Villy Søvndal (SF), 2001-04-19:
SF har en lang tradition for at kæmpe for børnepolitiske standpunkter, i øvrigt sammen med andre og også regeringspartier.
Jeg vil godt kvittere for de ting, der er nævnt som børnepolitiske forbedringer i den nuværende regerings tid.
Enhedslisten har deltaget, men også Kristeligt Folkeparti.
Vi har fremsat adskillige forslag, der drejede sig specielt om barselorlov.
Inden for de sidste 4 år har vi behandlet dem tre gange, bl.a. et forslag tilbage fra 1997 om at forlænge orloven med 14 uger.
Ved finanslovforliget i 1998 fik vi gennemført de ekstra 2 uger, der er nævnt nogle gange.
Det var i al beskedenhed SF's fortjeneste, at de overhovedet blev sparket ind i forhandlingerne på det tidspunkt.
Vi prøvede så igen ved finanslovforliget i år.
Det har også været noget af diskussionen i dag.
Jeg synes, det er lidt beskæmmende, at vi i en situation, hvor arbejdsløsheden stadig væk er så høj, som tilfældet er, tildeler det arbejdskraftpolitiske synspunkt så stor vægt i en debat, for det siger jo noget om, at hvis vi kommer længere ned i ledighed, bliver det næsten reelt umuligt at lave den her type af forbedringer.
Vi har et ønske om, at børnepolitikken i langt højere grad bliver tilrettelagt med børnene som omdrejningspunkt og ikke med alle andre politikområder som omdrejningspunkt, og der er brug for det.
Der er nævnt nogle tal fra de andre nordiske lande.
Jeg skal bare sige, at Island har 9 måneder, Sverige har 64 uger, Norge har 1 år.
Nogle af landene har satser, der er kolossalt meget højere end de danske satser, og det er formentlig en af grundene til bl.a. i Sverige, at fædrene i langt højere grad deltager.
Det har noget med kroner og øre at gøre, også fordi det jo er mændene, der har de højeste lønninger. Jeg skal ikke gennemgå alle kritikpunkterne.
Til arbejdsministeren vil jeg sige tak for et forholdsvis imødekommende afslag.
Jeg synes måske ikke, det var sådan et voldsomt gennemargumenteret oplæg, og jeg tager det som et tegn på, at det er et sted, hvor vi igen kan mødes, når vi skal diskutere.
Det gør vi meget gerne med regeringen igen.
Ministeren nævnte specielt børnepasningsorloven som et tilbud.
Der er et af problemerne jo, som også påpeget af andre ordførere, at dækningen er så lav, at specielt lavtlønsfamilierne ikke har råd til at bevæge sig ind i det.
Til hr. Knud Erik Kirkegaard skal jeg sige, at det jo ikke var et voldsomt ufredeligt oplæg.
Det kan man jo ikke blive sådan voldsomt uenig om, må man sige.
Det er fair nok.
Så er det vi andre, der, om jeg så må sige, må skubbe på, hvis det skal lykkes.
Jeg vil godt sige tak for den principielle støtte fra
Enhedslisten
Vi er helt enige i synspunktet om dagpengene i forbindelse med orlov, at ligestillingsproblematikken ikke må spærre.
Vi lægger heller ikke op til tvang i det forslag, vi har lagt frem.
Tværtimod er det jo præget af meget stor åbenhed.
Også til Kristeligt Folkeparti: Tak for de pæne ord.
Jeg blev personlig meget glad, da jeg så, at Venstre havde lavet det, man måske kan kalde en kovending.
Jeg har lyttet så mange gange, når vi har foreslået barselorlovforslag, til afvisning på afvisning på afvisning fra Venstre.
Så er det klart, at det så fryder en, når man slår Politiken op en morgen, oven i købet på kvindernes internationale kampdag, og ser, at nu har Venstre fuldstændig ændret politik.
Nu støtter Venstre 1 års orlov, ligesom hr. Anders Fogh i øvrigt gør i bogen, som denne gang ikke er en 8 år gammel bog, men kun en 1 år gammel bog.
Så må man i sandhed sige, at så er der lys forude.
Og så har vi det sådan i SF, at så siger vi: O.k., uanset sådan traditionelle alliancer i Folketinget osv., så ser vi stort på det.
Nu drejer det sig om at få det her gennemført.
Som det rigtigt er beskrevet både af Venstres ordfører og hr. Anders Fogh i bogen, er der de der skrækkelige timer, hvor børn ikke har tid til at spise morgenmad, og de der frygtelige eftermiddagstimer, hvor det går så stærkt, at man ikke når noget som helst.
Det må der gøres noget ved.
Hvad hører man så?
En ordførertale, der næsten er skrevet af efter De Konservatives.
Nu må vi analysere, nu må vi overveje, og når vi har gjort det, så vil vi analysere, og så vil vi overveje, og når vi har gjort det, så vil vi overveje.
Det er da utroligt, at det skulle betegne et dynamisk parti i dansk politik, når vi diskuterer et område, der er så gennemkendt, der er så let at regne økonomi på.
Jeg antager, at Venstre også kender arbejdsløshedstallene og dermed arbejdskraftdiskussionen.
Det er kendt stof.
Derfor er det helt, helt utroligt, helt, helt utroligt, at et parti, der for 1½ måned siden gik ud og sagde: Nu vil vi 1 års barselorlov, fuldstændig falder ned som et lam, fuldstændig lægger sig fladt ned og siger: I dag kan vi absolut ingenting.
Hvad er det for en forunderlig forandring, der er foregået på 6 uger?
Hvem er det, der har vredet armen rundt på Venstres formand, så han ikke længere må mene det, som han mente så sikkert, ikke kun i sin bog, men også i Politikens gengivelse i referatet? Hr. Jens Vibjerg har så forsøgt i dag med at finde en begrundelse.
Jeg tror virkelig, Venstres gruppemedlemmer har haft de stærke briller på for at finde hår i suppen.
Jeg synes ikke, det er lykkedes særlig godt.
Hr. Jens Vibjerg siger: Det her er for stramt, fordi SF's forslag pakker os ind i, at vi skal noget allerede i løbet af 5 år.
Det er for hurtigt.
Så hurtigt vil vi ikke lade os binde.
Jeg synes, det er et minimalt forslag, undskyld udtrykket.
Jeg synes, det er et forslag, hvor vi sådan har pillet al ambition ud til fordel for at sige: Vi må dog kunne mødes på det her minimale punkt.
Men det vil Venstre ikke, det er for stramt.
Jeg må give De Radikale ret.
Jeg synes, der er betydelige radikale tilstande hos en ordfører, der først kan sige, at det her er for stramt, og bagefter kan sige, at det her er for uambitiøst.
Det er det direkte modsatte at gå op og sige i to bemærkninger efter hinanden.
Er det her
, fordi hr. Anders Fogh er blevet trængt af høgene i Venstre?
Af en minimalstatsteoretiker, der ikke vil være med til den her type af stigende udgifter?
Er det det, vi har været vidne til siden kvindernes internationale kampdag, eller hvad er det?
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at et parti går frem i den offentlige debat med en fuldstændig dækningsløs check.
Det er jo det, vi kan konstatere i dag.
Venstre vil ingenting.
Jo, jo, undskyld, Venstre vil analysere, overveje, analysere, overveje, analysere, overveje.
Det er godt nok et dynamisk parti, vi dér har med at gøre.