Tom Behnke (FP), 1998-11-27:
V, K og CD har fremsat et forslag, hvor man gør opmærksom på et problem i forhold til sagsbehandlingstiderne i den offentlige sektor.
Det er jo helt rigtigt set.
Der er et væsentligt problem, og et problem, som jeg tror vi alle er enige i at der skal gøres noget ved, fokuseres på og tages fat i. Men så er det egentlig bemærkelsesværdigt, at justitsministeren går op på talerstolen og bruger taletiden til at sige: Jo, jo, men dengang der var en borgerlig regering, da var det meget værre, end det er i dag; det er trods alt blevet bedre.
Og så har vi sådan kunnet høre tidligere på dagen en lille infight dér mellem ordføreren for forslagsstillerne og justitsministeren om, hvem der var bedst, og hvem der ikke var bedst, og hvordan det så ud på den enes tid, og hvordan det så ud på den andens tid.
så burde justitsministeren bare have holdt et positivt indlæg og sagt: Ja, det er rigtigt, vi er enige; det er blevet bedre, men det er ikke godt nok endnu, og derfor skal vi arbejde videre.
Det ville have været et klart og tydeligt signal om, hvad det er for en retning, vi skal køre i.
Det, der er sagen, er, at i det danske samfund, som jo nok er et af de mest regulerede, måske endda også overregulerede, samfund, der overhovedet findes, og hvor der er regler og love for alt, ja, dér oplever man så også et samfund og et system, hvor borgerne er nødt til at søge om tilladelse til alt muligt.
Ligegyldigt hvad man har tænkt sig, skal man søge tilladelse, for der er love og regler for det hele, og hvis ikke man ligefrem kan søge en tilladelse, så skal man måske endda ud og søge en dispensation for at få lov til at gøre et eller andet.
Så borgerne er bundet på hænder og fødder i forhold til at kunne disponere, som de har lyst til, i en sådan grad, at de er nødt til spørge det offentlige hele tiden: Må jeg ikke godt have lov til, eller kan jeg ikke godt få lov til at få
en dispensation?
Og det er klart, jo flere regler og jo flere love vi laver, jo mere bureaukrati vi laver, jo mere vil borgerne henvende sig til det offentlige og bede om det ene eller det andet, og jo længere vil sagsbehandlingstiderne blive.
Så er spørgsmålet: Løser vi det problem på den måde, som forslagsstillerne her siger: at nu skal de offentlige myndigheder begynde at sidde med en blok og en blyant ved siden af og slå streger, alt efter hvor lange sagsbehandlingstiderne er?
Løser det problemet?
Ja, måske marginalt, fordi man måske kan få den effekt, at når man offentliggør de her ting, er der nogle kommuner, der er dårligere end nogle andre, og nogle amter, der er dårlige end nogle andre.
Som forslagsstillerne selv skriver i deres forslag, er det jo sådan, at sagsbehandlingstiderne i Revaliderings- og Pensionsnævnet er halvanden måned i Københavns Amt, hvorimod den er langt over et år i Århus Amt, og det kan man selvfølgelig så dunke dem oven i hovedet med og sige, at det er ikke så godt, og at Århus Amt skal tage sig sammen.
Men faren ved det her er vel egentlig også, at Københavns Amt så kan læne sig tilbage og sige: Nå, men i forhold til gennemsnittet ligger vi meget pænt, så vi behøver ikke gøre så meget mere ved det.
Spørgsmålet er, om vi ikke kun marginalt får skubbet på nogle ting ved at sige, at myndighederne skal sidde og lave statistik og oplyse borgerne om, hvor lange sagsbehandlingstiderne er.
, fordi intentionerne i forslaget er godt og det er det rigtige sigte, man kører efter, nemlig at sagsbehandlingstiderne skal bringes ned i den offentlige sektor.
Selvfølgelig skal de det, ikke mindst af den grund, at hvis borgerne ikke svarer inden for de frister, som lovgivningen fastsætter, får de bødestraf.
Men når den offentlige sektor ikke overholder tidsfristerne, nå ja, men så er der jo ikke så meget at gøre ved det.
Så det kunne jo også godt være, at i de kommuner og i de amter, hvor der er Venstreflertal og Venstreborgmestre, og i de kommuner, hvor der er socialdemokratisk flertal og socialdemokratiske borgmestre, at man dér tog fat i sine egne og sagde: Kære venner, vi har her i Folketinget en intention om, at sagsbehandlingstiderne skal bringes ned, ikke kun i statsapparatet, men også i amterne og i kommunerne, og det må I hjælpe til med derude.