runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2005-05-25:
Jeg har godt forstået, at det var et led i, at statsministeren i den uge skulle sikre, at varme forbindelser blev bevaret – sådan har jeg også forstået det.
Men jeg synes, det er en lille smule interessant, når man på baggrund af et krav fra et forligsparti flytter hovedansvaret for at sælge TV 2 væk fra kulturministerens område.
Dansk Folkeparti valgte jo også at flytte det væk fra den mediepolitiske ordfører over på den finanspolitiske ordfører.
Man kunne godt få det indtryk, at det, det nu handler om i forbindelse med at sælge TV 2, ikke længere er en kulturpolitisk aktion, hvor det handler om at give TV 2 nogle bedre betingelser i fremtiden, men at det grundlæggende handler om at sikre, at de finanspolitiske aftaler bliver overholdt.
Kort og godt, at TV 2, lidt uanset hvem det skal sælges til og på hvilke betingelser, skal sælges til den højest tænkelige pris.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jo, men det svar er jo meget kort
Det blev fremført som et ønske fra et forligsparti, som vi har en aftale med.
Vi lavede så en samlet aftale, hvor regeringen fik det, den gerne ville have, opfyldt, nemlig at medieforliget fortsættes og gennemføres, ja, det forlænges oven i købet, for så vidt angår salget af TV 2, og det var jo det, vi gerne ville have sikret, og til gengæld har Dansk Folkeparti så også fået et ønske opfyldt, og sådan er det.
Sådan er politik jo.
Per Clausen (EL), 2005-05-25:
Der skete jo det i den her sag, at statsministeren i løbet af en uge skiftede holdning.
Den 10. maj var der ikke nogen grund til at flytte kulturministeren i forhold til salget af TV 2, den 17. maj var det nødvendigt.
Det, jeg så savnede i den offentlige debat, der var bagefter, var en klar forklaring på, hvorfor det var nødvendigt.
Der har været mange teorier om, hvorfor det var nødvendigt.
Mange af dem, der gør sig kloge på politik, har skrevet lange artikler om det, men jeg forstod aldrig rigtig statsministerens svar på, hvorfor det var nødvendigt.
Derfor tænkte jeg, at det måske var en mulighed at få det i dag.
»Vil statsministeren redegøre for, hvorfor han den 17. maj fjernede ansvaret for salget af TV 2 fra kulturministeren, selv om han den 10. maj havde afvist, at der var nogen grund til det, og hvilke konsekvenser denne beslutning får for TV 2 og salget af dette?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jamen det er hr. Jørgen Arbo-Bæhr, der påstår, at der er begået fejl.
Det må stå for hr. Jørgen ArboBæhrs egen regning.
Jeg forstår, som jeg sagde i et tidligere svar, at den pågældende persons advokat har nedlagt krav om erstatning over for Flygtningenævnet, som ikke vil anerkende, at der er et erstatningskrav.
Så det er der altså en tvist om.
Når der er en sådan tvist, må sagen afgøres ved domstolene, og det kan jeg jo ikke gøre.
Det skal netop ligge i det retslige system, og så er det der, man afgør, om der er grundlag for erstatning, eller der ikke er.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2005-05-25:
Jeg har bare så vanskeligt ved at forstå, at Dansk Folkeparti skulle puste sig så vældig meget op i en sag uden tilsyneladende at få noget som helst, medmindre der er en lille smule substans i den her sag.
Statsministeren har jo ret i, at man før har lagt ting over i Finansministeriet, når det handlede om at realisere værdierne; det kan jeg godt forstå.
Og der er det bare, jeg siger, at når vi oplever, at man fjerner eller i hvert fald reducerer kulturministerens indflydelse på det område, kunne det jo godt opfattes som et led i, at nu betragter man bare salget af TV 2 som et salg af hvad som helst, som staten tidligere har ejet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Jo, men det, der er den spidsfindige del i artikel 111, stk. 2, er, at der jo netop kun tales om inden for Unionens kompetencer.
Det er klart, at når man har fastsat et kompetenceområde, så ligger det måske fast, men når det kompetenceområde bliver udvidet i forhold til det gamle kompetenceområde, så er der jo tale om en udvidelse.
Jeg kan godt se, at vi ingen vegne kommer.
Selv om statsministeren så åbenlyst forsøger at få det til at se ud, som om han gerne vil diskutere politik og indhold, så afviser han, at der overhovedet skulle være nogen ændringer, faktisk er det her bare sådan en opsamling, der gør det lettere at gennemskue og ikke rigtig ændrer noget.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan det så kan være, at man samtidig kan få at vide, at hvis Frankrig eller Holland eller Danmark siger nej, så vil det være et tilbageskridt for Europa, så bliver vi sat 10 år tilbage i tid, og jeg ved ikke, hvad det er for nogle ting, man har hørt rundtomkring i debatten.
Hvordan hænger de to ting sammen?
Hvis denne her forfatning for Europa ikke reelt ændrer noget, hvordan kan det så være så stort et tilbageskridt?
Ville det så ikke være meget forfriskende, i øvrigt også ud fra en demokratisk og folkeoplysningsmæssig ånd, at sige nej til det her stykke papir?
Frank Aaen (EL), 2005-05-25:
»Rejste statsministeren i sin samtale med den amerikanske præsident nogle kritiske spørgsmål vedrørende USA’s udenrigspolitik?«
Lene Espersen (KF), 2005-05-25:
Jeg vil sige til hr. Søren Krarup, at jeg tror sådan set, at symptombeskrivelsen er meget rigtig.
Jeg tror, der er mange almindelige borgere, der føler utryghed og også bekymring, ikke mindst de steder, hvor børn færdes, hvis der ligger brugte sprøjter og andet og flyder.
Tværtimod synes jeg, at det er rigtig godt, at vi i Folketinget har sikret, at der er en behandlingsgaranti, og det er jo noget, der er sket for nylig, så de, der ønsker at komme i behandling, også har en reel mulighed for det.
Endelig vil jeg også sige til hr. Søren Krarup – og der tror jeg sådan set, at Dansk Folkeparti og regeringen er et hundrede procent enige – at det, vi jo først og fremmest skal, er, at vi skal tage fat i forældrene og gøre noget ved den holdningsløshed, der har været på det her område, for det har flydt i mange år, og der har efter regeringens opfattelse også været mange, der har taget lidt for let på narkoproblemstillingen og den laissez faire-holdning, der har været til de mildere typer narko.
Det er en bredspektret indsats, der også handler om at få fat på forældrene og signalere nultolerance, og vi har jo lavet opstramninger også i lovgivningen på mit område netop for at undgå det åbenlyse salg af narko.
Søren Krarup (DF), 2005-05-25:
Jeg betvivler ikke justitsministerens vilje til at ville prøve på at forhindre misbrugene.
Men er det egentlig ikke, vil jeg så spørge, en ganske reel ytring fra hr. Søren Pind, når han siger: Det gælder om, at vi får de symptomer, dvs. de risici, fjernet fra gaden?
Det er en ganske kontant ting.
Han siger jo ikke, at folk skal sættes i fængsel uden lov og dom.
Det er klart, at de, der fængsles, så bliver genstand for en 24-timers-afhøring ifølge grundloven, men det er altså for at sikre de svageste imod den risiko, som ligger på gaderne.
Lene Espersen (KF), 2005-05-25:
Jeg må sige, at jeg synes, det er et alt, alt, alt for vidtgående forslag, som hr. Søren Pind kommer med, og hele princippet om, at blot fordi man er påvirket af narkotika, skal man i fængsel, synes jeg simpelt hen er en forkert måde at tænke på.
Jeg tror ikke, det løser særlig mange problemer omkring stofmisbrug.
Det er da muligt, at der er et par stofmisbrugere, man så får væk fra gaden i et døgn eller to, men der ville også være det meget store retssikkerhedsmæssige problem, hvis ikke de blev stillet for en dommer.
Men det er altså ikke en måde, hvorpå man langsigtet løser de problemer, der er på narkoområdet.
Jeg tror, at over for dem, der er misbrugere, er det behandling og andre tilbud, der skal til, men det, der er det allerallervæsentligste, er jo, at vi får stoppet andre unge mennesker fra at ende med den sørgelige skæbne, som tusindvis af danskere desværre er endt i som stofmisbrugere, og der mener jeg, at den handlingsplan, regeringen fremlagde for et par år siden, er den rigtige måde at tackle det.
Den er bredspektret og har mange forskellige redskaber, både bløde og hårde initiativer.
Morten Bødskov (S), 2005-05-25:
Socialdemokratiet har jo støttet regeringens såkaldte nultolerance over for narko, og det er i det lys, jeg stiller mit spørgsmål.
Nu hører man jo Dansk Folkeparti her, og Dansk Folkeparti har jo også repræsentanter, som både sidder her og i Borgerrepræsentationen i København ved fru Louise Frevert, så er jeg lidt usikker på, om hr. Søren Pind er overborgmesterkandidat for Venstre i Københavns Borgerrepræsentation.
Det er jo, hvis det hele går op her, jo temmelig magtfulde personer, som udtaler det her.
Kan justitsministeren ikke være nervøs for, at hvis det fortsætter, at man bliver ved med at køre denne her diskussion op og åbenbart er klar til at stille sig op og forsvare en sådan ny strategi på narkoområdet, så vil det ryste det, der, som justitsministeren rigtigt nok siger, er grundlaget for bl.a. nultolerancepolitikken, nemlig at vi skal have folk ud af det her misbrug?
Lene Espersen (KF), 2005-05-25:
Regeringens politik på det her område ligger fuldstændig fast, og jeg har ikke set et eneste medlem af regeringen, der skulle have udtalt noget, der sår tvivl om den linje, der er, endsige at vores folketingsgrupper skulle have en anden holdning til det.
Det er jo sådan, og sådan er det jo i mange sager her i Folketinget, at de enkelte medlemmer alene er bundet af deres egen overbevisning, og derfor er det også muligt for dem at komme med ytringer i forskellige retninger.
Morten Bødskov (S), 2005-05-25:
Hvis man ser på Danmark som sådan, og hvis man ser, hvor problemerne, der skal løses på det her område, er størst, så er det jo bare sådan rent snusfornuftigt vel her i hovedstadsområdet, og særlig i København, problemerne er størst.
Det burde måske give anledning til en lidt større afstandtagen fra regeringens side, end det her er udtryk for.
Altså, man har en potentiel overborgmesterkandidat, man har et parlamentarisk grundlag, som er klar til helt åbenlyst at fjerne hele grundlaget for den nultolerancestrategi, som regeringen med Socialdemokratiets stemmer har søsat indtil for nylig.
Lene Espersen (KF), 2005-05-25:
Nu står det ikke til mig at give Socialdemokraterne råd, men jeg må da sige, at jeg synes da sådan set, at den kloge reaktion, nu hvor alle har gjort sig klog på, hvor underlig og tåbelig en idé, som hr. Søren Pind er kommet med, var jo sådan set, at Socialdemokraterne gjorde noget ved problemet.
Så vidt jeg ved, er det Socialdemokraterne, der har ansvaret i Borgerrepræsentationen, og nu hvor vi hører her i Folketingssalen, at man selv erkender, at det er her i København, at problemerne er tårnhøje, så synes jeg da sådan set, at den kloge strategi var at sige, at man ville gøre hr. Søren Pinds ord til skamme og vise, at man kunne løse problemet ad anden vej.
Det syntes jeg da var en spændende udfordring at tage op.
Det andet, jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, er, at blot fordi der er folk, der i kommunalpolitisk sammenhæng udtaler sig, så er partiet jo ikke nødvendigvis bundet af det.
Må jeg minde om, at der er særdeles mange socialdemokratiske borgmestre, der har sukket efter, at Socialdemokratiet gik med i kommunalreformen.
Så vidt jeg ved, er det jo ikke afgørende nye toner, der lyder fra partiet her på Christiansborg i den anledning.
Man vil kunne komme med massevis af eksempler på socialdemokrater, der lokalt udtaler sig stik modsat af partilinjen herinde, og det mener jeg sådan set også der skal være plads til.
Det gør bare politik sjovere.
Karen Hækkerup (S), 2005-05-25:
Justitsministeren spørger, hvad man gør i København.
Nu har København jo forsøgt i ganske mange år at få fokus rettet på, at man ønsker rene gader.
Man ønsker at få kanylerne ud af legehusene, man ønsker at give narkomanerne et ordentligt liv, hvor de får overskud til at gå i behandling.
Kunne denne debat, som har været i dag, ikke give regeringen anledning til endnu en gang at genoverveje, om de ønsker, der er fremsat fra hovedstaden, fra Københavns Kommune, som er støttet af Vesterbro lokalråd, om en tilladelse til en forsøgsordning med fixerum ikke nok kunne blive opfyldt, så vi kunne få løst de her problemer?
Lene Espersen (KF), 2005-05-25:
Jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at jeg mener, det vil være den dårligst tænkelige løsning på det her problem.
Det er jo indirekte at legalisere stofmisbrug ad bagdøren, og jeg tror ikke en døjt på, at det at lave fixerum vil reducere antallet af stofmisbrugere.
Det kan måske få nogle væk fra gaden i en kort periode, men det vil blot give endnu flere inspiration til måske at blive stofmisbrugere, så det er ikke en vej, jeg vil anbefale Københavns Kommune at gå videre ad.
Der synes jeg da sådan set, at man måske selvkritisk skulle prøve at overveje, om der så ikke er andre løsningsmodeller, man skal begynde at forfølge, frem for krampagtigt at holde fast i en model, der i hvert fald efter min overbevisning ikke skaber færre stofmisbrugere, men meget, meget vel kan skabe flere stofmisbrugere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-25:
»Vil ministeren oplyse, hvorfor regeringen ikke vil hjemtage alle EU-midler i forhold til FIUFmidler, som der er meget behov for, da fiskeriet befinder sig i dyb krise, når den samme regering ønsker at hjemtage alle midler i forhold til landbruget, og mener regeringen, at der er flere stemmer i landbruget end i fiskeriet?«
I sidste uge havde Folketinget en debat om regionalpolitikken, og i den forbindelse sagde Venstres ordfører, hr. Leif Mikkelsen, at regeringen ville hjemtage alle midler, så der kunne ske en fuld medfinansiering fra dansk side.
Det var vi nogle stykker der undrede os lidt over, for vi havde fået et brev fra Danmarks Fiskeriforening og Fiskerirådet, der kunne notere, at det ikke var tilfældet, når det drejede sig om fiskeriområdet.
Der ville man komme til at mangle op imod 0,5 mia. kr., og det er rigtig mange penge.
Grunden til, at det er blevet aktuelt, er, at dansk fiskeri er i dyb krise.
Den har aldrig været mere hård, end den er nu, og det er ikke bare i fiskeriet.
Der er også spørgsmålet om laksekrigen, og der er spørgsmålet om det norske sildestop.
Derfor er der god grund til, at regeringen gør alvor af det og tager alle pengene hjem og sørger for, at der kan ske en udvikling til gavn for hele fiskeindustrien.
Der er masser af områder, hvor vi kan bruge pengene.
Jeg er meget skuffet over, at regeringen ikke allerede i regeringsprogrammet siger, at de vil hjemtage dem på alle områder.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-25:
Det er korrekt, at dele af det danske fiskeri befinder sig i en svær økonomisk krise.
Jeg må så også sige, at baggrunden herfor skyldes en række forskellige forhold som faldende fiskekvoter, faldende afregningspriser på fisk og øgede brændstofudgifter for nu blot at nævne nogle af dem.
Krisen er ikke ny, men den er strammet væsentligt til i et enkelt, men meget betydningsfuldt fiskeri, og det er fiskeriet efter den lille industriart tobis, jeg her taler om.
For første gang i nyere tid, og her taler jeg om de sidste 30-40 år, er forekomsten af denne i størrelse lille, men i mængde normalt meget store fisk for tredje år i træk på et helt usædvanlig lavt niveau.
Erfaringsmæssigt har et dårligt år som hovedregel været afløst af et væsentlig bedre år, men i år er det altså tredje år i træk, fangsterne har svigtet.
Det fiskeri er meget afgørende for, at hele industriflåden kan overleve økonomisk, da værdien af det fiskeri normalt udgør over halvdelen af indtægten fra industrifiskeriet.
Regeringen har i sit regeringsgrundlag målrettet den fiskeripolitiske indsats mod at skabe en række reguleringsmæssige forbedringer af fiskeriforvaltningen, der skal gøre fiskeriet mere lønsomt og skabe grundlag for omstilling og fornyelse.
Hensigten er netop at skabe rammerne for en naturlig strukturtilpasning i fiskeriet, hvor lønsomt og rentabelt fiskeri muliggør en løbende fornyelse og modernisering af flåden.
I den nuværende situation er vores flåde for stor i forhold til de fiskerimuligheder, vi har, og jeg vil derfor ikke afvise, at det i forbindelse med en samlet plan for regulering kan blive nødvendigt at anvende FIUF-midlerne til en målrettet ophugningsrunde.
Når man opgør skiftende regeringers indsats for fiskeriet, kan jeg ikke undlade at henlede spørgerens opmærksomhed på den betydelige forhøjelse af finanslovrammen til medfinansiering af FIUF-projekter, som denne regering foretog i 2001.
Den tidligere regering havde i 1999 ansvaret for både gennemførelsen af det danske strukturprogram og for at afsætte tilstrækkeligt med midler til at matche programmet, der løber i perioden 2000-2006, og jeg synes, at vi i erkendelsen af det skal være åbne og sørge for at prøve på at få en fælles løsning nu og her.
Det er vi i hvert fald indstillet på.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-25:
Svaret var ikke overraskende for mig, men jeg synes bare, det er hult, når man skriver i regeringsgrundlaget, at man, når det drejer sig om landdistrikterne, vil hjemtage fuld støtte; når det drejer sig om fiskeriet, så vil man ikke.
Hvad tidligere regeringer har gjort er jo ganske uinteressant i den her sag.
Det, der er interessant, er, at regeringen har skrevet det, og det er jo derfor, det er hykleri, når man på det ene område vil hjemtage og på det andet område ikke vil.
Jeg kan så kun tro, at det er, fordi der er flere bønder, end der er fiskere, at den her regering er så interesseret i, at det skal ske i forhold til landbruget.
Så synes jeg, man skulle komme et skridt længere frem i skoen og sige: Vi vil hjemtage de her midler, og vi vil sammen med erhvervet finde muligheder for at anvende de her midler, så vi kan komme den krise til livs, som gør så ondt ude i yderområderne.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-25:
Nu deler jeg ikke spørgerens opfattelse af, at det er helt uden betydning, hvad den tidligere regering gjorde.
Det tror jeg ikke.
Jeg tror selvfølgelig, at den her har overvejet kraftigt, hvorfor den kun afsatte 49 mio. kr. til at matche FIUF-midlerne.
Men det er rigtigt nok, at da den her regering kom til, så den straks, at man her havde gjort for lidt, og derfor afsatte regeringen så 40 mio. kr. mere om året, så tallet kom op på 89 mio. kr.
Jeg synes ikke, vi skal fortabe os i den slags detaljer, men det er jo bare vigtigt, for der har selvfølgelig ligget en vurdering af, hvor store midler man skulle anvende.
Jeg er også nødt til at sige, at den aktuelle krise i dansk fiskeri er for alvorlig til, at man diskuterer, om nu den ene eller den anden har gjort nok.
Vi må bare konstatere, at vi har afsat 400 mio. kr. i år, og at vi ikke har brugt pengene endnu.
Inden vi nu går ind og siger, at vi skal sørge for at finde flere penge, så vi kan få endnu flere penge til rådighed, synes jeg, det er vigtigt, at vi anvender de penge, der er på kontoen.
Derfor siger vi: Lad os nu se det her i en helhed.
Rapporten skal jo komme her i juli-august, og så må vi prøve at se, hvordan vi får det skruet sammen alt i alt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nu er hr. Morten Messerschmidt jo altså på flugt væk fra det oprindelige spørgsmål, som jo lige præcis går på artikel 81.
Lad mig derfor endnu en gang slå fast i anledning af det spørgsmål, som hr. Morten Messerschmidt har stillet, at denne artikel 81 jo altså forbyder diskrimination, hvad jeg håber vi kan være enige om er fornuftigt.
Den giver ikke hjemmel – den giver ikke hjemmel! – til at vedtage EU-love og udvider ikke EU’s kompetencer eller opgaver.
Den forbyder forskelsbehandling fra EU-institutioners side, hvad jeg synes vi skal være glade for, når de selv udøver beføjelser, de har fået tildelt, og bestemmelsen retter sig kun til medlemslandene, når de laver EU-ret.
Alt i alt er det jo altså en meget, meget fornuftig bestemmelse og en bestemmelse, vi som borgere skal være glade for.
EU og EU-institutioner bliver nu omfattet af et regelsæt, hvorefter de ikke må diskriminere, og det er det, hr. Morten Messerschmidt prøver at snakke sig uden om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-25:
Jeg tror, vi må konstatere, at fødevareministeren har rådgivet statsministeren meget skidt.
Jeg har fornemmelsen af, at det er statsministeren, der har været pennefører på det nye regeringsprogram, og der har fødevareministeren altså rådgivet om, at det ikke er nødvendigt at hjemtage det på fiskeriområdet, men det er det på landbrugsområdet, og da det er en og samme minister, har fiskeriministeren altså rådgivet om: Dér kan vi godt undvære, men når det til gengæld drejer sig om landbruget, så skal vi have det hele.
Jeg synes, det er lidt underligt, og jeg kan så også forstå på ministeren, at det eneste, der kan komme på tale, hvis regeringen skal give sig på det felt her, er, at der skal bruges penge, og det er dyrt, for forsikringssummen er på 3 mia. kr. eller sådan noget på danske fiskeskibe, og hvis der er nogle af dem, der skal tages ud, ja, så bliver det med kompensation.
Så der er et problem dér.
Jeg vil godt lige tillade mig at spørge om noget i den forbindelse.
Jeg tror ikke, ministeren har nævnt, hvad FIUF egentlig står for; det står for Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet, og så kommer spørgsmålet: Kan det så bruges til at afvikle dansk fiskeri, når fiskeriprogrammet er til udvikling af fiskeriet?
Bl.a. nævner ministeren jo, at det er et spørgsmål om, at vi skal have en bedre fiskekvalitet, altså flere friske fisk, og det kunne vi netop få ved at lave noget mere forskning og udvikling på det her område.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-25:
Jeg er nødt til at sige, at yderområderne slet ikke i den grad er afhængige af EU-midler.
Vi har et fantastisk dygtigt fiskerierhverv i Danmark.
Vi hører til verdens førende fiskeeksportørlande, så de midler, som virksomhederne, og som andre investerer i det her, er langt flere, end hvad vi overhovedet taler om af EU-midler.
Vi må også huske, at de EU-midler, som kaldes FIUF-midlerne, jo ikke kan bruges til direkte støtte, de skal bruges til f.eks. investeringer i arbejdsmiljø rundtomkring på skibene eller havnefaciliteter, eller at man f.eks. får nogle store køletanke for bedre at kunne sælge frisk fisk osv.
Det er en stribe af ting, men det kræver jo alt sammen, at andre også vil komme med penge til det, og det er derfor, det er vanskeligt.
Jeg tror, vi skal tage den debat, når vi er færdige og måske har fået en god gennemgang af, hvordan vi laver en ny fiskeriregulering, og der kan der blive tale om at lave en ophugningsrunde, og der kan der blive tale om, at vi skal ind og tage nogle flere penge hjem, men hvor mange det bliver, må afhænge af, hvordan vi skruer det sammen.
Lene Hansen (S), 2005-05-25:
Vi kan vel være enige om, at fiskerierhvervet er et utrolig vigtigt erhverv i yderområderne.
Det, der er i gang, og det, der vil ske, det er jo, at udviklingen faktisk bliver mere og mere afhængig af, om EU’s strukturfondsmidler og støttemidler i øvrigt tilføres områderne overhovedet.
Det synes jeg egentlig er en bekymrende udvikling.
Det er dejligt at høre, at regeringen påtænker at hjemtage det fulde beløb, for sådan hører jeg ministeren, men i virkeligheden er den grundlæggende udvikling, der sker i yderområderne, jo egentlig meget alarmerende, hvis yderområderne skal være totalt afhængige af, at der bliver hjemtaget EU-strukturfondsmidler.
Har regeringen gjort sig nogle tanker om, hvad der kan gøres for at sikre udviklingen og omstillingen i yderområderne, sådan at vi ikke bliver fuldstændig afhængige af, at vi skal hjemtage strukturfondsmidler?