Aage Frandsen (SF), 1998-06-04:
SF kan støtte det forslag, der vedrører afkortning af kredittiden for registreringsafgiften, og det kan vi, fordi der ikke er noget, der siger, hvor lang eller hvor kort den skal være.
Man kan sige, at jo længere kredittiden er, jo større tilskud får det pågældende område til det.
Det er så et spørgsmål, hvad der er rimeligt, og vi finder, det her forslag er rimeligt.
Med hensyn til det andet forslag, som er en del af det, som regeringen kalder sin grønne pakke, vil jeg godt vende tilbage til, i hvilket omfang man kan kalde sådan noget grønt.
Vi er helt enige i tankegangen om, at der skal flyttes skat fra indkomst til skat på forurening og ressourceforbrug.
En sådan omlægning vil betyde, hvis den fungerer rigtigt,
at man får en anden adfærd i miljørigtig retning, og ud fra et ønske om at reducere forureningen kan vi støtte forslaget.
Det hænger også sammen med, at en række af de områder, der rammes her, de senere år har været udsat for et relativt fald
også erhvervslivet og i høj grad dele af erhvervslivet, der bidrager til forureningen, og hvis forslaget skal være andet end et rent fiskalt forslag, mener vi også, man burde inddrage erhvervslivet. Så kunne man bagefter føre nogle af pengene tilbage igen med henblik på at sikre en miljømæssigt virkelig ordentlig virkning.
Vi vil selvfølgelig primært pege på, at CO2-afgiften blev forhøjet, men hvis man gør det inden for de her sektorer, mener vi altså ikke, man skal friholde erhvervslivet.
Jeg forstod på den konservative ordfører, at det var, som om erhvervslivet nu bliver ramt igen.
Det må være rent retorisk, man siger det hver gang, for det er jo primært en friholdelse, der er tale om for erhvervslivets vedkommende. Så vil jeg også spørge til dieselafgiften.
Jeg kender godt baggrunden, men hvis man skal sige, at forslaget her skal være grønt, skal dieselen også omfattes.
For vi kan jo risikere en forrykning i forholdet mellem diesel og benzin og anden energi, som gør, at man ved ikke at forhøje dieselafgiften risikerer, at der bruges endnu mere på nogle områder.
Det mener vi altså er vigtigt at få inddraget på en eller anden måde, for det kan ikke hjælpe noget, at vi laver nogle reguleringer, som så i virkeligheden betyder, at det på nogle felter bliver værre, end det er i øjeblikket.
For os er det her ikke kun, slet ikke kun et spørgsmål om at skrabe nogle penge ind.
Det er også et middel i sig selv, specielt hvis der er tale om, at man flytter skat fra indkomst til forbrug af knappe ressourcer og til forurening, men det skal også indrettes helt rigtigt i den her forbindelse.
Vi vil også godt inddrage andre ting i forhandlingerne omkring grønne afgifter.
Og man kan diskutere: Hvad er grønt?
Der er nogle, der mener, at grønt er det, man selv kan lide.
Jeg vil ikke kalde en reklameskat en grøn afgift, men det er det indirekte alligevel, fordi det også i hvert fald på nogle punkter bidrager til at begrænse forbruget.
Derfor vil vi altså inddrage det i forhandlingerne, og under alle omstændigheder er der andre ting, som vi også synes man skal inddrage som muligheder for afgifter.
Man kan sige, at regeringen har været, skal vi sige
rimelig traditionel.
Når man er rimelig traditionel, risikerer man heller ikke at komme ud i nogle ubehagelige ting, som Folketinget har været ude i tidligere med nogle afgifter, som teknisk set ikke har været særlig velfunderede.
Men alligevel må der være andre felter.
Måske kan man ikke nå at komme til vejs ende nu, men måske senere.
Så vil vi også godt pege på, at hvis man skal have en rigtig god effekt af en skat på ressourcer, på forurening, vil den få en særlig god effekt, hvis man flytter nogle af pengene, sådan at man styrker anden adfærd.
Det er for os
i den forbindelse værd at pege på, at hvis man kanaliserede noget af benzinafgiften - for vores skyld kunne man også se på, om den kunne forhøjes yderligere - over i den kollektive trafik, fik man en, skal vi sige dobbelt virkning af den.
Og det synes jeg er vigtigt, når vi ser på sådan en skattepakke her, at det ikke kun er et spørgsmål om penge og økonomi, men også et spørgsmål om, hvordan vi får et bedre miljø.
Vi betragter det forslag, som regeringen har fremsat, som fornuftigt, som afgrænset, men vi betragter det også som et forslag, som primært er fiskalt og ikke er tænkt ind i en rigtig miljømæssig retning, selv om det selvfølgelig har en positiv virkning.
Og det, der for os er vigtigt, er at tænke det ind i den retning.
Og det er ikke noget med, at vi skal have undtagelser i de her regler.
Nej, det er et spørgsmål om at sikre, at den lettelse, som ligger i indkomstskattedelen, er god nok.
Og dér kan jeg dele de synspunkter, som er kommet fra den modsatte side af salen om, at når vi ser på, hvordan virkningen af den samlede pakke er for de forskellige grupper i samfundet, skal vi også tage disse afgifter med.
Vi skal være sikre på, at når vi siger, at vi får en social omlægning af skatten, er den social i den betydning, at vi gavner lavindkomstgrupper og mellemindkomstgrupper, og at vi gavner lavindkomstgrupper på den måde, at selv om de bliver pålagt grønne afgifter, såkaldt grønne afgifter nok, har de netto gevinst ud af det.