Anders Samuelsen (RV), 2003-05-22:
Endnu en gang har vi en debat i Folketingssalen om arbejdsmiljø.
Det er en sag, som i mange år har optaget mange af Folketingets partier, og vi tog også i den tidligere regering tiltag til at lave arbejdsmiljøreformer.
Fra Det Radikale Venstres side er der sådan to spørgsmål, som er væsentlige.
Der er nogle kernespørgsmål, og så er der nogle knaster, som der skal arbejdes med.
Kernespørgsmålene i debatten om arbejdsmiljøreformen er, hvordan man kan formalisere en pligt til at benytte en arbejdsmiljørådgivning, om det er klogt at gøre det, hvem der skal kunne autoriseres som arbejdsmiljørådgiver, hvordan man skal sikre rådgiverens legitimitet og uvildighed, og hvordan vi sikrer et håndfast tilsyn.
Det er de fire spørgsmål, som ligesom er kernen i hele den debat, som vi skal have.
For det andet er der nogle knaster, som vi gerne vil have kigget på.
Der kan man egentlig tage udgangspunkt i det forslag, som vi tidligere har fremsat fra Det Radikale Venstres side, nemlig hvordan man kan få lavet en opdeling af virksomhederne i for nu at bruge et amerikansk udtryk the good, the bad and the ugliest - eller oversat til dansk arbejdsmiljøsprog: de gode, de onde og de virkelig grimme.
Hvordan kan vi gøre det på en måde, hvor vi ikke kommer til at lave et indgreb, som i bund og grund er en vilkårlig skatteopkrævning?
Det Radikale Venstre har altid gerne villet arbejde med en sådan form for divisionsopdeling, en første division, en anden division og en tredje division.
Hvis det kunne lade sig gøre på den måde, skulle det til gengæld også være sådan, at i det omfang man kunne bevise, at man var en god virksomhed, skulle man lynhurtig kunne rykke op i første division. Og i de forskellige divisioner skulle man på baggrund af, hvordan man bliver anerkendt som virksomhed, kunne slippe billigere, hvis vi skal bruge en arbejdsmiljøafgift som et tiltag. Det ville være en model, som vi i Det Radikale Venstre mener ville være en model, der var til at forstå.
Det skal være logisk ude på arbejdspladsen både for arbejdstager og arbejdsgiver, hvordan vi bygger systemet op.
Det mener vi at en sådan model ville være, men indtil nu og også i de forhandlinger, vi havde i den tidligere regering, har det været svært at finde den konkrete model, som kunne virkeliggøre den vision.
Hvis man kunne det, tror vi på, at vi kunne derhen, hvor der var tre hovedmål, som kunne opfyldes, nemlig at der blev lagt meget større fokus på forebyggelse af arbejdsskader og arbejdsbetingede lidelser, at man kunne have fokus på fastholdelse ved at tilpasse arbejdsvilkårene til medarbejdere, som af den ene eller den anden grund ikke har fuld arbejdsevne, og endelig kunne man få fokus på integration, som giver en mulighed for en arbejdslivdeltagelse for borgere uden hidtidig arbejdsmarkedstilknytning.
Der er nogle virkemidler, som man skal bruge, og som er centrale for, at det her skal kunne lade sig gøre.
For det første skal der være en formidling af viden om arbejdsmiljø, som er forskningsbaseret, for det andet skal kontrollen, som jeg har været inde på, med virksomhedens arbejdsmiljø effektiviseres, og for det tredje skal der være nogle økonomiske incitamenter, som straffer dårligt arbejdsmiljø og belønner godt arbejdsmiljø.
Det er Det Radikale Venstres vurdering, at alle tre typer virkemidler bør anvendes, når man skal lave en arbejdsmiljøreform, og at man skal anvende dem samstemt, således at de underbygger hinanden.
Dernæst bør alle midlerne anvendes tilpasset virksomhederne på grundlag af en klassifikation af virksomhedernes arbejdsmiljø og arbejdsmiljøindsats, jf. opdelingen i en første, anden og tredje division, og det primære middel til at skabe en arbejdsmiljøpolitik, som er robust, dvs. så vidt mulig konjunkturuafhængig, er en kontrolindsats, som er effektiv, suppleret med pædagogikken
og incitamenterne.
De skal bruges i endnu højere grad, end de bliver i dag, men de er ikke nok set fra Det Radikale Venstres synspunkt.
Der skal selvfølgelig også være en kontrol, og der skal være et økonomisk incitament.
Når vi skal i gang med, forhåbentlig snart, at diskutere en arbejdsmiljøreform, vil vi fra Det Radikale Venstres side specielt være optaget af, at vi får en model, der minimerer bureaukratiet, at vi afsøger mulighederne for en relevant differentiering af virksomhedernes arbejdsmiljøbetaling, at vi sikrer, at også de små og mindre virksomheder får adgang til kvalificeret arbejdsmiljørådgivning, og at vi sikrer en håndfast kontrol, der fanger de virksomheder, som ikke respekterer deres medarbejderes ret til et trygt arbejdsmiljø.