runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-03:
Overordnet set kan Kristeligt Folkeparti gå ind for forslaget.
Det er et stykke ad den rigtige vej, og det er et godt skridt fremad.
Dog må det være rimeligt, at de, der har kapital bundet i fondene, får partsstatus fuldt ud, og i visse tilfælde kunne det også gælde for kunderne.
Vi vil i udvalget arbejde positivt med forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-11-03:
Jamen Hafniasagen er jo god, for den viser lidt om, hvor absurd tavshedsbestemmelserne tolkes - i hvert fald af nogle - og derfor vil jeg gerne spørge ministeren, og jeg skal nok også vende tilbage til det under udvalgsarbejdet: Var den holdning, som ministeriet og Forsikringsrådet har haft i denne sag, udtryk for en anderledes konkret vurdering af den pågældende sag end den, Sø- og Handelsretten anlagde?
Eller var den - sådan her jeg forstået det - udtryk for en principiel modstand, altså ikke bare en tolkningsmodstand, men en principiel modstand mod, at man kunne fremlægge den slags dokumenter i retten?
Marianne Jelved (RV), 1998-11-03:
Den gældende lovgivning er jo indrettet således, at en domstol tager stilling til spørgsmålet i en sag af den karakter, og det er også fastlagt i lovgivningen, at Forsikringsrådet har en særlig kompetence i den slags spørgsmål.
Det, der er sket, er altså, at de kompetente organer, der skal forholde sig til spørgsmålet, har forholdt sig til det.
Frode Sørensen (S), 1998-11-03:
I vor ordfører, hr. Claus Larsen-Jensens, fravær skal jeg forelægge hans ordførertale: Selv om - eller måske netop fordi Danmark ikke er en del af ØMU'ens tredje fase og dermed heller ikke deltager i etableringen af den fælles mønt, euroen - er det vigtigt, at dansk erhvervsliv ikke konkurrencemæssigt stilles ringere i forhold til andre landes virksomheder.
De 11 EU-landes etablering af euroen, som får betydning for 300 millioner europæere, vil uanset Danmarks forbehold og aftalen om den danske krones tilknytning til euroen som erstatning for bindingen til D-marken de facto betyde, at en række virksomheder får mulighed for også at aflægge deres årsregnskab i euro med henblik på at kunne tiltrække kapital og konkurrere med eurolandenes virksomheder.
Al afregning over for danske myndigheder skal imidlertid fortsat ske i danske kroner.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-03:
Kristeligt Folkeparti er positivt over for lovforslaget, idet det giver en mulighed for, men ikke en pligt til at aflægge regnskab i euro.
Derfor går vi positivt ind i udvalgsarbejdet.
Christine Antorini (SF), 1998-11-03:
Danmark er jo ikke medlem af euroen, og kursen vil derfor ikke være konstant.
Skal der gives mulighed for omregning til euro, bør der derfor være faste regler for omregningskursen; men dette spørgsmål må imidlertid ses i sammenhæng med det forslag til en ny bogføringslov, som vi snart skal behandle her i Tinget. Umiddelbart vil SF være betænkelig ved regler som de foreslåede, hvorefter regnskabet kan vælges aflagt i euro alene, hvis virksomhedernes bogholderi føres i danske kroner.
Vi ville foretrække muligheden for, at der aflægges regnskab, der både viser resultatet i danske kroner og i euro.
For virksomheder, der fører deres bogholderi i euro, har vi dog intet imod, at der kun aflægges regnskab i euro, da der jo her ikke er kursomregningsproblemer.
Bortset fra disse bemærkninger undrer det os en anelse, hvorfor det overhovedet er nødvendigt med disse konsekvensrettelser, som ministeren selv kalder lovændringerne i den skriftlige fremsættelse.
Vi tager det som udtryk for den store opmærksomhed, regeringen udviser
over for euroen.
Flemming Hansen (KF), 1998-11-03:
Det Konservative Folkeparti kan fuldt ud støtte dette forslag, som jo ligger i umiddelbar forlængelse af, at EU indfører fælles valuta fra den 1. januar 1999.
Vi tilslutter os forslaget.
Egil Møller (DF), 1998-11-03:
Som bekendt indføres euroen i en række EU-lande pr. 1. januar 1999.
Det er ministerens begrundelse for at fremsætte
dette lovforslag om mulighed for at aflægge regnskaber i euro.
Uanset at euroen indføres i visse EU-lande, er vi i Danmark uden for denne møntunion.
Vi har vores forbehold.
Vi holder fast i den danske krone.
Vi vil i Dansk Folkeparti ikke være med til at bløde op på vores forbehold over for møntunionen.
Vi vil ikke bevæge os ud ad en glidebane, som regeringen lægger op til her.
Vi må fastholde, at regnskabsaflæggelse for virksomheder fortsat skal være anført i danske kroner, og netop derfor stemmer Dansk Folkeparti imod lovforslaget.
Sonja Albrink (CD), 1998-11-03:
I CD støtter vi intentionerne i lovforslaget.
Vi mener også, at det er et godt forslag, og i CD er vi glade over, at der fremover kan aflægges regnskab i euroen.
Alt i alt et ja til dette lovforslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-03:
I Det Radikale Venstre er vi positive over for lovforslaget om at give danske virksomheder mulighed for at aflægge regnskab i euro.
Vi efterkommer her et stort ønske fra en række virksomheder.
Lovforslaget tager højde for et skifte fra ecu og de nationale valutaer til euro, og det vil være med til at nedbryde nogle af de forretningsmæssige barrierer for virksomheder placeret i Danmark og for virksomheder, der ønsker at placere deres aktiviteter i Danmark.
Der er ikke væsentlige administrative byrder forbundet med lovforslaget.
Det vil eksempelvis være valgfrit, hvad er helt fornuftigt, for de enkelte virksomheder, om de ønsker at aflægge regnskab i euro eller i danske kroner.
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-11-03:
Ja, der er selvfølgelig en masse ideologisk, politisk, måske psykologisk, men sådan materielt, hvad er begrundelsen så?
Allerede i dag er der jo masser af virksomheder, der opgiver deres årsregnskab i kroner og ved siden af i parentes i dollars, eller hvilken valuta de nu synes er relevant.
Der er masser af virksomheder, der i dag i deres årsberetning har en dansk og en engelsk tekst sideløbende og tilsvarende en betegnelse for regnskabstallene i danske kroner og dollar.
Hvorfor er det ikke godt nok?
Hvad er begrundelsen for, at man nu skal til at nøjes med euro?
Kan de, der har brug for at kunne angive deres regnskab i euro ikke bare følge den samme standard, som vi har kendt i masser af år, når folk har brugt dollars eller D-mark?
Hvis der er noget materielt i det, hvis der er noget med, at det skal være euroen, der er det bindende, altså den, man kan stole på, og kroneomregningen ikke er så forpligtende som eurotallene, så er det jo direkte uholdbart, som forslaget ser ud, for så gælder der bare det, at alt det, der har med virksomheden at gøre, må stå i euro, men når man skylder myndighederne noget, skal det stå i kroner.
I givet fald kommer der en diskussion om, hvad der så er de rigtige tal.
Er det skattegælden, der står i årsregnskabet i euro, eller er det skattegælden, der er angivet til skattemyndighederne i kroner?
Hvis der er noget materielt i det, synes jeg, det medfører et principielt problem, og det vil vi i hvert fald bore i under udvalgsarbejdet. Men jeg synes som sagt ikke, der er nogen grund til at vedtage sådan et lovforslag her om at lade virksomhederne stå helt frit.
De kan angive deres regnskaber i kroner, så vi alle sammen umiddelbart let kan gå til dem, og har de behov for at kommunikere med omverdenen, kan de desuden omregne tallene til den valuta, de synes de har brug for.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
I Fremskridtspartiet har vi haft det lidt svært med at se nødvendigheden af dette lovforslag.
Dermed være ikke sagt, at vi er modstandere af, at det bliver gennemført, hvis det er nødvendigt, for vi har den holdning, at virksomhederne naturligvis frit skal kunne vælge, om de vil anvende euroen eller ej.
Under udvalgsarbejdet vil vi altså gerne ligesom have ministeren til at dokumentere, at det er nødvendigt med denne ændring af årsregnskabsloven, og vores stillingtagen ved tredjebehandlingen vil simpelt hen afhænge af, om vi kan få lidt mere dokumentation, end jeg synes lovforslaget giver os, for, at det her er nødvendigt.
Men som sagt: Vi er positive, hvis det er nødvendigt; ellers synes vi, det er overflødigt.
Pia Larsen (V), 1998-11-03:
Da Venstres ordfører, hr. Svend Erik Hovmand, ikke kan være til stede i dag, skal jeg redegøre for Venstres holdning til lovforslaget:
Vi synes, det er godt, at økonomiministeren fremsætter dette lovforslag, så virksomhederne selv kan vælge dels at aflægge årsregnskab og dels at angive selskabskapitalen i den nye valuta, euroen, eller at fortsætte som hidtil med at opgive i danske kroner.
På denne måde lettes virksomhederne for en lille del af alle de ulemper, der eksisterer ved, at Danmark står uden for Den Økonomiske og Monetære Union.
Der er ingen tvivl om, at det belaster dansk erhvervsliv i betydeligt omfang, at vi ikke er med i ØMU'en, og belastninger har de danske virksomheder i øvrigt nok af for tiden.
Konkurrenceevnen er forværret drastisk - den samlede forværring for perioden l993-99 er oppe på hele 8-9 pct. - det danske erhvervslivs markedsandele på vore eksportmarkeder er faldet i samme størrelsesorden, og endelig fortsætter de administrative byrder med at stige, som vi netop har fået det bekræftet i erhvervsministerens rapport fra sidste uge.
Men økonominiministerens forslag overflødiggør ikke, at Danmark efter Venstres opfattelse hurtigt bør blive medlem af Den Økonomiske og Monetære Union.
Endelig noterer vi os med tilfredshed, at lovforslaget har været forelagt Erhvervsministeriets testpanel, så virksomhederne har haft mulighed for at vurdere forslaget for administrative byrder.
Venstre vil derfor gå positivt ind i udvalgsarbejdet og søge enkelte spørgsmål afdækket undervejs, herunder om vi i Danmark kunne tage et skridt videre, som man har gjort i England, således at skat og moms kan afregnes i euro.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
Politisk er det ikke så dejligt at komme efter hr. Frank
, men det har i hvert fald den fordel, at når det drejer sig om den finansielle sektor, betyder det, at jeg tit får ekstra taletid, for jeg kan nøjes med på nogle punkter at henvise til det, hr. Frank Aaen har sagt, og det er jo dejligt.
Når det drejer sig om dette forslag, er det sådan, at Fremskridtspartiet ikke har nogen problemer, når det drejer sig om firmapensionskassers ligestilling med livsforsikringsselskaber.
Også når det drejer sig om puljeplaceringer, er vi enige; jeg tror, det var hr. Morten Helveg Petersen, som sagde, at det er en demokratisering, og at det er et stykke hen ad vejen.
Ja, så langt så godt.
Men i Fremskridtspartiet havde vi altså hellere set, at man havde løst det problem på en anden måde ved simpelt hen at give lønmodtagerne mulighed for gennem direkte valg i form af urafstemninger at vælge bestyrelserne i de foretagender. Så var det nemlig de valgte repræsentanter, som måtte tage ansvaret for, hvordan man placerede medlemmernes midler, og hvis medlemmerne var utilfredse med placeringen, kunne de smide repræsentanterne ud ved næste afstemning.
Vi har dog ikke noget stort håb om, at vi kan omvende hverken ministeren eller Folketinget til at vælge denne rigtige form for demokrati, og hvis vi ikke kan komme længere, skal det punkt derfor heller ikke bringe os i uoverensstemmelse med regeringen.
Så er det gode sagt, og lad mig så fortsætte dér, hvor hr. Frank Aaen stoppede, med spørgsmålene om partsbegreb og tavshedspligt.
Jeg synes, at forslaget her og de andre, som vi kommer til senere, simpelt hen er direkte misbrug af eneudrederens arbejde og den rapport, han har fremlagt.
Og det er ikke engang sådan, at det er elastik i metermål.
Det er skumbananer med chokoladeovertræk, og vi vil gøre alt, hvad der står i vores magt under udvalgsarbejdet, for at sikre, at partsbegrebet bliver udvidet, så det bliver acceptabelt.
Vi synes, at de sager, vi har været præsenteret for, har været beskæmmende for et demokrati.
Når det drejer sig om tavshedsbestemmelsen, vil jeg gerne sige, så det ikke kan misforstås, at Fremskridtspartiet har ikke den holdning, at nogen skal gå ind og grave i institutternes eller virksomhedernes hensættelser.
Men det skal ikke være sådan, at vi skal have en tilstand, hvor Finanstilsynet har et gummistempel, hvorpå der står nej, og det er den situation, vi vil komme i i fremtiden.
Og især, som hr. Frank Aaen også nævnte, kunne det efter dommen i Hafniasagen være interessant at spørge ministeren - og hvis hun ikke kan levere svaret her, kan vi i hvert fald nok få det i udvalget via nogle interessante spørgsmål - om ikke alene det, at domstolene siger ja til det, alle offentlige myndigheder har sagt nej til, giver anledning til at åbne op på det punkt.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-11-03:
Tak for ministerens svar på en række af spørgsmålene.
Et af spørgsmålene, som jeg ikke rigtig fik respons på, var spørgsmålet om information.
Jeg og mit parti hører jo til dem, der synes, at det nordiske samarbejde ikke bare er godt, men at det faktisk stadig væk er fuldt af dynamik.
Der sker nogle ting, nye ting, gode ting.
Det er ikke dødt, det er ikke overflødigt og alt det dér.
Men det er meget lidt omkring det her, der når ud til befolkningen.
Der gøres en indsats fra Ministerrådet og Nordisk Råd omkring det her.
Der kommer nyhedsfaxer, der kommer også noget elektronisk, og der kommer en avis, som kommer, jeg tror det er otte gange om året.
Men det er meget beskedent.
Det her er den mere folkelige udgave, som jeg er meget tilhænger af; det andet er jo kun for en elite, det elektroniske og nyhedsfaxen, der kommer ud.
Hvad er ministerens intentioner på det område?
Var der ikke behov for at få større oplysninger om det?
Og så ganske kort: Jeg manglede også svar på spørgsmålet: Hvordan er problemstillingen omkring Schengen?
Kommer vi i den pinagtige situation, som er fuldstændig håbløs, i hvert fald for mit parti, at skulle vælge mellem pasfrihed i Norden eller pasfrihed i EU?
Hvordan er situationen på det punkt i øjeblikket?
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-03:
Lovforslaget præciserer investeringsreglerne for firmapensionskasser, så de fremover kommer til at følge de nugældende investeringsregler for livsforsikringsselskabers tværgående pensionskasser: LD, ATP og Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring.
I den forbindelse medfølger det bl.a., at firmapensionskasser får adgang til at investere i udenlandske aktier, og det er præciseringer, som vi i Det Radikale Venstre synes er ganske fornuftige.
Derudover bliver der i lov om tilsyn med firmapensionskasser nu indsat bestemmelser om tavshedspligt
og partsbegreb på baggrund af anbefalingerne i eneudredningen.
Reglerne for placering af pensionsmidler præciseres tillige for ATP, LD og Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring, ligesom deres adgang til at placere midler i specialforeninger og investeringsforeninger udvides.
Men det, vi i Det Radikale Venstre ser mest frem til i forbindelse med lovforslaget, er ændringerne med hensyn til medindflydelse på investeringsbeslutningerne i Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
I en årrække har vi i Det Radikale Venstre arbejdet for, at lønmodtagere skulle have indflydelse på, hvor de penge, som den enkelte lønmodtager har stående i LD, skal investeres, og det bliver der fremover mulighed for gennem oprettelse af en række investeringspuljer.
I Det Radikale Venstre mener vi, at dette forslag fremmer medlemsindflydelsen og demokratiet på pensionsområdet i betydeligt omfang, og det er selvfølgelig meget, meget positivt.
Det Radikale Venstre kan derfor støtte lovforslaget.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-03:
Jeg skal da gerne medgive fru Kirsten Jacobsen, at det ikke er hensigtsmæssigt, at man har den samme sag under behandling i 10 år i udvalgsarbejdet.
Så langt er vi da enige.
Så glæder det mig, at vi er enige om det kulturelle samarbejdes dimension, og at det er vigtigt med udveksling i den sammenhæng, men jeg synes så også, det er vigtigt at understrege, at når vi er nået så vidt på det område, skyldes det jo bl.a. Nordisk Råd.
Når flere ordførere i dag har understreget, at hvis vi skal i gang med udvekslingsrejserne for folkeskoleelever, f.eks. i Nordplus-mini-projektet, så er det jo Nordisk Råd, der rent faktisk er pådriver i den proces, og ikke ligefrem Nordisk Ministerråd, al ære og respekt for Ministerrådet. Derfor synes jeg, at fru Kirsten Jacobsen måske ikke i en sådan grad, som det lyder her fra talerstolen i dag, skal undervurdere betydningen af, at parlamentarikerne trods alt også involverer sig i det nordiske samarbejde på det plan, som det er med Nordisk Råd.
Marianne Jelved (RV), 1998-11-03:
Tak for den generelt positive modtagelse af lovforslaget.
Jeg skal blot sige til fru Christine Antorini, at det jo ikke er meningen, der på nogen måde skal kunne spekuleres i omregningskursen.
Det var bl.a. det problem, der blev taget frem af SF's ordfører.
Der vil blive fastsat regler i et samarbejde mellem skattemyndighederne, Erhvervs- og Selskabsstyrelsen og Økonomiministeriet for at sikre, at sådan nogle ting ikke kan ske.
I øvrigt er der i dag et system, hvor man har faste månedlige kurser, som bruges i forbindelse med toldklareringer osv., så vi er ikke på et fuldstændig udyrket område.
Men det kan belyses under udvalgsarbejdet og vil selvfølgelig blive det.
Baggrunden for lovforslaget er den analyse, der er lavet i det, der hedder Kontaktudvalget under Økonomiministeriet, af spørgsmålet om Danmark uden for euroen. Uanset den skepsis, der fra nogle ordføreres side vises over for regeringens motiver til dette lovforslag, er det faktisk et ønske fra virksomhederne for at lette deres konkurrencebetingelser, når 11 lande skaber en fælles valuta og dermed også et særligt euro-indre-marked.
Det er jo ikke, fordi det er morsomt at lave lovforslag ud i den blå luft.
Det her bunder faktisk i et ønske fra virksomheder om at minimere omkostningerne ved, at Danmark er udenfor, jeg havde nær sagt, så det er nemmere at blive ved med at være udenfor.
Så jeg må sige, at der er nogle af ordførerne, der ikke tjener deres egen sag særlig godt.
Det er klart, at det er nyt område, og der er formentlig en lang række spørgsmål, der skal besvares.
Hr. Frank Aaen taler om, at man i dag kan have to kolonner, og spørger, hvorfor man ikke bare kan blive ved med det.
Det er fuldstændig korrekt, og det synspunkt kan man jo have.
Men der er altså nogle virksomheder, der mener, at det er en stor lettelse, hvis de kan nøjes med én, og at den ene kan blive euro.
Jeg har altså svært ved at forstå, at Folketinget skal forhindre virksomheder i at få lempet deres konkurrencebesværligheder i et stort euromarked.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-03:
Jeg skal ikke undlade at lægge skjul på min forundring.
Når jeg hører fru Kirsten Jacobsen tale her, er det som at høre hendes forgænger, hr. Poulsgaard, tale for 15-20 år siden.
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at der er sket en fantastisk udvikling.
For det første med Nordisk Råd, som er blevet slanket, som er blevet reduceret, hvor 50 institutioner er blever reduceret med 13, og hvor der er sket en vældig ændring i selve arbejdet og en målrettethed i selve arbejdet.
Det var det ene.
For det andet er der sket en udvikling i verden.
Der er faktisk sket en meget stor udvikling i verden.
Jeg synes, at fru Kirsten Jacobsen skulle have gjort sig den ulejlighed at rejse en tur til Estland og tale med parlamentarikerne dér, eller til Letland eller til Litauen for at høre, hvilket udbytte de enkelte parlamentarikere har haft af et samarbejde og et samkvem med parlamentarikere fra de nordiske lande.
Disse lande skal vi ikke svigte og slet ikke
Frank Dahlgaard (KF), 1998-11-03:
Jeg vil gerne takke hr. Jann Sjursen for, at han, som jeg har forstået det, bakker op om det forhold, at det er en helt naturlig ting, at nordiske parlamentarikere - folketingsmedlemmer, stortingsmedlemmer og rigsdagsmedlemmer - mødes en gang om året og drøfter ting af fælles interesse, prøver at nå frem til fælles fodslag og lader sig inspirere af hinanden. Jeg har noteret mig, at hr. Jann Sjursens parti har ladet sig inspirere af den sag, der er oppe i Norge, hvor man har nedsat en værdikommission, som skal drøfte de egentlige værdier i livet og i samfundslivet, og det synes jeg da er et utroligt spændende og godt forslag.
Man kan oven i købet tale sit eget sprog i de fleste tilfælde og blive forstået af andre.
Så jeg er glad for, at hr. Jann Sjursen tager afstand fra den besynderlige betragtning, at de folkevalgte i Norden ikke skulle mødes.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
De folkevalgte i Norden mødes overalt, både i Norden og uden for Norden.
Sådan har det været, sådan skal det være, sådan vil det fortsat være.
Det eneste, jeg klandrer, er, at man skal have et særligt forum, et eksklusivt forum, som formentlig efterhånden mest bliver opretholdt, fordi Norge ikke er medlem af EU.
Man kan tydeligt høre heroppefra, at det er den rejselystne flåde, som er sendt på mission nu.
Jeg har besøgt Estland, jeg har besøgt Letland, jeg har besøgt Litauen, jeg har talt med de parlamentarikere, jeg ved, hvilken betydning det har for dem at få hjælp og støtte fra os fra de nordiske parlamenter.
Det kan man alt sammen give dem fra det enkelte lands parlament.
Der er ingen af de ting, der nævnes, som overhovedet betinger, at man har den parlamentariske forsamling, som kalder sig Nordisk Råd.
Ingen af de forslag eller forsvar, som man har bygget op for at nedgøre det, jeg har sagt, ikke et eneste argument er man kommet med bortset fra, at det er hyggeligt at mødes også næste uge i Oslo.
Jeg giver de tidligere ordførere ret i, at det såmænd er hyggeligt, men det er blevet overflødigt med alle de andre internationale fora, man har fået, hvor de samme mennesker drøfter de samme ting.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-03:
Jeg kan forstå, at fru Kirsten Jacobsen går ind for det, jeg vil kalde en form for osteklokkeparlamentarisme, og det er så o.k.
Man kan godt have den holdning, at man fremmer et samarbejde, og at man kan hjælpe andre lande ved blot at sidde i det lille kongerige Danmark og så prøve at klare paragrafferne herfra.
Men man kan jo også prøve at pulje kræfterne, sådan som man gør inden for det nordiske samarbejde i forhold til den indsats, man vil gøre over for f.eks. landene i Østersøregionen.
Jeg anerkender, at fru Kirsten Jacobsen hælder til en osteklokkeparlamentarisme, og det er jo fint nok, men det gør vi ikke i Kristeligt Folkeparti; vi mener, at det er vigtigt, at parlamentarikere også mødes i fora, hvor man er forpligtet af nogle dagsordener, og hvor der ikke bare er løs snak i øst og vest, for det er der nok af.