runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torben Hansen (S), 2002-03-11:
Det er til Venstres ordfører hr. Eyvind Vesselbo, og det er helt specifikt omkring Vandfonden, hvorom det blev sagt, at den ikke fungerede.
Det regner jeg med, at vi kommer til at diskutere under det næste punkt.
Jeg bliver alligevel kaldt herop, når hr. Eyvind Vesselbo siger, at man fra Venstres side vil se positivt på en ordning over for de små boringer, over for den lille mand, som uforskyldt er blevet ramt af en udefra kommende forurening.
Det betyder så, hvis man skal forstå Venstres ordfører ret, at man vil nedlægge Vandfonden for at vise, at man nedlægger noget, og så vil man lave noget andet igen, der har fuldstændig det samme formål.
Det virker meget besynderligt.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Jeg vil gerne sige til hr. Ole M. Nielsen fra Kristeligt Folkeparti, at vi har jo alle vore fromme ønsker om, at vi kunne få en god og saglig debat i udvalget, og det regner jeg også med, at vi kan få om det her, ikke fordi vi nødvendigvis er enige, det er vi jo på en række områder ikke, men derfor kan man godt få en god og saglig debat om de her ting.
Så spørger hr. Ole M. Nielsen, hvorfor de ting, der ligger i lovforslaget her, er slået sammen.
Ja, de var jo blevet nedlagt i en samlet pulje, kan man sige, og derfor er de lagt sammen her i lovforslaget. Fru Pernille Blach Hansen spørger, om vi ikke skærer i det, der netop er grundlaget for en bæredygtig udvikling og det, der skal satses på i denne her periode.
Jamen det, der har været udgangspunktet i arbejdet med De Grønne Guider,
har været, at de skulle være lokalt forankret og ikke finansieret fra statslig side.
Med hensyn til mine argumenter om prioritering er det jo det overordnede formål med den her prioritering at flytte nogle af pengene fra miljøområdet.
Det er fra råd og nævn og puljer, men også fra andre områder til formål, som vi prioriterer højere, og hvor vi mener, at vi får mere for pengene.
Til hr. Torben Hansen kan jeg sige, at det er korrekt, at vi godt vil gå ind og kigge på, om vi kan hjælpe nogle, der uforskyldt er kommet ud for en forurening af deres enkeltboring.
Men de 3 mio. kr., der er afsat nu, skal bruges til forskning, så det drejer sig om at arbejde videre med denne her sag, og det er det, jeg godt vil give mit tilsagn om her.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Når jeg stiller det spørgsmål, er det, fordi der jo er tale om fire forskellige ting, som ikke har noget som helst med hinanden at gøre, som er byltet sammen i ét forslag.
Når Venstre så bliver spurgt, hvorfor man gør det, så svarer man, at det gør man, fordi det gjorde vi oprindelig.
Altså man har én gang tidligere lavet en stor politisk plan om at nedlægge alt og alle, og så bruger man det som begrundelse for, at man også kan bruge det som lovgivningsmetode.
Det kan man altså ikke.
Jeg vil mene, at det strider mod hele det arbejde, vi lavede i Folketinget omkring bedre lovkvalitet, for man kan simpelt hen ikke behandle et lovforslag seriøst, som handler om så mange forskellige ting på én gang.
Derfor vil jeg godt spørge, om Venstre vil være med til at opdele det, for det kunne selvfølgelig bringe den ting i orden. Så kan man nok ikke vedtage det med det hastværk, som Venstre har forestillet sig, der skal være i denne her sag, men jeg vil godt spørge Venstre, om man vil imødekomme det, synes jeg, fuldstændig regelrette ønske fra vores side om, at man så i hvert fald laver en opdeling af forslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Det var altså et umuligt svar, jeg fik af hr. Vesselbo.
Når jeg spørger om, hvordan vi skulle kunne få en saglig behandling af det, så er det, fordi der intet incitament er til at lave en saglig behandling, for vi kan enten stemme for eller imod fem forskellige ting, som ikke har noget som helst med hinanden at gøre, ved én afstemning.
Hvorfor skulle vi så tage en saglig behandling af det?
Beslutningen er jo truffet, og det er helt rigtigt, som hr. Eyvind Vesselbo siger, at det er derfor, man har smækket sagerne sammen.
Det kan da ikke give en saglig behandling.
Det var derfor, jeg spurgte, om de her sager har noget som helst andet med hinanden at gøre, end at der er flertal for dem allerede.
Det er jo det.
Det er jo det eneste.
Derfor er det vores hensigt - ligesom hr. Keld Albrechtsens - at foreslå den her sag opdelt i fire eller fem dele.
Så kan vi få en ordentlig behandling af dem.
De her fem institutioner er sandsynligvis oprettet ved fem forskellige love, og så må det også være rimeligt at nedlægge dem ved fem forskellige love.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Som hr. Ole M. Nielsen netop har sagt, er der tale om meget forskellige love, vi nu her skal ophæve: Den Grønne Fond, loven om puljen til grøn beskæftigelse, lov om støtte til forureningstruede vandindvindinger og så Ørestadsrådet.
De ting har absolut intet til fælles, bortset fra at det er ting, som Venstre ikke kan lide på miljøområdet.
Det her er et godt eksempel på lovsjusk, og derfor er det klart, at alle seriøse partier i dette Folketing inklusive regeringspartiet Venstre selvfølgelig burde bakke op om, at ting, der er oprettet ved lov og skal nedlægges ved lov, også bliver gjort det hver for sig i stedet for ved sådan et bunkebryllup.
Samtidig vil jeg gerne spørge hr. Eyvind Vesselbo: Når man nu nedlægger Den Grønne Fond, er det så, fordi man mener, at fondens aktiviteter er overflødige?
Nej, det er det sådan set ikke, siger Venstre.
Det er bare kommunerne, der skal gøre det.
I en tid, hvor finansministeren sætter tommelskruer på kommunerne, hvor de skal ud og fyre folk, hvor de skal skære ned på stort set alle områder inklusive de områder, regeringen selv lægger størst vægt på, tror Venstre så, at der er mange kommuner i det danske land, der vil have råd til at ansætte grønne guider?
Jeg synes bare, man skal stå ved, hvad det er.
Det her er ren nedskæring, og der sker ikke en pind.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-11:
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg sige, at vi ikke ønsker at dele det her lovforslag op i forskellige dele.
Jeg mener ikke, jeg skal tage stilling til, hvorfor det er samlet.
Jeg kan bare sige, at vi ikke ønsker, at det bliver delt.
Vi ønsker, at det er, som det er her.
Til hr. Ole M. Nielsen kan jeg sige, at det da er rigtigt, at det her måske er lidt svært at drøfte intenst, men det kan vel ikke forhindre i at opfordre til, at vi trods alt får en saglig debat i udvalget eller i salen her om tingene.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige: Det var dog en frygtelig mistillid at have til kommunerne, at de ikke vil støtte de her ting.
Jeg går da ud fra, at kommunerne er meget miljøbevidste, og at miljøet bliver prioriteret.
Det virker lidt, ligesom når vi snakker om planloven.
Her er det heller ikke rigtig de lokale politikere og de lokale borgere, som har den store tillid hos
Socialdemokratiet
Vi er uenige i den opfattelse, for vi mener faktisk godt, at de lokale politikere selv kan klare de her ting og selv kan prioritere det.
Hvis de lokale politikere, som jeg sagde i mit første indlæg, prioriterer det her, så giver de penge til det, hvis de synes, det er en god ting, giver de penge til det.
Hvis de ikke gør det, så kan folk jo stemme dem ud ved næste kommunalvalg, hvis der er opbakning i lokalsamfundet til, at det her skal køre videre.
Så jeg mener, det klarer helt sig selv på lokale præmisser.
Torben Hansen (S), 2002-03-11:
Hvis hr. Eyvind Vesselbo gerne vil kigge på det og gerne vil finde ordninger for de mennesker, så betyder det, at man skal trække i hvert fald en femtedel ud af det her lovforslag, og så skal man stemme for vores beslutningsforslag, for det er det, der ligger i den nuværende lovgivning.
Det vil jo gøre, kan man sige, pinen og hr. Eyvind Vesselbos tænkepause betydelig kortere, for så kan man starte med at trække noget af det her ud, hvis man vil leve op til det, man selv siger.
Med hensyn til at der er fem ting samlet i lovforslaget, siger hr. Eyvind Vesselbo, at det vil han ikke tage stilling til.
Så vil jeg gøre opmærksom på, at hr. Eyvind Vesselbo er ordfører for det største regeringsparti, og at vi her i Folketinget er vant til enten at have en holdning til tingene eller til ikke at have en holdning.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Jeg kunne godt tænke mig lidt vejledning fra hr. Eyvind Vesselbos side.
Hvis nu det er sådan, at man faktisk er tilhænger af og agter at støtte en nedlæggelse af Koordinationsudvalget for Skibsrelaterede Spørgsmål, og man også ønsker at støtte en nedlæggelse af Ørestadsrådet, men man er imod nedlæggelsen af Den Grønne Fond og af Den Grønne Jobpulje og af Vandfonden, hvordan synes hr. Eyvind Vesselbo så, man skal stemme til det her forslag? Skal man stemme ja af hensyn til det, man egentlig gerne vil støtte med den utilsigtede konsekvens, at noget andet bliver nedlagt, eller skal man stemme nej af hensyn til det, man ikke vil være med til at nedlægge, hvormed man ikke støtter nedlæggelse af det, man egentlig gerne ville nedlægge?
Det spørgsmål må hr. Vesselbo da kunne tage stilling til.
Hr. Vesselbo siger så, at Venstre ikke ønsker at opgive lovforslaget, men der var ikke noget argument.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Jeg ville selvfølgelig hellere have haft den strategi ...
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-11:
Jeg må sige, at jeg også er dybt forundret over, at hr. Eyvind Vesselbo i svaret til hr. Ole M. Nielsen sagde, at det var samlet, fordi det er nedlagt i samme overvejelse og så senere, at det er samlet, fordi man ikke ønsker det anderledes.
Det er jo ikke noget argument.
Dermed er vi tilbage i den tidligere debat, som Venstres ordfører havde med hr. Jørn Jespersen om, hvad et argument er.
Det her er altså lovsjusk, og nøjagtig som SF har det, har Det Radikale Venstre det: Der er nogle ting, vi kan støtte, og der er nogle ting, vi ikke kan støtte.
Det, der er tilbage, er, at Venstres ordfører siger, at man ikke ønsker at opdele det her, fordi det behøver man ikke at gøre.
Implicit siger man: Vi har jo magten, så det behøver
vi ikke.
Så vil jeg da godt undskylde, at vi overhovedet møder op for at behandle det her forslag.
Det vil jo sige, at Venstre er regeringens forlængede arm og ikke omvendt, som det egentlig burde være.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Ministeren siger jo ganske korrekt, at der ikke må være GMO i økologiske fødevarer.
De har ikke kunnet få erstatning.
Det vil de heller ikke kunne i Danmark, fordi erstatningsproblemet ikke er løst.
Hvis det er rigtigt, som jeg har fået oplyst fra Frankrig, at det er 41 pct. af den almindelige majs, der allerede er forurenet på de franske marker, viser det jo hele grundlaget for det, man diskuterer her, det betyder enden på økologisk produktion.
Sådan er det jo, hvis de franske oplysninger er rigtige.
Men det vil jeg bede ministeren indhente oplysninger om.
I Mexico, hvor der er forbud mod GMO, er der fundet udbredt forurening.
Der forbød man det i et forsøg på at stoppe det, men det kommer fra USA, ureguleret.
Jeg tror, det vil give et helt andet billede af den her diskussion.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Jeg vil kun sige til hr. Keld Albrechtsen, at det er vi selvfølgelig ikke enige i, altså at det er grundlæggende forkert.
Men hvis jeg hørte det rigtigt, var det bl.a. noget omkring økologerne, der blev spurgt til.
Jeg ved ikke, om det er rigtigt forstået, men jeg glemte faktisk lige at sige det, og jeg tror, at hr. Keld Albrechtsen spurgte til det.
Derfor vil jeg sige, at den økologiske produktion jo er reguleret ved økologiforordningen, som indeholder et forbud mod anvendelse af genetisk modificerede organismer i økologisk produktion.
Og det er jo altså sådan, at forbuddet medfører, at det bl.a. ikke er tilladt at dyrke genetisk modificerede afgrøder på økologiske bedrifter eller fodre økologiske husdyr med GMO-holdigt foder.
Loven om miljø- og genteknologi berører ikke økologireguleringen, det vil således fortsat være forbudt at dyrke genetisk modificerede planter eller anvende andre genetisk modificerede organismer i økologisk landbrug og produktion.
Den tiltagende dyrkning af genetisk modificerede afgrøder på verdensplan stiller den økologiske produktion over for nye udfordringer, det vil jeg også gerne tilkendegive her, og det er derfor vigtigt for økologiens troværdighed, at forbuddet mod anvendelse af GMO i økologisk produktion håndhæves effektivt.
Det kræver en målrettet og omfattende kontrol fra de offentlige myndigheders side.
Det er imidlertid producenternes opgave og ansvar at tilrettelægge produktionen, så reglerne overholdes og man undgår GMO'erne i de økologiske produkter.
Det kræver omhu i produktionen.
Jeg er godt klar over, at i sommeren 2001 viste der sig at være problemer med at overholde forbuddet med GMO i økologisk foder.
Plantedirektoratets stikprøvekontrol afslørede flere tilfælde af økologisk foder med indhold af GMO.
Den økologiske sektor har som en reaktion på dette taget initiativ til en handlingsplan, som skal tage hånd om problemet i fremtiden.
Planen har været drøftet i Det Økologiske Fødevareråd og behandles nu i Fødevareministeriet, og jeg ser altså frem til, at det vil man fra økologernes side også kunne håndtere.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Lige nøjagtig den sidste bemærkning må jeg nok indrømme, at jeg har lidt svært ved at forstå, den der fromme hensigt om, at vi skal have en ordentlig behandling i udvalget af denne sag.
Hvordan i alverden skal det kunne lade sig gøre?
Helga Moos (V), 2002-03-11:
Altså jeg synes, at det er så interessant i det her materiale, at man lægger så meget vægt på, at man skal følge tingene, at man har så meget sikkerhed.
Jeg mener, vi kan da ikke ønske os mere.
Så jeg er helt tryg ved, at det her skal vi nok få håndteret.
Men hvis man inderst inde har et ønske om, at der slet ikke skal være GMO i verden, kan jeg da godt forstå hr. Keld Albrechtsens bekymring.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Ved fru Helga Moos ikke, at undersøgelser i Frankrig og i Mexico f.eks. viser, at der allerede er en meget betydelig forurening på tværs af markerne?
Vi har det heldigvis formentlig endnu ikke her i Danmark, fordi vi ikke har sluppet det løs, men alle erfaringer internationalt, også fra Canada, tyder på, at det ikke kan styres, at det allerede er ude af kontrol i de lande, der har sluppet det løs.
Det virker på mig, som om Venstres ordfører overhovedet ikke aner noget om disse internationale erfaringer, når hun kan finde på at sige, at vi bare skal gå i gang, og så ser vi bagefter, om det, vi har gjort, har været forsvarligt eller ej.
Det går da ikke.
Det må jeg nok sige.
Først skal vi vedtage, at vi sætter en godkendelse i gang af gensplejsede planter, der kan komme ud på markerne, og så finder vi ud af en anden gang
, om forbrugerne kan få en mærkning, så de kan vide, at disse produkter, der er sluppet løs, er indgået i produktionen af de varer, de køber. Det er sandelig flot. Er det ikke en noget bagvendt vej at gå, at man først slipper det løs, og så ser man bagefter, om man kan kontrollere det?
Hvad så med det økologiske landbrug i Danmark?
Hvis det bliver forurenet på grund af spredning, er der så indbygget et erstatningsansvar til producenterne i den her lov?
Nej, det er der ikke.
Dér slipper man det også bare løs.
Vi ved ikke, om det vil være muligt at videreføre økologisk dyrkning her i Danmark på grund af spredning fra gensplejsede marker.
Det aner man intet om.
Vi ved, at det er en stor risiko.
Er det ikke rigtigt, at ansvarsproblemet i forhold til virksomhederne, der producerer gensplejsede organismer, ikke er løst?
Helga Moos (V), 2002-03-11:
Nu er det sådan, at det direktiv, som vi i dag har til implementering, jo ikke handler om sporbarhed og mærkning.
Det her er direktivet om udsætning og markedsføring.
Lad os nu behandle det lovforslag, som ligger her, og så vente med at tage det andet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg er glad for, at fru Pernille Blach Hansen i modsætning til Venstres ordfører lægger vægt på, at der er et problem omkring risikoen for spredning på markerne, og jeg vil godt spørge, om Socialdemokratiet sammen med os andre vil være med til at kræve i udvalget, at denne her lov ikke må slippes fri, så længe det problem henlægger uløst.
Jeg tvivler på - meget faktisk - at det kan løses inden for så lille et areal som Danmark.
Det tror jeg rent teknisk simpelt hen ikke kan lade sig gøre, men det kan vi jo få undersøgt.
Min påstand er, at Danmark simpelt hen er for lille til gensplejset produktion, hvis der samtidig skal være økologisk produktion.
Men lad os få en undersøgelse af det, bare vi kan få et tilsagn fra Socialdemokratiets side om, at man ikke slipper den her miljøbombe løs, før det er undersøgt til bunds.
Fru Helga Moos tror, at det her giver sikkerhed.
Så vil jeg godt spørge fru Helga Moos: Er det ikke korrekt, at den mærkning, som man fra dansk side havde ønsket af kød og mælk, hvor der har været brugt foder, som er gensplejset, kunne man ikke komme igennem med? Det vil sige, at hvis man slipper det her løs, så vil forbrugerne altså ikke kunne se, om der har været brugt gensplejset foder i forbindelse med produktionen af den mælk og det kød.
Det vil sige, at en gigantisk del af vores fødevarer vil slippe igennem, uden at forbrugerne ved, om det, de køber i butikkerne, er gensplejset eller ej.
Det synes jeg er bare ét af de kæmpemæssige huller, der er i den her lovgivning, og man indrømmer jo selv, at der er en masse ting, der ikke er på plads.
Hvorfor i alverden skal man så slippe det løs nu, når man ikke ved, om man er købt eller solgt?
Det synes jeg er et underligt eksperiment, Venstre vil have os trukket os ud i.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Jeg skal da gerne medgive hr. Jørn Jespersen, at den samme bekymring for en svækkelse af indsatsen har jeg da haft.
Og det er da derfor, jeg rejser forespørgselsdebatten i dag.
Det er da helt klart, for jeg kunne da også være bekymret for, hvordan man nu vil håndtere det, om man vil leve op til vores målsætninger.
Jeg har rejst denne forespørgsel så hurtigt, som jeg kunne komme af sted med det, fordi jeg ikke vil risikere, at regeringen skulle fristes til sådan at blive lidt svag i indsatsen her.
Det er da derfor, at vi har taget den forespørgselsdebat her.
Det kan jeg ikke gøre bedre.
Jeg har ikke andre muligheder.
Jeg kan, ligesom hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen gør det, pinde det ud i alverdens småting, men jeg kan ikke komme nogen vegne med det som lovgiver, og jeg kan ikke få noget flertal for det, fordi regeringen nu har det flertal, den har.
Så jeg vælger at gå den anden vej og vedtage noget, som siger, at vi vil det samme på affaldsområdet, som vi plejer.
Det tror vi på, indtil det modsatte er bevist.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-11:
Men hr. Ole M. Nielsen misforstår konsekvent det, jeg siger.
Jeg har bare den skepsis i forhold til massive nedskæringer, at jeg tror, det også fører til en reduktion af indsatsen, ellers ville jeg jo også have stor mistillid til de ansatte, der hidtil har lavet arbejdet.
Men det er ikke den afgørende ting i diskussionen.
Det afgørende er de konkrete aktiviteter, der skal til for at opfylde målsætningerne.
Er det regulering, er det afgifter, er det frivillige aftaler, er det samarbejde med den progressive del af industrien osv.?
Der påpeger jeg bare, at hvis det er de nedskæringer, som fremgik af det foreløbige svar, der nu er trukket tilbage, man arbejder med, så kan vi ikke få en styrkelse af affaldspolitikken, så får vi en svækkelse.
Det er derfor, jeg har været så interesseret i at få at vide, hvad det er for aktiviteter og indsatser, som miljøministeren agter at skære
Det har vi ikke kunnet få at vide, og dermed har vi jo indirekte fået en bekræftelse på, at det er dem, som jeg har nævnt, der bliver skåret væk, og dermed får vi en svækkelse af affaldspolitikken.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Jeg takker ministeren for svaret vedrørende proceduren, at der altså skal det, som ministeren også kalder et blokerende og i det tilfælde kvalificeret flertal til for at forhindre en godkendelse - ikke for at vedtage den, der behøver man kun et mindretal.
Det er altså et meget stort problem.
Det håber jeg ministeren er enig i. Så vil jeg spørge ministeren, om man er opmærksom på, at der fra den franske levnedsmiddelstyrelse ligger en undersøgelse af, at der er spor af genmodifikation i 41 pct. af de konventionelle, altså af de almindelige majsprøver, som de har taget rundtomkring i landet.
Det er jo mange, det er en meget stor forurening, og det tyder på, at det dér med nogle smalle sikkerhedszoner ikke rigtig hjælper noget.
Det ved jeg ikke om ministeren er klar over, men det tyder på, at hele grundlaget for det, man er ved at vedtage her, simpelt hen helt grundlæggende er forkert.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-11:
Undskyld.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-11:
Jeg tror desværre, jeg bliver nødt til at give hr. Keld Albrechtsen en kurv i hvert fald i første omgang og sige: Vi vil meget gerne under udvalgsbehandlingen være med til at kigge på det her problem.
Som fru Helga Moos har påpeget, står det faktisk også nævnt i lovforslaget.
Vi vil gerne være med til at kigge på det, men jeg vil ikke her lade mig binde med en håndfæstning fra hr. Keld Albrechtsen, som betyder, at vi så skal være tvunget til at blokere, men vi vil gerne være med til at interessere os for emnet og også stille spørgsmål ud fra det her princip under udvalgsbehandlingen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-11:
Regeringen har i sin fremlæggelse af den her sag både over for Folketinget og over for pressen understreget, at nu skulle der være en større offentlighed omkring det, og det er vel nok rigtigt, hvis man ser på den helt indledende fase af en ansøgning om godkendelse af en gensplejset plante, men det er jo ikke rigtigt i den afgørende fase.
For konsekvensen af vedtagelsen af det her lovforslag vil blive, at en virksomhed - og der er typisk tale om ret store, meget kapitalstærke virksomheder med meget store mængder af målrettede lobbyister til at arbejde for sig - i den indledende fase vil aflevere en ansøgning til ministeren, og der vil så være offentlighed omkring, at der findes en sådan ansøgning, og det er godt nok.
Det var der nu også i forvejen, vil jeg sige.
Vi ved f.eks., at der ligger en ansøgning om en dansk gensplejset roe; det har der gjort i mange år.
Nå, hvad sker der så?
Så sker der det, at ministeren godkender det - ja, det håber jeg ikke, men det kunne jeg godt frygte - og så er der andre EU-lande, der protesterer, og så skal sagen afgøres af EU.
Og så er det slut med offentlighed.
For i EU findes der en regel om, at når papirer kommer fra lobbyister og sendes til EU, så er de hemmelige.
Det gør der altså ikke.
Der er totalt mørke dér, hvor den virkelige beslutning træffes.
Så loven åbner altså op for, at der indleveres en ansøgning, f.eks. om en dansk foderroe, som godkendes af ministeren, selv om befolkningen i Danmark måske slet ikke ønsker det, og selv om et flertal af EU-landene måske slet ikke ønsker det.
Jeg ved godt, at denne her EU-beslutningsmetode ikke er beskrevet til bunds i lovforslagets bemærkninger.
Det kan skyldes, at ministeren ikke er helt inde i disse meget indviklede regler, der er i EU, det ved jeg ikke, men i hvert fald er det vildledende, hvad der står i bemærkningerne på det punkt, hvilket jeg håber ministeren vil præcisere.
Der er altså mindretalsstyre i EU på det her område.
Jeg håber, ministeren vil give tilsagn om, at der skal være fuld mærkning af kød og mælk inden en vedtagelse af det her lovforslag.
Jeg håber i det hele taget, ministeren vil give tilsagn om, at de problemer, vi har påpeget, og som også Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre i hvert fald har givet udtryk for forskellige grader af bekymring over, vil blive gennemgået meget nøje.
Jeg kan sige, at Enhedslisten ikke kan støtte et forslag om at slippe et fuldstændig ukontrollabelt geneksperiment løs på de danske marker.