runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-31:
Nej, jeg bebrejder ikke nogen, at man ønskede at behandle forslaget om ændring af tronfølgeloven og dette forslag under et.
Det, jeg blot siger, er, at når der står på Folketingets dagsorden, at først diskuterer vi tronfølgeloven, og så diskuterer vi grundlovens § 2, synes jeg, man skal holde sig til det, og det havde hr. Svend Auken og hr. Helveg Petersen meget svært ved.
Men jeg holdt jo min sti ren, og derfor siger jeg jo også gerne noget om forslaget nu.
Der er ikke noget med, at hr. Svend Auken får noget at vide af mig.
Det, der er tale om, er, at hr. Svend Auken er medforslagsstiller, og i stedet for at stille mig spørgsmål skulle han derfor hellere begynde at besvare de spørgsmål, jeg stiller.
Det er hr. Svend Auken og hr. Niels Helveg Petersen, der må svare på de spørgsmål, vi andre stiller, for det er forslagsstillerne, der må svare på de spørgsmål, der bliver stillet om, hvad meningen med forslaget egentlig er.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Jeg var meget glad for fru Birthe Rønn Hornbechs sidste bemærkninger.
De glædede mig, og dem tager jeg positivt imod, men der var til gengæld en række af de andre bemærkninger, jeg var mindre glad for.
Først bebrejdede hun os, at vi diskuterede L 3 sammen med L 1.
Hun ved jo udmærket godt, at det er regeringen, der har modsat sig, at forslagene blev behandlet sammen, selv om begge forslag faktisk handler om ændring af § 2.
Der sker faktisk en ændring af § 2 på grund af det forslag, regeringen har fremsat, og vi ønsker bare, at det skal fremgå tydeligt, at det er det, der sker, sam tidig med at vi vil bringe formuleringen i overensstemmelse med det, vi troede et stort flertal her i Folketinget var enigt om, nemlig at Danmark er en uafhængig stat, at Danmark er et folkestyre, og at Danmark bygger på retsstaten.
Men nu får vi så at vide, at når vi udtrykker det på den måde, går vi ind for enevældens genindførelse, og der blev lagt en masse mærkelige forestillinger frem.
Men er vi ikke alle sammen enige om, og er det i virkeligheden ikke det, som knytter os sammen, at Danmark er en uafhængig stat, at Danmark er et folkestyre, og at Danmark hviler på retsstaten?
Ole Sohn (SF), 2006-01-31:
Jeg vil indledningsvis takke for statsministerens bemærkninger til vores forslag.
Nu er det ikke fremsat, fordi vi har den naive tro, at vores forslag til grundlov er det, der bliver sendt til en folkeafstemning, men fordi vi vil sætte en debat i gang ud fra de holdninger, vi nu har.
Og jeg har også med glæde set, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre har gjort sig nogle overvejelser, nogle tanker, i samme retning.
Det, der kunne være lidt interessant, var, om ikke man kunne forestille sig – jeg kan forstå, at statsministeren her giver udtryk for enkelte elementer, som statsministeren kunne tænke sig var mere klart fastslået – at Venstre også kom med et udspil, sådan at befolkningen kunne se, hvor Venstre mener, man kan få grundloven til at svare til den virkelighed, vi lever i, måske også ud fra nogle holdninger, som ikke er grundfæstede i dag.
Det er jo det, der er forudsætningen for, at man kan få en diskussion.
Så udkrystalliserer der sig forhåbentlig på et tidspunkt enighed om nogle formuleringer, som har en bred dækning i Folketinget, for det er netop forudsætningen for, at det også kan få en bred dækning i befolkningen og dermed blive til virkelighed.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Jamen der er nogle, der mener, at hvis min nabo får det bedre, så får jeg det dårligere, for jeg plejede at have det bedre end ham.
Sådan føler vi det ikke, sådan føler vi det bestemt ikke.
Og der er jeg jo enig med hr. Søren Krarup i, at så længe at over 80 pct. af den danske befolkning er døbt og føler sig tilsluttet denne, så er det rimeligt at bevare det som et led i det danske statssystem.
Men vi har flere hundredtusinde borgere, der bor i vores land, og som staten selvfølgelig skal sørge for at levere en service og en hjælp til.
Det fremgår i øvrigt også af den gældende grundlov, at det er dens hensigt, sådan at ingen skal føle sig, om jeg så må sige, forskelsbehandlet.
Ole Sohn (SF), 2006-01-31:
Det håber vi selvfølgelig også, og det tror vi da også på.
Når vi er i en situation, hvor virkeligheden er, at vi ikke kan regere landet på baggrund af grundloven alene, men på baggrund af det, man kan kalde den forfatning, altså den samlede sum af de love og regler, som nu er gældende, også med hensyn til borgernes rettigheder, så vil det da være mere fornuftigt, at man får lavet en grundlov, som svarer til den virkelighed, vi lever i, og som gør, at borgerne også kan læse og forstå grundloven.
Det er jo lidt tankevækkende, at Folketinget er nødt til at lave en kommenteret udgave af grundloven, for at borgerne kan forstå, hvad det egentlig er for et grundlag, landet ledes på.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Jeg vil meget gerne tænde ham i at fastholde uenigheden lige til det sidste, men jeg er ikke engang sikker på, at vi var helt uenige om det sidste, han sagde.
Det, der stødte mig dengang og stadig væk støder mig, og som gjorde et stort indtryk på min gruppe, var, at vi fik valgt to meget kirkeligt engagerede mænd, præster, med meget specielle holdninger ind i Folketinget sammen med en kirkeminister, der også var præst og også havde nogle meget specielle synspunkter.
Og så var det dem, der bestemte i den danske folkekirke, for sådan var flertalskonstellationerne herinde.
Sådan oplevede resten af Folketinget det, og sådan oplevede man det også ude i kirken, og det er totalt utilfredsstillende, at den slags snævre konstellationer skal afgøre tingene i den danske folkekirke.
Giv dog folkekirken fri, giv den dog mulighed for inden for de rammer, vi nu fastsætter i grundloven og fastsætter ved lov, selv at ordne sine anliggender.
Så er det fuldstændig rigtigt, at valgmenigheder er en del af folkekirken, og det er også betryggende, men netop inden for den ramme, vi har, bestemmer vi selv ganske meget, og det giver os faktisk en større grad af frihed og ansvarsfølelse, ikke en mindre grad af frihed.
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Det ville utvivlsomt være bedre, hvis vi bestemte.
Men i hvert tilfælde er det, der jo er sagen, at folkekirken har den særlige stilling, at den diskriminerer andre kirkesamfund.
Og det er meget bevidst, fordi det altså er udtryk for, at det er folkets kirke.
Og der vil jeg sige, at valgmenigheder – som jo hører under folkekirken, det skal dog lige understreges, i modsætning til frimenigheder, og det ved jeg ikke om hr. Svend Auken er klar over – hører hjemme i folkekirken, men der er altså det særlige ved det, at folkekirken betyder, at det er folket, der bestemmer, og samtidig er folket igennem lovgivningen forpligtet af, at det til syvende og sidst er evangeliets forkyndelse og ikke deres mange aktiviteter, det drejer sig om.
Det er det, der ligger i det.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Det er jo også derfor, at grundloven ikke bare i § 66, som jeg omtalte, men også i de følgende paragraffer gør meget ud af at fjerne det indtryk af forskelsbehandling og nedvurdering af andres rettigheder.
Og det følger jeg bare op med at sige: Jamen kan man ikke også yde en service fra samfundets side, der ligestiller?
Er det, at man selv bestemmer, ensbetydende med, at noget bliver sekterisk, og at trosfriheden bliver tilsidesat?
Jeg er medlem af en valgmenighed, og pointen i en valgmenighed, er, at vi selv vælger vores præst, og at vi selv bestemmer.
Det har jeg aldrig nogen sinde følt var en trussel mod min trosfrihed eller en undertrykkelse af den lille mands tro.
Det var faktisk en god ting.
Hvad forkert er der i, at folk selv ordner deres egne anliggender?
Skal vi have en fru Tove Fergo, en hr. Søren Krarup, en hr. Jesper Langballe til at bestemme over os?
Er det ikke bedre, vi selv bestemmer?
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Jo, jeg vil indrømme, det er svært at konkurrere med Slotspladsen.
Men det, jeg siger, er, at hr. Svend Auken taler fuldstændig som det mest sekteriske medlem af Menighedsrådsforeningen, der jo netop vil have gjort folkekirken selvstyrende, så man kan rive den løs fra det snærende bånd, der holder den fast på evangeliets forkyndelse, for i stedet at bevæge sig ud i alle disse forskellige aktiviteter, som jo for disse sværmeriske typer er den egentlige opgave.
Det holder desværre ikke, og jeg synes altså også, at det at knytte det op på det, han siger ikke er at nedlægge folkekirken, men at man jo bare vil opfylde grundlovens tale om, man ikke må diskriminere, jo også er at sige: Jeg ophæver folkekirken, for folkekirken er som folkekirke en eneste diskrimination af andre kirkesamfund.
Det er deri dens særlighed ligger.
Det er derfor, vi bevarer den, fordi vi selvfølgelig giver hjemmets børn særlige forhold.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Undskyld, vil medlemmet ikke tale lidt højere.
Det er svært for mig at høre.
Søren Krarup (DF), 2006-01-31:
Jeg havde egentlig afstået, men jeg kan altså ikke lade være med at sige, at hr. Svend Aukens for søg på at camouflere det, han i virkeligheden gør med folkekirken, altså ikke holder.
Selvfølgelig er det en ophævelse af folkekirken, der ligger i Socialdemokratiets forslag her.
Man vil sikre folkekirken selvstyre og sikre religionsligheden.
Jeg er lige ved at sige, at det kunne være sagt af det mest sekteriske medlem af Menighedsrådsforeningen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-31:
Nej, jeg kan sige til hr. Niels Helveg Petersen, at jeg holder meget af ordet folkestyret.
Jeg bruger hellere ordet folkestyre end demokrati, fordi folkestyre er et godt dansk ord, og for mig repræsenterer det nogle kerneværdier.
Nej, det er slet ikke det, der er problemet.
Problemet er bare, at hvis man tager fat på denne paragraf – nu kan vi diskutere det under næste punkt på dagsordenen – på den måde, som hr. Niels Helveg Petersen gerne vil, så har det faktisk nogle afledte konsekvenser også på andre dele af grundloven.
Og det er jo lige præcis det, der er problemstillingen.
Der er regeringens opfattelse, at hvis der en dag er et bredt ønske om at tage fat på grundloven, skal vi se det hele under et og ikke bare tage sådan en enkelt paragraf ud, navnlig ikke når der slet ikke er noget behov for det.
Det er derfor, vi siger: Lad os nu løse denne opgave, som er af principiel karakter, nemlig at indføre ligestilling til tronen, og ikke blande den sammen med en lang, lang diskussion om grundloven.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Jeg har forstået hensynet, men jeg kan stadig væk ikke forstå, at det er forkert, når jeg siger, at den danske folkekirke bliver nedprioriteret som konsekvens af Socialdemokraternes forslag.
Når man opprioriterer nogle andre, må det jo nødvendigvis føre til, at dem, man opprioriterer, bliver stillet bedre, mens nogle andre bliver stillet ringere.
Og den danske folkekirke får en svækket position som konsekvens af det forslag, Socialdemokraterne lægger op til.
Jeg må forstå det sådan, og det var, hvad jeg sagde i mit ordførerindlæg.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Jeg synes nu ikke, det er så svært at begribe.
Vi ønsker, at folkekirken bevarer sin tilknytning til staten, men det skal ikke være et flertal her i Folketinget og kirkeministeren, der skal bestemme, det skal være den kirkelige organisation selv, ligesom vi kender det på mange andre områder, der har indseende. Når det drejer sig om religionslighed, så nævnte jeg et praktisk eksempel.
Jeg kan slet ikke forstå, at fru Pia Christmas-Møller er imod det, at f.eks. et trossamfund får mulighed for at opkræve bidrag hos sine medlemmer via staten over skattebilletten på samme måde, som vi, der er medlemmer af folkekirken, får opkrævet vores kirkeskat.
Jeg kan for min død ikke se, at det eksempelvis skulle skabe store problemer for den danske folkekirke eller være uretfærdigt eller et forkert signal.
Tværtimod viser det jo respekt for, at vi efterhånden har mange hundredtusinde mennesker, som har en anden tro end den, som fru Christmas-Møller og jeg er opdraget i.
Hr. Langballe siger, at det er nødvendigt at have en statskontrol for at sikre forkyndelsesfriheden.
Det tror jeg er en voldsom påstand.
Når mange af os blev interesseret i en løsere tilknytning mellem kirke og stat, navnlig et mindre underog overordnelsesforhold, var det på grund af det, vi oplevede under den tidligere kirkeminister, der sammen med hr. Langballe og hr. Krarup fastsatte dansk kirkepolitik.
Jeg fandt det totalt utilfredsstillende, at et sådant lille sekterisk segment i den danske folkekirke kunne sidde og diktere alle andre.
Sådan tror jeg, der var mange i folkekirken, der oplevede det.
Der var i hvert fald mange, der sagde, at sådan oplevede de det.
Og derfor syntes de, det var bedre, at kirken selv ordnede sine anliggender.
Må jeg i øvrigt sige, at nu har jeg været lærer ved Aarhus Universitet i 20 år, og jeg har aldrig oplevet andet, end at det, at vi havde et uafhængigt Aarhus Universitet, var med til at sikre min forsknings- og undervisningsfrihed fuldt ud.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-31:
At sammenligne folkekirken og universiteter og kommuner er som at sammenligne Rundetårn med et tordenskrald.
Og den totale frihed er den, staten skal sikre ved at tage hånd om små, mindre betydelige og ydre ting.
Så vil jeg godt lige føje til, at man jo altid i de her debatter hører: Var det ikke på tide, at § 66 i grundloven skulle opfyldes?
Forholdet er jo det, at § 66, der siger, at folkekirkens forhold ordnes ved lov, ganske vist oprindelig var en løfteparagraf, men den blev jo allerede af grundlovsfædrene omtolket til, at folkekirkens forhold ordnes ved lovgivning i Folketinget.
Det har man så været enige om ikke i halvandenhundrede år, men i næsten halvandenhundrede år.
Så er det noget fup hele tiden at tale om den løfteparagraf og sige, at nu skal vi have det bragt i orden.
Danskerne ved godt, hvad det betyder.
Svend Auken (S), 2006-01-31:
Jamen universiteterne har selvstyre.
Det er jo ikke ensbetydende med, at de ikke stadig væk er statsuniversiteter, eller at der stadig væk er en forbindelse mellem lovgivningsmagten og universiteterne, selv om de i vid udstrækning har mulighed for at ordne deres egne anliggender.
Det kommunale selvstyre betyder, at man i lokalsamfundet inden for visse af os fastsatte grænser og økonomiske muligheder har chancen for at ordne sine egne sager.
Hvorfor skulle ikke også kirkens forskellige institutioner have den mulighed?
Jeg vil i øvrigt sige, at fru Karen Klint og jeg har arbejdet meget med det her forslag, og hun er medforslagsstiller eller med bag det her forslag, og der er overhovedet ikke nogen uenighed.
Det, der er det store spørgsmål, og det besvarer det her forslag ikke, er, hvordan man gør det.
Hvordan sikrer man selvstyre?
Men selve princippet om selvstyre er jo ikke ensbetydende med adskillelse.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-31:
Jeg sidder og spekulerer på, om det mon nogen sinde er lykkedes hr. Svend Auken at forklare sin kirkepolitik for sine gruppefæller.
Jeg er ikke sikker på det.
Jeg tror ikke, at det er lykkedes at forklare fru Karen Klint alt det her, og det hænger jo sammen med, at det er fuldkommen meningsløst; der er ikke sammenhæng i det.
Hr. Svend Auken bliver meget forarget, når vi andre siger, at han vil adskille kirke og stat.
Jamen altså, når hr. Svend Auken for det første siger, at kirken skal være selvstyrende, og for det andet at der skal være religionslighed, så er der simpelt hen ikke en djævel, der kan forstå, at det ikke betyder en adskillelse af kirke og stat.
Hvad skulle statens rolle være i forhold til kirken, hvis kirken er selvstyrende, og hvis man har religionslighed?
Ole Sohn (SF), 2006-01-31:
Jeg er fuldstændig enig.
Sådan skal det også være, og sådan vil det også være selv med en grundlovsændring.
Sådan var det også, da vi ændrede grundloven i 1953 og tidligere.
Vi bærer jo historien og traditionerne videre, for et samfund kan kun fungere, hvis det, som hr. Jesper Langballe kalder den reale forfatning, er intakt og bliver båret med, og det skal den også gøre.
Selv om jeg her har givet udtryk for det forslag, vi har fremsat til en ny grundlov, så er det jo udtryk for vores holdningsmæssige tilgang til det.
Det, der er forudsætningen for, at man kan ændre grundloven, er jo, at der er et bredt flertal i Folketinget, og det bliver der kun, hvis man samlet set får trukket summen af den reale forfatning med ind i en eventuel grundlovsændring, så i det lys har hr. Jesper Langballe ret.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-31:
Jeg vil gerne fortsætte lidt i samme spor som hr. Søren Krarup.
Det, som jeg hørte hr. Ole Sohn sige, og som jeg også pludselig blev meget optaget af – det gav et ryk i mig; pludselig kom der noget, som man selv kunne have sagt, måske ikke så godt, men alligevel –
var, at når folkestyret fungerer så godt, som det gør, er det ikke 1953-grundlovens skyld, men det er summen af love og traditioner.
Man kunne tilføje hævd og vaner.
Det er et rigtig godt konservativt synspunkt.
Det kunne virkelig være sagt i 1700-tallet af Edmund Burke, konservatismens fader.
Jeg vil sige til hr. Ole Sohn, at et folk – og med et folk mener jeg et folk, som ikke er druknet i et multietnisk kaos, men som er intakt og har sin tradition intakt – netop har den uskrevne ballast med sig, som Søren Kierkegaard engang kaldte Danmarks reale forfatning.
Er hr. Ole Sohn ikke enig med mig i, at hvis denne reale forfatning, som er usynlig, uskrevet, ikke er der, så er grundloven og en hvilken som helst anden lov i virkeligheden ikke det papir værd, den er skrevet på?
Det er den ikke, hvis ikke den ses i lyset af en traditionsballast, som får det hele til at fungere.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-31:
Det lægger Socialdemokratiet op til en ændring af.
Man vil indføre religionslighed, og man kræver en selvstændiggørelse af folkekirken.
Der var det, jeg i mit ordførerindlæg sagde pænt ja til religionsfrihed, det står vi virkelig last og brast om, men nej tak til religionslighed i den udgave, som Socialdemokraterne foreslår, fordi det vil være en nedprioritering af den danske folkekirke.
Så fik jeg at vide i en kort bemærkning, at det var en misforståelse, og samtidig fik jeg løfte om, at det ville jeg blive gjort klogere på i anden runde.
Det er jeg ikke blevet klogere på.
Tværtimod synes jeg, at forvirringen er ved at være total, når det drejer sig om Socialdemokratiets kirkepolitik, og hvordan kirken fremtidig skal være forankret.
Ole Sohn (SF), 2006-01-31:
Hvis det er tilfældet, er der jo håb forude.
Helge Sander (V), 2006-01-31:
Det helt overordnede formål med forslaget er, som jeg startede mit sidste indlæg med at sige, at vi får bragt det internationale aspekt på plads.
Det er grunden til, at vi overhovedet har taget lovforslaget på programmet i indeværende folketingssamling.
Som fru Hanne Severinsen nævnte i sin ordførertale, er forskningsrådene i de 2 år, de har fungeret, kommet med en række forslag til småjusteringer og tilpasninger, så tingene kan fungere endnu mere hensigtsmæssigt i det daglige.
I den forbindelse er der kommet en række forslag på mit bord, og da vi havde møde i forligskredsen, forelagde jeg dem samlet og sagde, at det måske var meget hensigtsmæssigt, at vi fik bragt forholdene i orden, fordi det ville gøre det hele meget lettere.
Men det er jo kun småting.
Når vi taler om snitfladen mellem Det Strategiske og Det Frie Forskningsråd, er den jo ikke generel, men forekommer kun i disse meget specifikke tilfælde.
Jeg forelagde det for forligskredsen for at høre, om man var indstillet på at imødekomme forskningsrådenes ønsker, og vi var som bekendt enige om de ting, der ligger i lovforslaget, hvorimod vi f.eks. var lidt usikre med hensyn til anonyme bedømmere og gerne ville have det punkt undersøgt nærmere.
Det er et godt eksempel på noget, som vi selvfølgelig helt automatisk tager op, når lovforslaget skal genbehandles i samlingen 2007-08.
Det er den helt enkle forklaring på, hvorfor vi står med lovforslaget her i dag.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jesper Langballe (DF), 2006-01-31:
... og jeg vil godt høre ministerens vurdering af spørgsmålet.
Ministeren var selv inde på det, men alligevel vil jeg gerne bede ministeren oplyse, hvad grunden egentlig er til, at vi ikke kan vente med disse såkaldte justeringer, til lovgivningen skal tages op til samlet revision til næste år.
Jeg kunne egentlig godt have stillet spørgsmålet i forligskredsen, men det har jeg ikke gjort, fordi jeg synes, spørgsmålet efterhånden er vokset lidt inden i mig.
Men vil det ikke være rimeligt at tænke forholdet mellem de to forsk ningsråd ordentligt igennem og så komme med en samlet løsning til den tid?
Det er den ene ting.
Den anden ting er, at fru Anne Grete Holmsgaards ordførertale mindede mig om, at jeg glemte at udtrykke min tilfredshed med, at de anonyme bedømmere er blevet taget ud af forslaget.
De forskere, jeg har talt med, synes, det er en meget ubehagelig tanke med anonyme bedømmere.
Det kan godt være, at bedømmerne selv synes, det er mere bekvemt at være anonym, men i videnskabeligt arbejde må man nu engang stå til ansvar for de ting, man siger.
Jeg nævner det blot her, fordi spørgsmålet kan komme op igen senere hen ...
Helge Sander (V), 2006-01-31:
Først og fremmest tak for den klare tilslutning til det, der er det helt overordnede, det, der især er tilsigtet med dette lovforslag, nemlig at vi får det internationale bragt på plads helt i forlængelse af den debat, vi jo tidligere har haft her i salen omkring internationalisering.
Så det er selvfølgelig rart, og det er også meget vigtigt, at det er på plads.
Men så er det jo rigtigt, som det er blevet anført fra flere af ordførerne, at vi har benyttet lejligheden til at foretage nogle justeringer og primært efterkommet ønsker fra forskningsrådene om tilpasning af nogle enkelte forhold.
Jeg vil gerne sige, og det gælder alle ordførerne, men ikke mindst måske den radikale ordfører, hr. Niels Helveg Petersen, der kom ind på en række de forhold, at jeg gerne vil give tilsagn om, at vi selvfølgelig vil præcisere det under udvalgsarbejdet, for der er nogle af de ting, som er meget specifikke, og hvis man ikke lige har deltaget i de debatter, vi har haft i forligskredsen, så kan det måske stå lidt uklart.
Derfor mener jeg også – måske lidt i forlængelse af hr. Rasmus Prehns indlæg – at vi må kunne få det præciseret meget klart under udvalgsbehandlingen, og det er jeg selvfølgelig parat til.
Men de ting er der slet ikke taget hul på her.
Det, hr. Jesper Langballe især fokuserede på, var jo netop den her – kan man sige – snitflade mellem Det Strategiske Forskningsråd og Det Frie Forskningsråd.
I hvert fald var alle enige om, at det var den rigtige løsning, og det er kun disse meget, meget specifikke tilfælde, der er tænkt på.
Men også det vil jeg som sagt meget gerne være med til at præcisere.
Med hensyn til anonymiteten blev det afklaret med det sidste indlæg, at det punkt er taget helt ud af lovforslaget.
Det er ganske rigtigt, at der er mange, der ønsker det, og derfor vil det givetvis komme til at præge debatten under udvalgsarbejdet.
Men det er også en af de ting, vi får tid til at dyrke, inden loven skal behandles igen i samlingen 2007-08.
Så skal jeg sige til fru Anne Grete Holmsgaard, at jeg ikke på nogen måde har forestillet mig, at der skal blive tale om udhuling af Det Strategiske Forskningsråds midler, når Højteknologifonden nu skal være repræsenteret i Koordinationsudvalget.
Hensigten er simpelt hen kun at få de forskellige råd, som agerer på området, med i Koordinationsudvalget, hvis formål jo er meget, meget klart beskrevet i loven.
Med disse betragtninger er jeg helt klar til at foretage de nødvendige præciseringer, der vil blive foretaget som følge af spørgsmål og svar under udvalgsbehandlingen.