Niels Helveg Petersen (RV), 2004-06-01:
Lad mig allerførst gøre den bemærkning - specielt til hr. Freddie H. Madsen - at på vegne af min egen og 10.000 andre terriere må jeg tage afstand fra den måde at bevæge sig på, som hr. Freddie H. Madsen beskyldte terriere for.
Det Radikale Venstre og jeg selv var skeptiske ved førstebehandlingen af dette forslag, og min skepsis er ikke blevet mindre, men større.
Høringen, som blev afholdt, viste jo også, at der er meget bred modstand. Fru Ebdrup hæftede sig glad ved, at der dog er en embedsmand fra Århus Kommune, der har sagt, at hvis muligheden fandtes, ville man da også se på ordningen og se, om man kunne udnytte den.
Ja, men det er vel også en kommunes pligt at se på lovgivningen og vurdere, hvordan man kan forholde sig til den.
Men resten var kritiske, ikke mindst - og det er bemærkelsesværdigt - Byggesocietetet, som vist næppe kan beskyldes for at pleje særlige ideologiske interesser, men så på det rent praktiske.
Vi er bekymrede over den boligsociale skævhed i forslaget.
Der vil blive færre boliger til rådighed for boligsociale opgaver, og i dag er boligsociale opgaver jo ikke kun lidt tilfældige husvildeproblemer.
Boligsociale opgaver
i dag er de problemer, der opstår ved f.eks. skilsmisser og dødsfald, og her er der et akut behov i alle kommuner, også de velstillede kommuner, for at kunne anvise boliger.
I den forbindelse vil jeg gerne henvise til, at ikke mindst borgmesteren i Hørsholm har gjort sig stærkt til talsmand for, at man ikke underminerer bestanden af boliger, som står åben for kommunens anvisningsret, for en udhuling af bestanden vil på sigt have skæve boligsociale virkninger.
Det er jo kun en forsøgsordning, siger man.
Javel, men det gør sådan set ikke problemstillingen mindre akut.
Hvis den fortsætter, vil den uundgåelige konsekvens være, at der står færre boliger til rådighed for folk med boligsociale problemer.
Dernæst synes jeg, at den diskussion, vi havde for lidt siden om Gellerupparken, og som blev rejst på foranledning af hr. Keld Albrechtsen, i og for sig rammer ved siden af skiven.
Det er jo helt indlysende, at de steder, hvor salget af almennyttige boliger er interessant, er i de mest attraktive kvarterer, og derfor er det svært for mig at se, at dette forslag i sig selv kommer til at yde noget virkeligt bidrag til at løse nogen ghettoproblemer ved at skabe en mere blandet boligmasse.
Det vil være de attraktive almene boliger i København, Århus og nogle af de københavnske omegnskommuner, som vil være de første til at blive solgt.
Et andet problem er de planlægningsmæssige problemer.
Endelig finder jeg, at forslaget er et bureaukratisk monster, og det er måske det mest opmuntrende ved det hele, for jeg er overbevist om, at det vil tage meget lang tid at løbe denne monsterordning i gang, og at det vil tage lang tid, før man kan få den til at fungere.
Er der noget, den i hvert fald ikke er, er det et bidrag til regelforenkling.
Den er et bidrag til regelforbistring, og det synspunkt kom også meget stærkt frem på konferencen, uden at man kan sige, at det havde nogen særlig ideologisk biklang.
Til sidst må jeg sige, at jeg også er kritisk over for fremgangsmåden.
Jeg er kritisk over for, at der efter min opfattelse ikke har været gjort noget ægte forsøg på at få en dialog med alle parter i denne sag for at se, om man kunne finde nogle praktiske løsninger, og det er jo desværre ikke et særsyn for denne lovgivnings vedkommende.
Mønsteret er desværre, at regeringen skynder sig at trække et smalt forlig i automaten hos Dansk Folkeparti, og så må vi andre bare se til.
Vi kan gøre vrøvl, men komme i en virkelig dialog kan vi ikke, og det har vi heller ikke kunnet i denne sag.