesfulde samarbejdende aktivistiske linje, som Danmark fører i forsvars- og udenrigspolitikken.
Socialdemokratiet skal også for god ordens skyld gøre opmærksom på, at aktstykket baseres på et særligt aftalegrundlag, der muliggør Finansudvalgets tiltrædelse af aktstykket, uden at det har betydning for Folketingets endelige godkendelse.
Aktstykket sikrer, at de fysiske forudsætninger for korpshovedkvarteret er klar umiddelbart efter Polens forventede medlemskab af NATO i foråret 1999.
Jeg skal også sige, at det formelle juridiske grundlag for korpsets oprettelse ventes færdiggjort i efteråret og derefter skal til godkendelse i Folketinget.
Derfor er korpsets endelige legale status, det formelle og juridiske grundlag, selvsagt ikke færdigt endnu.
I Socialdemokratiet giver vi derfor vores opbakning til etablering af korpshovedkvarteret i Szczecin i 1999 og Memorandum of Understanding, der specifikt omhandler grundlaget for finansiering af renovering m.v. af hovedkvartersfaciliteterne i Szczecin, som vil muliggøre etablering af det dansk-tysk-polske multinationale korps i foråret/sommeren 1999. Samtidig vil korpset, som også tidligere nævnt, kunne understøtte fredsskabende humanitære operationer og lignende.
I en verden præget af mange små og etniske konflikter bidrager korpset til at løse internationale opgaver af førnævnte karakter.
Polens succesfulde optagelse i alliancen og Danmarks multinationale forsvarspolitiske samarbejde er af afgørende vigtighed for stabilitet i den nye sikkerhedspolitiske arkitektur i Europa efter den kolde krigs afslutning.
På den baggrund opfordrer Socialdemokratiet Folketingets partier til at afvise beslutningsforslag nr. B 39, hvor der opfordres til at trække aktstykke nr. 170.
Tak for ordet.
Erik Jacobsen (V), 1998-06-02:
I dag eksisterer der allerede et dansk-tysk samarbejde, det såkaldte LANDJUT, hvis hovedkvarter er placeret i Rendsburg.
Og som en konsekvens af det nye multinationale korps, som får deltagelse af polske, tyske og danske styrker udstationeret i Polen, forventes dette nedlagt i sommeren 1999. Det nye korps forventes oprettet i foråret 1999 måske i forbindelse med Polens forventede indtræden i NATO.
Dette korps skal tilmeldes NATO og tænkes desuden at kunne blive indsat i forbindelse med internationale krisestyringsopgaver, fredsstøttende og humanitære operationer som f.eks. i forbindelse med katastrofesituationer som den store oversvømmelse, der ramte Polen for et par år siden.
Også Danmark må yde sin del til at hjælpe vores samarbejdspartnere i NATO i forbindelse med opståede problemer, og da det danske forsvar har gode erfaringer med samarbejdet i LANDJUT i Rendsburg, har vi fra Venstre ingen betænkeligheder ved at udvide dette samarbejde til også nu at omfatte vores kommende nye partner i NATO, Polen.
Villy Søvndal (SF), 1998-06-02:
Jeg lyttede med en vis interesse til begrundelsen.
Jeg forstod, at én af de faktiske begrundelser var oversvømmelsen i Polen.
Jeg vil bare spørge, om det er rigtigt opfattet, at dette for Venstre er en ganske betydelig begrundelse for oprettelse af det her korps.
Erik Jacobsen (V), 1998-06-02:
Vi mener i Venstre, at vi i krisesituationer må tage vores del af det uheldige arbejde.
Tilsvarende situationer kunne opstå i Danmark.
Vi har jo set det nede i den landsdel, hvor jeg kommer fra, hvor det var nær ved at være en stor naturkatastrofe.
Dér er det en nødvendighed, at vi har en mulighed for at kunne trække på udenlandske ressourcer.
Villy Søvndal (SF), 1998-06-02:
Jeg skal takke for bekræftelsen af, at det var en begrundelse, og dermed synes jeg så, at det bliver lidt interessant det hele.
Jeg troede, at vi stod midt i en sikkerhedsmæssig debat, hvor vi diskuterede Europas fremtidige sikkerhedspolitik
, men hvis der ikke havde været oversvømmelse i Polen, så ville man altså fra Venstres side med mindre vægt have argumenteret for det her.
Det synes jeg altså er interessant.
Villy Søvndal (SF), 1998-06-02:
Jeg synes, at hr. Engells oplæg i højere grad var præget af sikkerhedspolitiske betragtninger end af oversvømmelser inden for de sidste år, og det synes jeg der bør kvitteres for.
Hr. Hans Engell nævnte, at man havde truffet parlamentarikere ved NAA-konferencen og foretaget en opdeling, som jeg godt kan forstå, nemlig mellem det, der blev betegnet som fornuftige parlamentarikere kontra Sjirinovskij.
Den opfattelse deler jeg.
Vi deltog jo også i mødet med Dumaens folk i Rusland for vel efterhånden halvandet år siden.
Alle, der gik dertil med den tro, at det kun var ekstremisterne, der afviste det her, blev nødt til at tro om igen.
Sagen er jo, at alle russiske parlamentarikere er bekymrede over den retning, som udviklingen tager, og det er vel det afgørende i den her diskussion.
Det er vel det afgørende, at hele det russiske politiske system føler, at man er på vej et sted hen, hvor det bliver sværere for dem, som hr. Engell betegnede som fornuftige parlamentarikere, at få råderum, mens Sjirinovskijs folk bliver styrket af den her type beslutninger.
Hans Engell (KF), 1998-06-02:
Nu er det jo ikke Rusland, der skal afgøre Danmarks eller NATO's sikkerheds- og forsvarspolitik.
Og det er heller ikke Rusland, der skal afgøre, om NATO-alliancen ønsker at åbne sine døre for lande, der opfylder de krav, som alliancen stiller, og som deler de samme holdninger og værdier, som de andre NATO-lande lægger vægt på. Jeg hører ikke til dem, der mener, at der kan opbygges et forsvars- og sikkerhedspolitisk stabilt Europa, hvis det sker imod Rusland.
Det skal ske i et samarbejde og i en dialog med russerne, men det skal ikke ske på en sådan måde, at det er Rusland, der afgør, om lande, der på frivillig basis ønsker et medlemskab af NATO-alliancen, kan blive medlemmer eller ej.
Det nye korpshovedkvarter har en udformning og har nogle opgaver, der ikke på nogen måde kan betragtes som en trussel for andre, men som vil være med til at stabilisere en situation i et Centraleuropa, som vil imødekomme og indfri et ønske og en længsel for folkene i Central- og Østeuropa, som har bestået i mange år.
Villy Søvndal (SF), 1998-06-02:
Jeg deler fuldt ud hr. Hans Engells opfattelse af, at dansk udenrigs- og sikkerhedspolitik ikke skal afgøres i den russiske Duma.
Den skal afgøres i den danske Folketingssal, og det er jo også grunden til, at vi har bedt om, at den kom herned.
Det er vi helt enige i.
Det afgørende spørgsmål bliver jo så: Hvad er mest fremmende for en stabil europæisk sikkerhedspolitik?
Hr. Hans Engell lagde vægt på - dér deler jeg også opfattelsen - at det ikke lader sig gøre at skabe en europæisk sikkerhedsstruktur, der ikke indbefatter Rusland.
Spørgsmålet, der er tilbage, er så: Er de sidste sikkerhedspolitiske skridt, der er taget, forstandige i den sammenhæng? NATO's udvidelse har vi diskuteret én gang, det skal jeg lade være med, men her laver vi noget, der jo ikke er velset blandt russiske parlamentarikere.
Mogens Andreasen (DF), 1998-06-02:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede på grund af et andet møde, skal jeg på partiets vegne meddele følgende: Dansk Folkeparti kan støtte forslagets opfordring til forsvarsministeren om at trække aktstykke nr. 170 tilbage fra Finansudvalget. Aktstykket skal sikre bevilling til at anvende 31,7 mio. kr. til renovering m.v. af kasernebygninger i Polen. Dansk Folkeparti deltager naturligvis gerne i en positiv drøftelse i etableringen af et dansk-tysk-polsk samarbejde, som vi finder har naturlig tilknytning til Polens fremtidige NATO-medlemskab.
Af samme grund er det naturligt, at vi også herefter vil være positivt indstillet over for eventuelle bevillinger i tilknytning hertil.
Som SF skitserer det i bemærkningerne til B 39 har vi dog følt, at regeringen har vendt op og ned på beslutningsproceduren.
Der må først være en principiel debat i Folketinget om korpsets oprettelse, og herefter skal det eventuelt besluttes at bruge danske midler til at opbygge en kaserne i Polen.
Endelig skal jeg blot give den bemærkning til selve
aktstykket nr. 170, at vi mener, man burde søge en anden konto at afholde udgiften på de 31,7 mio. kr. på.
Udgiften er i aktstykket afholdt af Forsvarsministeriets ordinære bevilling til nationalt finansierede bygge- og anlægsarbejder, hvorfor det må antages, at udgifter, som skal afholdes i Polen, går fra nationale bygge- og anlægsopgaver inden for det danske forsvar.
Det er Dansk Folkeparti ikke tilhænger af.
Anne Baastrup (SF), 1998-06-02:
Jeg ved jo, at Venstre i princippet er meget decentralt indstillet, og jeg ved også, at Venstre i sit partigrundlag går ind for, at mennesker skal kunne styre sig selv.
Mener Venstres ordfører derfor ikke, at det vil være en ret god idé at give elever og studerende mulighed for selv at træffe beslutning om deres eget arbejdsmiljø ved at give dem lov til at deltage i sikkerhedsorganisationen på deres uddannelsesinstitution?
Og mener Venstre ikke, at det reelt er et demokratiproblem, at vi har besluttet, at voksne mennesker på både 27, 28, og 29 år ikke skal have lov til selv at bestemme, hvad det er, der skal prioriteres, når det drejer sig om deres eget arbejdsmiljø?
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-02:
Danmark har vel i dag verdens skrappeste miljølovgivning, og det gælder især inden for det private arbejdsmarked, men også inden for det offentlige arbejdsmarked.
Og for elever og studerende gælder den samme arbejdsmiljølov, som når man arbejder på en privat eller en offentlig arbejdsplads.
Selvfølgelig er der ikke den samme lovgivning på skoleområdet, men vi finder ikke, at der er grundlag for at lave en speciel lov for det område.
Men skulle vi ændre den miljølovgivning, vi har i dag - hvad vi nok skal engang - så er der to områder, som jeg godt kunne tænke mig at vi tog fat i, og det ene drejer sig om registreringen af arbejdsskader.
For lige så snart der sker noget på en arbejdsplads i dag, bliver det registreret, og så får vi nogle tal frem, og det er også godt nok, men jeg ville meget gerne have, at vi havde den samme registrering, når det gælder skader af samme omfang eller størrelse i fritiden, for på den måde kunne vi få det rigtige billede af, hvor alvorlig sagen er, og jeg er overbevist om, at der er flere, der kommer til skade i fritiden, end der er på arbejdspladserne.
Og den anden ting, som jeg kunne tænke mig at ændre, var, at arbejdstagerne - enten det er det ene eller det andet område - fik pålagt et større ansvar for arbejdsmiljøet.
For i dag er det jo sådan, at de eneste, der har ansvaret - enten de er skyld i skaden eller ej - er arbejdsgiverne, og på skoleområdet ved jeg ikke hvem der har ansvaret, men det er ikke eleverne. Men det forslag, der ligger her, kan jeg sige at vi ikke kan støtte, for der er ingen grund til at begynde at ændre noget på det område, der er nævnt her.
Anders Samuelsen (RV), 1998-06-02:
Det Radikale Venstre har stadig væk stor tillid til de studerende, og blandt andet derfor synes vi, det er en god idé at give dem mulighed for at få sådan en observatørstatus.
Hans Engell (KF), 1998-06-02:
Polen bliver nu medlem af alliancen, og det er da ganske naturligt som et led i dette medlemskab, der nu er om ikke en fuldbyrdet kendsgerning så i hvert fald en vedtaget beslutning, der nu er under ratifikation i de forskellige andre NATO-lande, at vi for at gøre dette samarbejde indholdsmæssigt konkret, for at inddrage det nye medlemsland i et godt tæt samarbejde og for at lære af hinanden så opretter det nye hovedkvarter med opgaver - som jeg siger - der ikke af nogen kan opfattes som aggressive eller vendt mod nogen.
Jeg mener, at vi i de mange forskellige fora, hvor der drøftes med russere, også må kunne tale lige ud om tingene, og til dette hører også, at russiske politikere, og her taler jeg også om den fornuftige del af Dumaen, forstår, hvad NATO-samarbejdet går ud på, og at de også selv i deres eget land, i deres egne medier, åbent og ærligt fortæller om indholdet af dette samarbejde.
Og her kan ingen rette kritik i forhold til det hovedkvarter, som her oprettes.
Anders Samuelsen (RV), 1998-06-02:
Vi regner med, at vi på et andet tidspunkt og på et andet vigtigt område kan indgå en aftale med Kristeligt Folkeparti.
en anden situation, og så må vi tage op til overvejelse, hvad vi gør i den situation.
Konklusionen er altså - som det også blev refereret fra arbejdsministerens side - at der allerede er dækkende reguleringer på området på nuværende tidspunkt.
Men i forlængelse af dét kan jeg sige, at vi også ser positivt på det forslag, som arbejdsministeren kom med om at give eleverne og de studerende mulighed for at få observatørstatus i uddannelsesinstitutionernes sikkerhedsorganisation, så de allerede dækkende reguleringer, der er i øjeblikket, kan blive yderligere styrket.
Det er selvfølgelig et positivt tiltag.
Med udgangspunkt i de ord må vi altså fra Det Radikale Venstres side afvise forslaget.
Anne Baastrup (SF), 1998-06-02:
Så vil jeg spørge, om det er i overensstemmelse med Det Radikale Venstres demokratiopfattelse, at elever og studerende skal have tilladelse af deres rektor til at sidde i sikkerhedsorganisationen og have tilladelse af deres rektor til at modtage en eller anden form for sikkerhedsuddannelse, § 9-uddannelse, eller om Det Radikale Venstre ikke har så megen tillid til de unge, at man mener, at de af sig selv for det første godt kan finde ud af at prioritere tingene, for det andet godt kan finde ud af at håndtere den situation at sidde i en sikkerhedsorganisation.
Eller er det simpelt hen bare på grund af en reel modvilje mod at bryde med en gammel tradition?
Jeg ved ikke, om det er i overensstemmelse med forretningsordenen, men nu svarer jeg altså: Sagen er den, at den tidligere arbejdsminister rent faktisk brugte lige præcis den begrundelse, idet hun på en konference, hvori en lang række elever og studerende deltog, sagde, at hun ikke ville have dem omfattet af arbejdsmiljøloven, men at hun gerne ville være med til at lave regler, der sikrer, at de bliver tilgodeset, som om de er omfattet af arbejdsmiljøloven.
Og så tager vi selvfølgelig det næste skridt og kommer med et forslag, der går lige præcis efter arbejdsministerens bog, men så bliver det alligevel afvist fra Socialdemokratiets side, og så bliver det efterhånden lidt træls.
Jette Gottlieb (EL), 1998-06-02:
Jeg vil gerne stille et kort og tørt spørgsmål til Venstres ordfører: Mener Venstres ordfører, at arbejdsmiljøet på de danske uddannelsesinstitutioner er i orden?
Kristian Jensen (V), 1998-06-02:
Jeg vil ikke udråbe mig til så stor en ekspert, at jeg kan svare klart på, om arbejdsmiljøet er tilfredsstillende på samtlige danske uddannelsesinstitutioner, men jeg vil sige, at ifølge min holdning er det en ledelsesopgave at sørge for, at miljøet er i orden på de uddannelsesinstitutioner, vi har, og at sørge for, at det kommer i orden, hvis dette ikke er tilfældet.