runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Bundsgaard (S), 1998-11-04:
Jeg er som sagt meget enig med hr. Søren Kolstrup i, at vi skal gøre alt, hvad vi kan, og at vi skal gå lige til stregen, men jeg mener ikke, at vi skal overtræde fællesskabets regler. Så kan man godt begynde med alt muligt juristeri.
Jeg synes, at vi skal sige, at det her kan vi ikke gøre på grund af EU-reglerne.
Vi kan så, som Enhedslisten siger, bruge nødretten.
Dér er vurderingen jo også, at man heller ikke kan gøre det på en så generel ting som den her.
Så jeg synes, vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup, at det vil gavne hans og min fælles kamp mod vækstfremmere og salmonella bedre, at vi arbejder inden for fællesskabet og prøver på at bruge de regler og overbevise de andre lande - ligesom vi har fået forbudt to vækstfremmere - i stedet for at overtræde reglerne, som hr. Søren Kolstrup jo også ved at vi gør, hvis vi vedtager det her lovforslag.
Karsten Nonbo (V), 1998-11-04:
Jeg vil sige, at Venstre selvfølgelig har megen sympati for indholdet i lovforslagene, men vi har ikke megen sympati over for, at de fremsættes nu.
Nu hvor dansk landbrug selv har erklæret - og det har de gjort for mere end et år siden - at man vil til at udfase brugen af vækstfremmere.
Så hvorfor nu vride armen om på landbruget?
Jeg ved ikke, om Enhedslisten har et behov for at hævde sig, inden landbruget selv klarer tingene.
Allerede i foråret stoppede man brugen af vækstfremmere
til slagtesvin, nemlig den 1. april 1998, og man har erklæret, at man vil stoppe totalt med brugen af vækstfremmere, inden vi går ind i det næste årtusind, altså inden godt et år.
Danmark har herved som den største svineeksportør inden for to år frivilligt stoppet brugen af vækstfremmere.
Det synes jeg er ganske imponerende af landbruget, når man tænker på, hvad Christiansborg har bebyrdet landbruget med som tak.
Her tænker jeg på vandmiljøplan, skrappere krav til staldindretning, dyrkefri bræmmer, jordskatter, øgede grundskatter, og så kan man dertil lægge de faldende priser.
Så jeg mener, at landbruget har nok at se til, og vi mener i Venstre, at vi skal stole på den erklæring, som landbruget har fremsat; den indeholder en realistisk deadline.
Man skal nemlig tænke på balanceforholdet mellem en for hurtig udfasning og dermed et øget forbrug i forhold til antibiotika i sygdomsbekæmpelsen.
Ministeren har allerede kunnet bruge denne erklæring som løftestang over for Europa-Kommissionen, og det synes vi ministeren har gjort ganske udmærket, og det er rart, at vi kan tale med vægt i dansk landbrug.
Vi skal i mellemtiden sikre, at dansk landbrug får en fair omtale, en fair behandling og frem for alt en fair konkurrence med andre lande.
Nu må så de såkaldte politiske forbrugere opfylde deres hårde krav til landbruget ved at lægge hård valuta ved køledisken i forhold til danske kvalitetsvarer og altså købe danske landbrugsvarer, så undgår vi helt import.
Det nytter ikke noget, at vi slagter landmanden og så skal importere grisene.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-04:
Jeg skal spørge hr. Nonbo: Hvordan skal et forslag, der skaber en yderligere garanti og en yderligere sikkerhed for, at dansk landbrug bliver fri for vækstfremmere, kunne opfattes som chikane? Hvordan skal et forslag, der yderligere underbygger den frivillige aftale, hvordan skulle det være en chikane over for dansk landbrug?
Er det ikke tværtimod at række hånd til dansk landbrug?
Hugo Sørensen (S), 1998-11-04:
Efter ønske fra frøbranchen har der i mange år eksisteret mulighed for mod særlig betaling at få hasteundersøgt prøver af frø og sædekorn med henblik på certificering.
På baggrund af store variationer i antallet af modtagne prøver kan der i visse perioder opstå ventetider på 2-3 uger, før korn og frøprøver kan behandles i Plantedirektoratets frølaboratorium.
og meget hastende undersøgelser mod ekstra betaling
Ved hastende undersøgelser udføres arbejdet i renhedslaboratoriet, og spiringsanalysen påbegyndes senest dagen efter, at prøverne er modtaget og registreret.
I 1996-97 udgjorde hastende og meget hastende undersøgelser knap 12 pct. af alle modtagne prøver.
Behovet for at fremme analyseresultaterne mest muligt opstår bl.a. i forbindelse med hastende eksportordrer og ved den indledende vurdering af årets frøkvalitet.
Baggrunden for, at dette forslag om udtrykkelig hjemmel til denne ordning er kommet på dagsordenen,
er, at Folketingets Ombudsmand i sin redegørelse af 9. december 1996 vedrørende »Patentdirektoratets opkrævning af særlig betaling for hastebehandling af patentansøgninger og Patentdirektoratets Erhvervsservice« har tilkendegivet, at der efter hans opfattelse er behov for en udtrykkelig lovhjemmel til at give adgang til hurtig sagsbehandling mod gebyr, bl.a. fordi det formentlig er i strid med kravet om ligebehandling af borgere, at betaling af særlige gebyrer er eneste kriterium for en hurtig sagsbehandling. Hidtil har ordningen alene været fastsat i henhold til finansloven, hvoraf fremgår, at Plantedirektoratet f.eks. kan foretage il-analyser som serviceydelser.
Hvis ordningen ikke kan videreføres, må prøverne analyseres i den rækkefølge, hvori de modtages, hvilket i spidsbelastningsperioder kan give en uhensigtsmæssig lang ventetid på visse resultater, da hasteundersøgelserne i meget høj grad anvendes af frø- og sædekornsvirksomhederne ved opfølgning af hastende eksportordrer, herunder fødevarehjælp, katastrofehjælp og lignende En ophævelse af ordningen vil bl.a. betyde, at virksomhederne får dårligere muligheder for at konkurrere med udenlandske leverandører - med deraf følgende risiko for at miste eksportordrer.
Lotte Bundsgaard (S), 1998-11-04:
Dette lovforslag omhandler igen bekæmpelse af salmonella.
Forslagsstillerne foreslår, at svin, der skal indføres i Danmark, skal have været i karantæne og være fundet fri for salmonella.
Lovforslaget indeholder mange af de samme problemstillinger som lovforslag nr. L 2, som vi behandlede lige før.
Jeg vil derfor gerne henvise til min ordførertale for dette lovforslag og blot tilføje følgende: Vi skal gøre alt, hvad vi kan for at forhindre indslæbning af svinepest, DT104 og andre ondartede sygdomme. De eksisterende frivillige karantæneordninger er et skridt på vejen.
Den frivillige karantæneordning har således allerede én gang fanget DT104. Men vi skal også fortsætte stikprøvekontrollen.
Vi skal fortsætte arbejdet i Danmark for bekæmpelse af salmonella, og vi skal fortsætte kampen i EU for at indføre fælles regler, der sikrer forbrugernes sundhed. I Socialdemokratiet vil vi derfor gerne opfordre fødevareministeren til at fortsætte sit arbejde på at hindre udbredelsen af salmonella både nationalt og europæisk.
Det mener vi man gør bedst ved at samarbejde med de andre EU-lande og ikke ved at overtræde reglerne i EU, som forslagsstillerne lægger op til.
Vi kan derfor ikke tilslutte os forslaget.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-04:
Jeg kan forstå, at Socialistisk Folkeparti i den her sag ligesom har opgivet ævred.
Når man netop ved, at der er så stor forskel på den danske indsats i forhold til andre landes indsats, når vi ved, at når det gælder f.eks. kyllinger, har Danmark virkelig gjort en indsats, hvad angår salmonella i fjerkræ, og har fået reduceret den betydeligt, og når vi også ved, at lande som Frankrig og Tyskland stadig væk har overmåde store problemer, og at der er milevid forskel i niveauerne på bekæmpelsen af salmonella, skal jeg spørge hr. Kristen
Touborg, om det så ikke snarere kan være et positivt skridt til yderligere at styrke bekæmpelsen, at vi opstiller nogle restriktioner, så andre lande kommer på et dansk niveau.
Er Socialistisk Folkeparti i denne sag så at sige gået fra borde?
Har man opgivet ævred?
Kristen Touborg (SF), 1998-11-04:
Det er en udmærket skik tværpolitisk set, og det giver måske også debatten et lidt højere niveau, hvis man overholder den. Derfor vil jeg sådan set ikke gå ind i debatten med Enhedslistens ordfører, men henvise spørgsmålene til udvalgsarbejdet og til en drøftelse dér.
Christian H. Hansen (DF), 1998-11-04:
Dette lovforslag, vil jeg vove den påstand at sige, hænger meget sammen med det tidligere behandlede L 4, og jeg har sagt tidligere her fra talerstolen i dag, at Danmark er et af de få lande, som virkelig gør en aktiv indsats for at bekæmpe salmonella og bakterier i fødevarer, herunder bl.a. den over sommeren meget omtalte DT 104.
Mange af de seneste fund af salmonella DT 104 har jo været i importerede fødevarer.
Så kunne man fristes til at sige, at forbrugerne også burde kigge på, hvad de køber, og fortrinsvis købe danske fødevarer.
Jeg vil her fra talerstolen gerne have lov til at opfordre den danske forbruger til fortrinsvis at købe danskproducerede fødevarer.
For at følge op på den linje, vi har lagt herhjemme med hensyn til salmonella, er det vel egentlig ikke urimeligt, når man tænker på, hvad der bliver pålagt danske producenter, at komme med et krav om, at ethvert parti fødevarer, som indføres her til Danmark, skal kontrolleres. Men som sagt tidligere: Hvis vores handlingsplan for salmonella skal have den effektive virkning, som vi ønsker herhjemme, ja, så må ministeren igen gå ned og slå i bordet.
Jeg ved godt, at jeg tidligere har opfordret ministeren til at gøre det, så man kunne måske begynde at få den tanke, at han fik ondt i hånden, men det er vigtigt, hvis vi herhjemme skal tage det alvorligt med salmonellabekæmpelsen.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-11-04:
Som ved de foregående forslag gælder det her, at der er tale om en grundlæggende strid mod fællesskabsretlige regler.
CD vil godt slå fast, at der tages stikprøver af udenlandske fødevarer, når de kommer hertil, og hvis man ønsker, der skal ske ændringer eller stramninger i regelgrundlaget, må det efter CD's opfattelse ske i EU-regi og ikke ved national lovgivning.
Så er jeg glad for at kunne stå her i dag og bo i et land, som er det land, der har bekæmpet salmonella DT 104 mest effektivt, hvilket betyder, at vi er blevet kendt for kvaliteten af vores fødevarer.
Jeg vil ligesom hr. Karsten Nonbo sige, at her må forbrugerne hjælpe.
Det kan altså ikke nytte noget, at man står nede i supermarkedet og putter fem franske kyllinger til 100 kr. ned i kurven og så tror, at de er lige så gode som de danske landkyllinger, der ligger der, og som der er ofret penge på, og som er undersøgt og det hele og er i fin stand.
Her er det altså forbrugerne, der skal hjælpe den danske landmand.
Jeg vil i den forbindelse bede ministeren og regeringen om at tage fat på at få alle øvrige EU-lande til at iværksætte zoonosedirektivet og dermed sætte lige så intensivt ind over for bakterierne, som vi gør det her i landet.
Efter det vil jeg godt sige, at CD heller ikke kan støtte dette lovforslag.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-04:
Jeg kan forstå på CD's ordfører, at det er meget, meget vigtigt at følge EU's regler.
Det er så at sige lov og ret.
Samtidig er CD meget glad for, at Danmark på dette område er gået i spidsen, og at vi kan notere så pæne resultater trods alt. Mit spørgsmål til CD skal lyde: Hvordan skal vi sikre os, at de danske resultater fastholdes og bliver yderligere forbedret med hensyn til, at vi er blevet salmonellafri i vidt omfang, absolut ikke totalt, men i vidt omfang, hvad angår fjerkræ?
Mit spørgsmål går på, at når man konstaterer, at der er salmonella i 40 pct. af de tyske og de franske kyllinger, og så tager nogle stikprøver herhjemme, er det så tilstrækkeligt?
Kunne CD slet ikke forestille sig, at man tog mange, mange, mange stikprøver?
Og hvis så EU blev sure over det, kunne man så ikke indlede en forhandling?
Når man noget her i verden ifølge CD ved at være dydsmønster og atter dydsmønster, eller når man noget ved at råbe op og råbe vagt i gevær?
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-11-04:
De resultater, som vi i Danmark har nået med hensyn til salmonella, har vi ikke nået, uden at det har kostet noget.
Derfor er det også klart, at vi fra CD's side beder ministeren om at gå til EU og stramme op dér, for ved at stramme op dernede kunne det være, at fødevarerne i EU-regi blev en tak bedre, end de er i dag.
Det er også derfor, som jeg sagde før, at man jo ikke kan forbyde de danske forbrugere at købe danske varer.
Så kunne det godt være, at importøren af de franske og de tyske dårlige varer - hvis det er de to landes varer, der er dårlige - led nogle tab, så han undlod at importere derfra, når varerne er dårlige.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-11-04:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-04:
Begrundelserne for, at Fremskridtspartiet kan støtte lovforslaget, er de samme, som jeg brugte i forbindelse med de lovforslag, vi lige har behandlet, nemlig at vi har verdens bedste og strengeste kontrol af egenproduktionen, og derfor må det være rimeligt, at vi også kræver det over for de varer, der importeres her til landet.
Jeg kan komme med et eksempel.
Vi havde en deputation i Fødevareudvalget i sidste uge af danske ægproducenter, som kunne oplyse, at de nu var nede på kun at producere 70 pct. af de æg, vi bruger i her landet.
Vi importerer 30 pct. på grund af, at producenterne er pålagt den strenge kontrol, hvilket de ikke havde noget imod, men de var uforstående over for, hvorfor vi så importerer uden at kontrollere.
De eksempler kan der findes mange af, og derfor mener
jeg, det er vor pligt både over for producenterne her i landet og i særdeleshed også over for forbrugerne at stramme op på det område.
Vi ved udmærket, at det kan blive et problem med den aftale, vi har i EU, men vi må forsøge, for
Den kan man have forskellige meninger om, men vi har besluttet en fødevarepolitik, og derfor må vi også følge den.
Derfor vil vi igen støtte Enhedslistens lovforslag, og vi vil opfordre ministeren til at forsøge at få det igennem nede i EU.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-04:
Som udgangspunkt skal fødevarer inden for EU opfylde kravene
i et EU-direktiv, som ikke fuldt ud kræver en salmonellakontrol.
Hvis fødevarer sendes fra ét EU-land til et andet, skal afsenderlandet kontrollere, at varerne opfylder disse krav.
Hovedsynspunktet er, at et land kun kan kræve kontrol af andre EU-varer, der skal forsendes til dette land, i samme omfang som landet selv foretager kontrol af egne produkter.
Hvis et land har eller skaffer sig en særlig status med en særlig høj salmonellakontrol af egne produkter, kan dette land søge om særstatus.
Det skete, da Sverige og Finland blev medlem af EU.
Herefter skal EU-afsenderlandene foretage særlige kontroller, når produktet skal sendes til Sverige og Finland.
Danmark kan antagelig opnå samme status, hvis vi indfører et særligt handlingsprogram for tjek af salmonella i egne varer, et program, der dokumenterer, at vi nu har gennemført en særlig indsats på dette område.
Det synes altså at være mest hensigtsmæssigt at foretage bedre kontrol af egne produkter og udarbejde og iværksætte en særlig handlingsplan, og derefter kan vi så lægge pres på andre lande.
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-11-04:
Jeg bliver selvfølgelig nødt til at beklage, at hr. Søren Kolstrup tilsyneladende ikke hørte efter, hvad jeg sagde indledningsvis.
Dér bekræftede jeg det stort set, ikke stort set,
men jeg bekræftede det.
Jeg tog netop udgangspunkt i at sige: Hvis vi har en situation i Danmark, hvor vi ikke kan sige os fri, hvordan vil man så med sagligheden bare nogenlunde i behold argumentere for, at så må andre heller ikke? Må jeg ikke godt også benytte lejligheden til at rette den misforståelse, der var i debatten omkring DT104 for et øjeblik siden.
Hvad har vi besluttet?
Vi ønsker det ikke i Danmark, og det gør vi ikke, hvad enten det er i danske produkter, eller det er i importerede produkter.
Kommentar til æggene?
Samme situation.
Vi er kommet i en gunstig situation i Danmark, og derfor kan vi stille nogle krav.
Men - det er til hr. Søren Kolstrup - man bliver nødt til at komme i den situation, før man kan rykke.
Det er det, som vi nu har bestræbt os på igennem en årrække.
Det var jo rigtigt set.
Da vi startede diskussionen omkring salmonella i slagtekyllinger var der, så vidt jeg husker, efter slagteprocessen i de salgbare kyllinger omkring 60-70 pct.
Nu er vi kommet derhen med æggene, som vi er kommet.
Vi besluttede, at vi ikke ville have DT104.
Vi diskuterer i øjeblikket at fortsætte salmonellahandlingsplanen for svinene.
Vi forsøger hele tiden at komme i front på det her område.
Så prøver jeg at gøre opmærksom på, at vi er afhængige af, at vi også i Fællesskabet har nogle fælles regler på det her område.
Jeg tror ikke, hverken hr. Søren Kolstrup eller nogen anden vil tage til takke med, havde jeg nær sagt, kun dansk producerede fødevarer.
Gå hjem i køkkenet og se på, hvor stor en procentdel af de fødevarer, som vi føler der er behov for i hverdagen, der rent faktisk er importerede.
Der er ikke nogen af os, der vil fratages den mulighed.
Derfor er der to strenge, der kan spilles på, nemlig de to strenge, som regeringen spiller på: gøre det så godt, som vi overhovedet kan nationalt, og stille krav internationalt.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-04:
Jeg kan forstå, at på et bestemt niveau er der jo ikke nogen uenighed.
Ministeren har også behov for at sige, at det jo netop er den nationale indsats, der har gjort, at vi er kommet fremad.
Det er også det, der så kan rykke uden for landets grænser.
Selvfølgelig er jeg helt enig med ministeren i, at vi kan ikke befinde os i en osteklokke, men det springende punkt er, om de nationale initiativer er med til at skubbe til noget, der ligger udenfor. Derfor skal mit spørgsmål være: Hvad er de næste konkrete skridt, som ministeren vil tage?
Hvad har ministeren så at sige lært af sin egen historie omkring DT104, hvor man jo netop vover et øje
Jeg opfatter det sådan, at ministeren på nogle punkter gerne vil vove et øje og på andre punkter så dukker man ligesom nakken lidt.
Kristen Touborg (SF), 1998-11-04:
Da SF's fødevarepolitiske ordfører ikke kan være til stede i salen, skal jeg give udtryk for SF's synspunkter, og så kan jeg sige, at nu har jeg jo holdt generalprøven, så nu må det blive det bedre.
Budskabet er det samme, kan jeg meddele.
Salmonellaproblemet er stort.
Antallet af syge mennesker i Danmark er femdoblet fra 1980 til i dag.
Et forsigtigt skøn siger, at 100.000 mennesker bliver syge om året af salmonella.
De samfundsmæssige udgifter til sygdomsbehandling og produktionstab udgør flere hundrede millioner kroner om året.
Årsagen til den uheldige udvikling er efter SF's opfattelse den intensive og centraliserede landbrugsproduktion. Målsætningen for den politiske indsats, når det drejer sig om sygdomsfremkaldende bakterier i fødevarerne, må være at nedbringe antallet af sygdomstilfælde meget drastisk, og midlerne er handlingsplaner for de forskellige brancher, som sætter ind mod koncentration af husdyrproduktion og dårlige produktionssystemer. Udgifterne til sanering af bedrifter må principielt påhvile producenter og brancher. Der bør indføres fast og lovpligtig karantæne for import af avlsdyr.
Levnedsmiddelloven skal overholdes, så det forbydes at markedsføre fødevarer, som myndighederne ved er inficerede med salmonella og andre sygdomsfremkaldende bakterier, herunder også en optrapning af kontrol med importerede varer, som vi ser det med DT 104.
Importerede varer kontrolleres på linje med danske, og offentlige kontrolresultater offentliggøres, bl.a. med specifik angivelse af niveauet for inficering fordelt på produkter og lande.
Enhedslistens forslag retter sig ikke mod salmonellaproblemets årsager, men er blot en populistisk snuptagsløsning, som rammer al import.
Hvis man forestiller sig forslaget gennemført, ville det afstedkomme en gigantisk handelskrig på fødevareområdet.
SF afviser forslaget.
Vi vil i stedet fortsætte vores arbejde for at fjerne årsagerne til salmonellaproblemer og andre sygdomme fremkaldt af bakterier i vores fødevarer.
Det vil føre til resultater.
Det vil Enhedslistens forslag ikke.
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-11-04:
I Fællesskabet er der fastsat regler, der nøje regulerer samhandelen med levende dyr.
Vi har direktiver, der fastsætter de betingelser, der skal være for, at dyrene kan omsættes i medlemslandene, og også hvilke tiltag eller certifikationer afsenderlandets veterinære myndighed skal give omkring sundhedstilstanden.
Vi har et andet direktiv, hvor der gælder det princip, at produkter, herunder også svin, ved samhandel af afsenderlandet skal kontrolleres lige så omhyggeligt, som hvis det var bestemt til det nationale marked.
Afsenderlandet skal gennem sin kontrol sikre, at de betingelser, der er opstillet i Fællesskabet for samhandel med den pågældende dyreart eller det pågældende produkt, rent faktisk er opfyldt. Samhandelskontrollen er således harmoniseret på Fællesskabsniveau, og der er også afsat regelsæt, der indeholder detaljerede regler om, hvordan vi forholder os, hvis smitsomme sygdomme som svinepest eller andre sygdomme skulle opstå.
Det tror jeg vi skal være meget opmærksomme på at få fastholdt.
Netop det, at vi i den slags situationer agerer ud fra Fællesskabsprincipper, er helt afgørende, hvis vi vil holde situationen under kontrol, og vi har jo egentlig også med glæde kunnet konstatere, at det sidste udbrud af svinepest, som vi har diskuteret så meget også her i Folketingssalen, med udgangspunkt i Holland, og som har bredt sig blandt andet til Tyskland, ja, dér det har jo vist sig, til trods for talrige onsdagsspørgsmål og alt muligt andet, at vi rent faktisk kunne håndtere situationen både nationalt og i EU-samhandel.
Lad mig så sige som noget mere principielt, at jeg fortsat vil være optaget af, at det her foregår på så højt et niveau som overhovedet muligt.
Derfor er det også beklageligt, at vi kan konstatere, at alt for mange af medlemslandene ikke har været i stand til at leve op til det, som de selv har tilkendegivet at de vil leve op til, nemlig zoonosedirektivet.
Heldigvis har det østrigske formandskab sagt, at det vil de sørge for at vi også kommer til at debattere i indeværende år, og her vil Danmark endnu en gang gøre, hvad vi kan for at få så høj en standard som overhovedet muligt.
Så til Enhedslisten må jeg sige: Vi har besluttet i 1986, at vi vil være en del af det fælles indre marked.
Med den beslutning var der også nogle ting, som fulgte med, blandt andet det helt principielle, det vigtige ved den beslutning, nemlig at vi kan samhandle på tværs af landegrænser.
Derfor er svaret ikke national enegang for samtlige 15 medlemslande, for så var vi tilbage ved det, der var udgangspunktet.
Svaret er, at vi på så højt et niveau som overhovedet muligt får løftet samtlige medlemmer af Fællesskabet.
Det synes jeg faktisk det på en række områder går godt med, og så er der områder, blandt andet zoonosedirektivet, hvor jeg godt så, at der kom lidt mere gang i det, og det har vi så gjort os bestræbelser for fra dansk side.
Så jeg må med de bemærkninger fra regeringens side afvise forslaget.
Karsten Nonbo (V), 1998-11-04:
Ja, vi når langt ad den vej, vil jeg sige til hr. Søren
Kolstrup, og vi behøver ikke at gå ind med forbud.
Jeg er sikker på, at det klarer vi ganske sikkert ad den politiske vej ved hjælp af vores gode politiske forbrugere.
Vi gør det, som vi må sige, at Enhedslisten er ret god til: Vi mobiliserer græsrødderne.
Vi sørger for, at vi køber dansk her i Danmark.
Vi sørger for at støtte dansk landbrug, således at vi overhovedet ikke behøver at importere svin.
Det er noget af det, som vi hævder, at vi er rigtig gode til her i Danmark.
Vi er politiske forbrugere.
Lad os nu mobilisere den politik og købe dansk.
Jeg skal indledningsvis sige, at efter de indlæg, der har været fra fødevareministeren og fra fru Lotte Bundsgaard, er det meget svært at tilføje debatten noget nyt.
Så skal jeg samtidig hilse fra Det Konservative Folkepartis ordfører og sige, at argumentationen også fra deres side er den samme som sidst.