runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Vil det sige, at Venstre ikke har den samme politik, som man havde før valget i 1998, hvor man foretog indgrebet i efterlønnen, altså hvor man ønskede efterlønnen afskaffet?
Det ønsker Venstre ikke længere, kan jeg forstå.
Det går jeg ud fra jeg kan få bekræftet om lidt.
En af de ting, som statsministeren nu har kritiseret Socialdemokraterne for, er, at de ikke lægger bud frem.
Det samme kunne man sådan set sige om Venstre, for Venstre har jo åbenlyst sagt, at nu gemmer vi det hele ovre i Velfærdskommissionen. Det vil sige, at der ikke kommer nogen forslag til reformer til løsning af de store udfordringer, der ligger i 2010-planen, på trods af at vi allerede nu kan se, at arbejdsløsheden er steget med 50.000 under den her regering, og at man ikke kan leve op til de forpligtelser, der ligger i 2010-planen, fordi forudsætningerne for at skabe det antal nye job simpelt hen ikke kan realiseres.
Og reformforslagene, hvis de skal komme fra kommissionen, ja, så kan de først realiseres i 2008.
Er det ikke at putte sig?
Er det ikke at være angst for at komme med løsningsforslag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Forslaget er trukket tilbage, forslaget kommer ikke igen, og hvis regeringen har planer om ændringer, så bliver det klart og tydeligt meddelt vælgerne inden valget.
Det er jo den bedste garanti, man overhovedet kan få, at man har mod til at sige til vælgerne inden et valg, hvad man vil efter valget. Det står i klar modsætning til, hvordan den tidligere socialdemokratiske regering behandlede efterlønnen, og der spørger hr. Ole Sohn så, hvordan jeg har det med det.
Jamen Venstre havde spillet med fuldstændig åbne kort i den sag.
Vi var gået til valg i marts 1998 på, at der skulle ske ændringer i efterlønsordningen, og da den daværende regering så kom og sagde, at det ville den også gøre, så kunne vi jo kun sige: Jamen fint, så laver vi en aftale, det svarede jo til, hvad vi havde sagt inden valget.
Se, det var jo forskellen.
Jeg skal så i øvrigt sige, at jeg er meget tilfreds med den aftale, vi indgik.
Ingen kritik af Socialdemokraterne i den forbindelse.
Vi er meget tilfredse med aftalen, og derfor vedstår vi den også.
Jeg mener i øvrigt, at den er meget bedre end sit rygte, og at den kritik, der kommer af den ordning, der dengang blev lavet, på mange måder er helt urimelig.
Jeg synes, at det var et godt forlig, der blev indgået, og vi vedstår det forlig.
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Jeg er enig med statsministeren i, at det var noget griseri, det, den forrige regering lavede omkring efterlønnen.
Men kan statsministeren ikke lige fortælle, hvordan Venstre forholdt sig til det griseri? Det andet er, at i august måned med finanslovforslaget, hvor regeringen kom med et forslag om at gribe ind over for dagpengene, da fik statsministeren at vide - venligt - af oppositionen, at det var i strid med et valgløfte, som statsministeren havde givet.
Statsministeren fik det samme at vide af pressen, af organisationer, af borgere, af vælgerne.
I flere måneder stod det krystalklart for regeringen, at det var i strid med et valgløfte.
Nej, man planlagde et åbenlyst brud på et valgløfte.
Men så blev der pludselig furore i pressen, og så blev statsministeren bange; det var sådan set det, der skete.
Man sagde: uh, og så trak man forslaget.
Man vidste udmærket godt, at det var i strid med et valgløfte, det havde man jo vidst i månedsvis.
Men det var først, da angsten for vælgerne og pressen blev for voldsom, at statsministeren blev lidt bange.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Som jeg nu har sagt flere gange her i Folketingssalen: Regeringen har ingen planer om ændringer af dagpengesystemet på denne side af valget.
Og skulle regeringen have planer om at ville ændre noget efter et valg, så bliver det sagt klart og tydeligt og helt åbent til vælgerne inden valget.
Sådan arbejder vi, hvorimod hr. Frank Jensen prøver at komme uden om, også i dag, at sige, hvad det egentlig er, Socialdemokraterne vil, prøver at lade, som om Socialdemokraterne vil holde skatterne i ro, selv om enhver ved at læse Socialdemokraternes skatteplan kan se, at skattestop bliver afløst af skattehop med højere bruttoskat, højere ejendomsværdiskat, højere benzinafgifter, større pensionsskat, indførelse af skat på sygdom.
Det er alt det, der ligger i Socialdemokraternes skatteplan, men som hr. Frank Jensen ikke vil fortælle vælgerne.
Frank Jensen (S), 2004-02-05:
Jo, men hvad er det så, vi kan forvente os i fremtiden?
Det var en nedskæring på dagpengeområdet på 1 mia. kr., hvor det var mange tusinde mennesker, som ville være berørt, hvis regeringen havde gennemført forslaget om at fjerne rettighederne til supplerende dagpenge.
Det var lavtlønsområdet, kvinder i fiskeindustrien, specialarbejdere ude på byggepladserne osv. Så siger statsministeren nu, at det var af respekt for vælgerne, at man fjernede besparelserne.
Men det kan da kun fremstå, som om det var angst for vælgerne.
For det gjorde det i flere uger, hvor regeringen fortsat havde planer om nedskæringer på dagpengeområdet i milliardklassen.
Det endte så med at være skåret ned til 170 mio. kr. i aftalen med Dansk Folkeparti.
Men det var da kun på grund af et massivt pres i det offentlige rum, at statsministeren trak sit forslag tilbage.
Er det ikke her et troværdighedsproblem, der hviler på statsministerens skuldre?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-05:
Jeg tror, at hr. Frank Jensen forveksler to ord sådan ret fundamentalt, nemlig angst og respekt.
Hvis det er den almindelige opfattelse, at en ting, som vi har lagt frem, som vi ikke synes er i strid med afgivne løfter, men af vælgerne opfattes, som om det er i strid med det, så har vi respekt for vælgerne, og så er det klart, at vi trækker forslaget, så gennemfører vi det ikke.
Der var præcis, hvad regeringen gjorde.
Det er respekt for vælgerne.
Frank Jensen (S), 2004-02-05:
Jeg skal love for, at statsministeren er blevet stødt på manchetterne, men det er nu engang rollefordelingen.
Jo, det har vi.
Uanset at folk i dag er glade for det efterlønsbevis, har vi lært noget.
De, der har fået et efterlønsbevis, som den tidligere statsminister, den nuværende statsministers forgænger, lovede dem, er glade for at have det efterlønsbevis liggende i skuffen.
Det er trods alt deres sikkerhed for, at de har retten til at gå på efterløn den dag, de beslutter sig for det.
Vi har lært af processen omkring efterlønnen.
Vi troede faktisk også, at Venstres formand, den nuværende statsminister, havde lært noget.
Men så ser vi til vores overraskelse i august måned sidste år, på trods af at statsministeren under valgkampen sagde, at Venstre ikke havde planer om at lave ændringer i dagpengesystemet, at man lagde besparelser frem med nedskæringer på dagpengeområdet for 1 mia. kr. Statsministeren sagde så, at det ikke var et løftebrud.
Det var bare sådan, at vælgerne opfattede det som løftebrud, og så skulle det minimeres, og til sidst blev man så angst for vælgerne, at man tog det helt væk.
Er det ikke statsministeren, som ikke har lært, at det, man skal sige før valget, skal man også gennemføre efter valget?
Er det ikke statsministeren, der for alvor har et troværdighedsproblem?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-02-05:
Tak til SF, fordi vi får en debat om Velfærdskommissionen og dens arbejde, selv om man indimellem kan have på fornemmelsen, at det er alt muligt andet, det drejer sig om.
Men alligevel er det det, der er på dagsordenen.
Vi glæder os da også over, at regeringen nu og da sætter velfærden på dagsordenen - også i forbindelse med statsministerens åbningstale.
Så det er altså blevet mere legalt at snakke om velfærd.
er, at vi ofte står i en situation, hvor vi forveksler velfærd med velstand.
I kommissoriet gives der frie hænder.
Man kunne måske sige, at der gives frie hænder til en bundet opgave, og så kan man spørge, hvor frie hænderne er.
Kommissionen er bredt sammensat, bliver der sagt.
Det er igen det her med, at det er økonomien, der skal sættes fokus på, og ikke holdninger, men det er måske lige netop i holdningerne, at konflikterne ofte opstår.
Kristendemokraterne vil gerne være med til at sætte fokus på holdningerne, ikke forstået på den måde, at det ikke har noget med økonomi at gøre, for det kan det sagtens have, men der er altså også nogle frivillige fællesskaber, der er personligt ansvar for hinanden osv., for alt kan ikke måles i kroner og øre, men de ting er jo slet ikke inde i vurderingen.
Nu har efterlønnen ganske vist været til debat, og det er, fordi man ser den som det store og det voldsomme.
Nogle vil ikke røre ved den, og andre vil gerne røre ved den.
Jeg mener ikke, at efterlønnen i sig selv er noget problem.
Det, der er problemet som sådan, er jo, at vi danskere lever længere og længere, og derfor bliver den tid, hvor vi er på efterløn og på pension, altså også længere og længere.
Nu mener jeg ikke, at vi skal ind på, at vi kun har en begrænset livstid, slet ikke, men det gør altså, at arbejdslivet i forhold til den samlede livslængde bliver kortere.
Det mener jeg faktisk er vigtigt at vi tager fat på.
Vi havde også gerne set, at Velfærdskommissionen havde taget fat på den regionale velfærdsudvikling.
Og hvad med de unges vinkel på velfærd?
Der er en del ældreorganisationer - og fint nok med det - som skal spørges, når kommissionen kommer med sit udspil, men hvorfor skal man ikke spørge i den anden ende af aldersskalaen, altså høre de unges mening om fremtiden for det samfund, som de er partshavere i, og som de langt hen ad vejen også skal være økonomisk garant for?
Så lidt nytænkning her vil være velkommen. Alt i alt er Velfærdskommissionen et udtryk for, at tingene er sendt til hjørnespark.
Det er regeringens beslutning, og tiden må så vise, om det er en klog beslutning.
Kristendemokraterne mener ikke, at det er specielt klogt.
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
Jo mere nødvendigt det bliver at tage fat også i efterlønnen for at få rettet op på det miskmask, som den nuværende regering måtte efterlade sig, jo mere vil vi insistere på, at vi også får kigget på efterlønnen.
Det er simpelt hen det enkle svar på det, at sådan må det være.
Så hvis man viderebringer et hus, så man har en lige så god økonomi, som SR-regeringen efterlod til VK-regeringen, ja, så er der ikke det samme store behov.
Vi vil stadig væk forsøge at argumentere for, hvorfor man måske skulle indrette den på en mere social og ordentlig og målrettet måde.
Hvis man ikke kan komme igennem med det, så er der andre ting, som er prioriteret højere for Det Radikale Venstre, f.eks. at maksimumskatten bliver på de 42 pct. Jeg er fuldstændig enig med hr. Jens Rohde, når han siger, at der måske ikke findes så mange af lige præcis den type, som jeg nævnte.
Det er fuldstændig rigtigt, og det er også pointen.
Det er nogle marginale eksempler, man kan finde ud fra De Radikales skatteudspil.
Kan man finde dem, fint, så kom med dem.
Vi har faktisk efterlyst dem for at være sikre på, at vi også får rettet op på det, hvis der skulle være de huller.
Målsætningen er nettolettelse til alle via besparelser i den offentlige sektor på administration, besparelser ved særordninger for erhvervslivet.
En meget bedre brug af det råderum, som man har misbrugt i regeringen, vil give de nettolettelser og en 42 pct. maksimumskat, og så får vi virkelig dynamik i det danske samfund.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Så kan jeg love hr. Anders Samuelsen, at jeg vil stille Finansministeriet de relevante spørgsmål i denne her forbindelse, og så kan vi jo debattere dem på et senere tidspunkt, om end jeg synes, det var et pudsigt eksempel.
Jeg ved ikke, hvor mange deltidsansatte der har en årsgage på 1 mio. kr. og en stor villa.
Men nu stiller vi spørgsmålene, og så kan vi debattere det på et senere tidspunkt.
Men apropos det så fik jeg jo ikke svar på mit andet spørgsmål, nemlig omkring efterlønnen og de reformer.
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte, for jeg har ikke set det regnestykke før.
Hvis det regnestykke findes, så tager vi fat i det, og så får vi rettet op på det, for vi har en klar ambition om, at der ikke er nogen, der skal ende med at betale mere i skat.
Det er det enkle svar på spørgsmålet.
Der har endnu ikke i debatten på nuværende tidspunkt været præsenteret et sådant forslag.
Jeg har hørt et rygte om, at man måske ud fra det radikale forslag kunne nå frem til, at en enlig mor, som bor i egen millionvilla, som har 70 km til arbejdet, og som er deltidsansat i et supermarked, måske ville kunne komme ud for en nettoskattestigning.
Hvis det er tilfældet, skal vi også have rettet op på det.
Det er oplagt.
Vi taler i det radikale udspil om en omlægning på omkring 60 mia. kr., og hvis vi skal bruge 50 mio. kr. eller måske 100 mio. kr. for at få rettet op på de sidste hjørner, så er det fint nok med os. Til spørgsmålet, om det er et problem, at vedkommende, som tjener 1 mio. kr. om året, får en lettelse på 37.000 kr., vil jeg svare, at det synes jeg ikke er et specielt stort problem.
For det er vel udtryk for, at vedkommende har betalt en frygtelig masse penge i skat indtil nu, og selvfølgelig vil vedkommende også, når man letter på skatten i procent, få en lettelse.
Målet er sådan set ikke så meget det med, hvor stor en lettelse folk får.
Målet er, at vi får sat marginalskatten ned, så vi kan få sat den dynamik ind i samfundet, som der er behov for, og som regeringen intet svar har på hvordan vi skal få.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Jeg har to spørgsmål til hr. Anders Samuelsen.
Det ene er i forlængelse af det spørgsmål, som hr. Kristian Thulesen Dahl stillede.
Vi har hørt den socialdemokratiske ordfører sige, at der ikke skal ske noget med efterlønnen, hverken i denne valgperiode eller i næste valgperiode.
Så er det, jeg gerne vil spørge Det Radikale Venstre, hvor hårdt man vil insistere på, at der sker den reform af efterlønnen, som hr. Anders Samuelsen nævner, og som fru Marianne Jelved taler om i Ugebrevet A4.
Det var det første spørgsmål.
Kan hr. Anders Samuelsen bekræfte den lidt, skal vi sige, pudsige sociale profil i det radikale skatteforslag?
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
Det, Det Radikale Venstre arbejder ud fra, er, at den dag, vi forhåbentlig kommer tilbage til magten og får lige så stor indflydelse på alle andre områder, som vi nu har fået på en arbejdsmiljøreform, vil vi arbejde ud fra det skattetryk, som er på det tidspunkt.
Det vil sige, at vi selvfølgelig vil genindføre muligheden for at inflationssikre de indtægter, som er til staten, det er oplagt.
Alt andet er jo at undergrave velfærdssamfundet, fordi man så er nødt til konstant at lave besparelser, og hvis man ikke gør det på nuværende tidspunkt, bliver man nødt til senere at indføre brugerbetaling i sundhedssystemet, eller hvad det nu kan være - den vej, som regeringen har valgt at gå.
Vi ønsker ikke at gå den vej.
Vi vil sikre niveauet, vi vil sikre loftet, og så vil vi sikre, at man under det loft for alvor kan få omlagt tingene, fjerne særordninger for erhvervslivet, produktudviklingsstøtte til Arla Foods, eller hvad det nu kan være; bruge de penge, så de kommer borgerne i hænde, så vi kan få sat skatten ned på arbejde; komme frem til en situation, hvor man ikke som i dag skal tjene 900 kr. for at kunne give en håndværker 100 kr. i hånden, men komme ned på at kunne nøjes med at tjene 350 kr. for at kunne give ham 100 kr. i hånden.
Så ville de fleste af de ærede medlemmer herinde og de fleste af de folk, som vi har uden for salen, altså resten af den danske befolkning, kunne koncentrere sig om at arbejde der, hvor de har forstand på det, og ikke nødvendigvis hjemme i havestuen med at male og sætte i stand, fordi man simpelt hen ikke ønsker at betale en håndværker det, han koster.
Det ville være godt for håndværkeren, det ville være godt for os alle sammen.
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Det Radikale Venstres skattereform, som jo har været en del inde i debatten gennem den senere tid, forudsætter den et niveau svarende til regeringens skattestop, altså hvor man akkumulerer en mangel på indtægt i kraft af afgiftsstoppet, bygger den på det nuværende skattetryk, eller bygger den på det skatteniveau, der eksempelvis var i 2001?
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
Det spørgsmål kunne Dansk Folkepartis ordfører jo stille videre til statsministeren og finansministeren på et senere tidspunkt, for de to var med til at gennemføre den efterlønsreform, som vi har nu, og som faktisk bygger på det samme princip.
Vi siger bare, at hvis man skal gøre noget i den her retning, kan man jo dreje lidt mere på de samme knapper.
Det er jo det, der sker allerede i dag; hvis man har en pensionsordning, som overstiger et vist beløb, bliver man modregnet eller får ikke helt så høj en efterløn, fordi man er så godt stillet i forvejen.
Der er det fuldstændig rigtigt, hvad fru Marianne Jelved siger, at så kan man gå ind og kigge på den, hvis det er det, der skal til, for at sikre, at det stadig væk er sådan, at den ufaglærte, den, der har den dårligste pensionsordning, den, der ikke har fået de uddannelsesmuligheder, som alle andre har fået, stadig væk har en mulighed for også at kunne komme ud og spille golf som 60-årig, så det ikke skal være forbeholdt dem, med de rigtig gode pensionsordninger, hr. Kristian Thulesen Dahl og undertegnede.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-02-05:
Jeg takker for forsøget på svaret og vil meget gerne have hr. Anders Samuelsen til at uddybe, hvordan Det Radikale Venstre altså vil arbejde for at skære ned i efterlønnen.
Hr. Anders Samuelsen kan jo så også i den forbindelse bekræfte det, som den radikale leder i Ugebrevet A4 fortalte os her den 12. januar i år: »Vi kan jo dreje på de knapper, hvor man modregner pensionsopsparing i efterløn. Derved bliver det uoverkommeligt dyrt for dem, der har opsparing og selv kan betale, og de vil derfor tilskyndes til at udskyde tilbagetrækning.«
Det, der altså bliver sagt, er, at Det Radikale Venstre har været med til at lave en efterlønsreform, hvor man siger til folk, at de nu skal indbetale til en ret, de får.
Bagefter går man så ud og vil efterfølgende lave det, at man vil modregne i anden opsparing, så man gør det utrolig uattraktivt for folk at benytte sig af den ret, som man i en tidligere reform har givet dem.
Synes hr. Anders Samuelsen, at det er udtryk for en særlig fair måde at drive politik på, altså at give folk en ret, og når nogle så gerne vil udnytte retten, prøver man at gøre det så dyrt for dem som overhovedet muligt at bruge den ret, sådan at de ikke gør det?
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
I Det Radikale Venstre har vi jo ikke lagt skjul på, at vi mener, at man skal kigge den der efterløn efter i sømmene.
Det er en del af det, som regeringen jo også i hvert fald indirekte har opfordret kommissionen til at kigge på.
Det må Dansk Folkeparti også lære at forholde sig til.
Vi har ikke på noget som helst tidspunkt lagt skjul på, at vi gerne vil se på efterlønnen, og om den er skruet sammen på den rigtige måde.
Hvis det viser sig, at regeringen ikke kan løse sine problemer omkring arbejdsudbud, så bliver man i endnu højere grad tvunget til at gøre noget ved det her.
Vi vil gerne gøre noget ved arbejdsudbuddet ved f.eks. at sætte skatten til maks. 42 pct.
Men hvis regeringen ikke vil det, så øges presset selvfølgelig på for alvor at få gjort noget ved efterlønnen.
Et bud på det kunne være at sige, at hvis vi gerne vil sikre, at der stadig væk skal være en eller anden form for fratrædelsesordning for folk, som har været mange år på arbejdsmarkedet, som f.eks. har haft en dårlig uddannelse, og som ikke har haft de samme pensionsmuligheder som andre, så bliver vi jo nødt til at have en større grad af medfinansiering fra folk, som er så privilegerede, at de har fået en god uddannelse, har været betydelig færre år på arbejdsmarkedet og har haft nogle betydelig bedre pensionsordninger.
Er Dansk Folkeparti måske ikke enig i det?
Dansk Folkeparti behøver ikke at svare lige nu.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-02-05:
Jeg vil gerne hjælpe hr. Anders Samuelsen med at lave lidt forbrugeroplysning om, hvad radikal politik egentlig er.
Det er jo sådan en gave at få, når man står på Folketingets talerstol, at man kan få lov til at tale direkte ud til alle seere og lyttere og fortælle, hvad radikal politik egentlig er.
Det, jeg gerne vil bede hr. Anders Samuelsen redegøre for, er helt præcis, hvordan Det Radikale Venstre efter et eventuelt regeringsskifte vil foreslå nedskæringer i efterlønnen.
Jeg tror, det er interessant for mange mennesker, der ser efterlønnen som en mulighed, at vide præcis, hvordan Det Radikale Venstre vil foreslå nedskæringer i efterlønnen.
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
Spørgsmålet er komplet uvedkommende i forhold til, om man kan leve op til målsætningerne i 2010.
Det er ikke et spørgsmål om, hvad tidligere regeringer har gjort.
Jeg kunne jo også klandre de tidligere borgerlige regeringer i 1980'erne for at have været med til at skabe store problemer, så det er ikke det, der er spørgsmålet.
Spørgsmålet er: Hvordan kommer vi herfra og fremefter?
Vi skal kigge fremefter, det er det, der er problemet.
Og problemet her er, at man i regeringen gør det, at man siger, at man ikke har underfinansieret noget, selv om vi nedsætter afbetalingen i forhold til det tempo, man burde afbetale med.
Hvis man skal betale 30.000 af om året for at nå at komme af med sin gæld i løbet af 10 år, og man så pludselig siger: Nej, vi kan godt nøjes med at betale 10.000 af, så er det ikke underfinansieret, for vi betaler jo stadig væk af.
Jo, det er underfinansieret, for det kræver, at man betaler meget mere af senere.
Lars Barfoed (KF), 2004-02-05:
Kan det ikke bekræftes, at den tidligere socialdemokratisk-radikale regering ikke på noget tidspunkt havde så stort et overskud, bortset fra 1 år, som det overskud, den nuværende regering opererer med, og at alt dermed er finansieret?
Anders Samuelsen (RV), 2004-02-05:
Jeg synes egentlig, jeg kom rimelig pænt rundt om kommissionen og idéen bag ved kommissionen osv.
Jeg har bare forholdt mig til, at f.eks. Venstres ordfører har sagt, at vi overhovedet ikke skal blande os i kommissionen.
Nå, men så lader vi være med at blande os i selve kommissionens arbejde
og prøver så at fokusere på, hvad pointen med kommissionen så egentlig er.
Det var det, jeg forsøgte at forklare, og hvorfor vi grundlæggende bare må trække på skulderen ad den kommission, som er oppe at køre i øjeblikket. I forhold til, om man er underfinansieret eller ej, er sagen, at regeringen benytter et fiktivt råderum til at finansiere sine skattelettelser.
Faktisk går tingene i den forkerte retning, og derfor er tingene ikke finansierede.
Det kan nå at vise sig, at de er finansierede, men så skal der ske en revolution i beskæftigelsesudviklingen, og problemet er, at den revolution kan regeringen ikke levere.
Lars Barfoed (KF), 2004-02-05:
Nu var det jo ikke meget, hr. Anders Samuelsen havde at fortælle os om Velfærdskommissionen.
Det er jo ellers den, vi diskuterer i dag, men lad os se bort fra det.
Jeg er lige så interesseret i hr. Anders Samuelsens noget problematiske, synes jeg, forhold til begrebet ufinansieret, for nu fik vi igen at høre, at der åbenbart er tale om ufinansierede skattelettelser.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Anders Samuelsen: Hvis nu man i løbet af 1 år har indtægter på 465 mia. kr. og man så kun bruger de 460 mia. kr., så har man 5 mia. kr., som man kan gemme i pengekassen og spare op.
Kan man så sige, at der er noget som helst, der er ufinansieret, når man kan spare 5 mia. kr. op, når året er gået?
Kan hr. Anders Samuelsen ikke også bekræfte, at den regering, som Det Radikale Venstre deltog i, ikke et eneste år, bortset fra ét, og da var det finansieret af engangsindtægter, havde et overskud, der overhovedet var lige så højt som det overskud, som staten nu får i 2004 under denne her regering?