runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Det ville jeg jo meget gerne prøve at levere med den korte tid, der er til rådighed, til hr. Thulesen Dahl.
Jeg er helt enig i hr. Kristian Thulesen Dahls vurdering af min tale med hensyn til, at den var stærkt kritisk over for indholdet af det, regeringen er kommet med, men det kan vel ikke undre, da ingen på regeringsbænkene har kunnet påvise det punkt, hvor man har forsøgt at lytte til de råd, Socialdemokratiet har givet.
Hvis man skal sige det meget kort, så er det på arbejdsmarkedsområdet eller beskæftigelsesområdet, vi skal have fundet nogle helt andre løsninger, og det er den kommunale eller regionale struktur, der lægges op til, hvori vi skal have en region, der har noget power, og som også har en flerhed af opgaver, og som får et økonomisk ansvar.
Så tror jeg, at jeg i kort form har sagt det så præcist, som det kan siges.
Jens Rohde (V), 2004-05-05:
Jeg er sådan set enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at hr. Ole Stavads tale egentlig gik på to ben, men sådan indholdsmæssigt kunne man vel konkludere, at der sådan nogenlunde skulle være status quo, for en lang række af de opgaver, som regeringen foreslår bliver udlagt til kommunerne, skal nemlig i et eller andet antal løftes over på et eller andet regionalt plan.
Her er det bare, at jeg gerne vil spørge hr. Ole Stavad, hvad han egentlig vil sige til sit eget kommunale bagland, som egentlig ganske pænt har rost og bakket op om regeringens forslag om, at kommunerne skal have en langt større opgaveportefølje, end de har i dag.
Hvad vil han sige til dem
i den her diskussion, når han nu står fra Folketingets talerstol og stort set siger, at de ikke skal have noget, fordi de ikke er dygtige nok til at løse opgaverne?
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Jeg tror, at fru Marianne Jelved med stor fornøjelse vil svare på De Radikales vegne.
Jeg vil gerne svare på Socialdemokratiets vegne, og når så dagen er omme, kan hr. Jens Rohde jo konkludere, om han ikke mener, at der her er et meget betydeligt sammenfald i holdningerne.
Med hensyn til ungdomsuddannelserne: Det, vi er meget, meget optaget af der, er først og fremmest, at vi finder et langt stærkere redskab for at sikre de i dag 17 pct. unge, som slet ingen uddannelse får.
Det, vi har foreslået, er, at vi får en forankring og et direkte ansvar i vore nye regioner for at sørge for, at der er tilbud, at vi har uddannelsesmuligheder også til den gruppe.
Det har jeg egentlig svært ved at forstå skulle give konfrontation med Venstre.
I forhold til beskæftigelsesområdet har vi jo i fællesskab sat en række forsøg i gang, som er startet her i år, netop med at sammentænke det kommunale og det statslige, altså det, der er i AF, og det, der ligger ude i kommunerne, for at de, der skal ud på arbejdsmarkedet, kan få den samme betjening og de samme muligheder.
Det vil vi meget gerne være med til at forfølge, og det ville vi også under forhandlingerne med hr. Jens Rohde.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Nu har vi hørt en tale, der går på to ben, og det er jo altid betryggende at vide, at hr. Ole Stavad er i stand til at præsentere os for sådan en tale, men også en tale, der jo på den ene side rakker det, regeringen har foreslået, fuldstændig ned og siger, at det af alle mulige forskellige årsager er ubrugeligt, og på den anden side så siger, at Socialdemokratiet selvfølgelig er indstillet på forhandlinger og gerne vil nå et resultat osv. osv. osv.
Det er jo ikke overraskende.
Er det sådan lidt hist og lidt pist?
Det er lidt svært at blive klog på.
Eller kan hr. Ole Stavad præsentere Folketinget og tilhørerne for nogle helt klare sigtelinjer, der siger, at det er de her omdrejningspunkter, det er præcis de her ting, Socialdemokratiet kræver lavet om, ellers er det et makværk, og så vil Socialdemokratiet ikke deltage? Kan vi få sådan et præcist svar?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Der er nogle meningsudvekslinger, man kan have nogle forskellige opfattelser af, hvordan tingene er, og det er fuldt legalt.
Det forventer jeg da også de har i Socialdemokratiet.
Det er jo altså netop demokrati, at meningerne kan brydes, og at man kan fremkomme med dem i et offentligt rum til debat og for øvrigt til stor glæde for de mennesker, der bor i området.
Vi er jo ikke sådan, at vi kommer statsligt og tromler hen over alting.
Vi lægger op til noget og debatterer det, og så finder man en konsensus med hensyn til, hvordan man mener det bedst udvikler sig generelt.
Inger Bierbaum (S), 2004-05-05:
For lidt siden nævnte fru Marianne Pedersen i et svar til fru Karen Klint, at der var dobbeltsagsbehandling inden for kommuner og amter på de specielle handicapområder.
Jeg vil nu godt lige tilbagevise det og sige, at vi mener, at det er en retssikkerhed for de dybt handicappede, man her har at gøre med.
Men gør alle de henvendelser, som kommer fra folk og forældre til børn med meget vanskelige handicap, ikke indtryk
på fru Marianne Pedersen?
Jeg står her med henvendelser fra blinde og svagtsynede børn og unge, som frygter, at den specialviden, den udvikling og den specialrådgivning, som er på dette område, nu vil blive spredt for alle vinde som følge af regeringens oplæg.
Man frygter helt enormt, at kommunerne, som jo allerede er i gang, trækker deres unge og børn hjem til kommunerne, og de får så ikke den specialrådgivning, som de skal have.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Nu var det fru Karen Klint, der selv sagde, at der var tjek både i primærkommunerne og i amterne inden for de handicappedes områder.
Om det gør indtryk?
Jo, det gør et dybt indtryk på os, og vi tager også debatten med dem, der har lyst til at debattere med os, hvor man bliver placeret fremover.
Netop døvblindeområdet bliver jo fremover placeret i staten, så man kan sige, at der behøver organisationen ikke være nervøs.
Men jeg vil sige, at jo mere man puster til en eventuel nervøsitet, jo mere nervøse bliver borgerne, og det er jo ikke meningen med det. Meningen med alt det her er at gøre det nemmere, gøre det klarere, gøre det mere entydigt, lægge ansvaret nogle konkrete steder, så borgerne ved, hvor de skal henvende sig.
Inger Bierbaum (S), 2004-05-05:
Jeg vil gerne spørge fru Marianne Pedersen helt konkret: Der er kun 50 børn i førskolealderen, hvor skal de henvende sig? Kommunerne prøver selvfølgelig at hjælpe, så godt de kan, men hvor skal forældrene henvende sig for at få den ekspertise?
Så jeg spørger: Hvor skal de henvende sig?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Jeg mener, det er naturligt for borgeren at henvende sig til kommunen og så via kommunen blive videresendt, hvis borgeren ønsker yderligere oplysninger inden for nogle specifikke områder.
Jeg mener, det er naturligt, at vi siger: Der skal være én indgang til det offentlige, og den indgang går via kommunerne.
Det mener jeg også må være gældende på det her område.
Bag den kommunale dør får man hjælp fra sin kommune, så man kommer det rigtige sted hen, og sådan vil det fortsat være.
Derudover har man jo nogle ankeinstanser, og de skal jo bibeholdes, så man vil få anvisning af sin kommune på, hvordan man benytter sig af disse ankeinstanser, nøjagtig som man gør i dag.
Der er ikke noget nyt i det.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-05-05:
Nu ved jeg ikke, om det er fru Marianne Pedersen bekendt, at Lolland-Falster sådan set ligger i Storstrøms Amt, bare for en ordens skyld, og det nævnte jeg helt præcist.
Jeg vil bare sige, at disse fire MF'ere siger, at det her er en afvikling af disse områder, fordi den dynamik, der lægges derude på nuværende tidspunkt, fjernes.
Det må da have givet anledning til nogle gevaldige opgør
i Venstre.
Hvis man går lidt videre, så kan man spørge, om det ikke betyder total centralisering, at, sådan som det fremgår, specialerne kan fjernes fra sygehuse, der betjener 100.000 borgere, har 2.000 ansatte, sygehuse som dem i Viborg, Herning og Holstebro.
Er det virkelig det, Venstre vil?
Line Barfod (EL), 2004-05-05:
Tidligere har Socialdemokratiet jo også været ude med lige så stærk kritik af regeringens udspil som den, hr. Ole Stavad kommer med nu, og der har meldingen lydt, at hvis regeringen
gør alvor af at gennemføre sit nye Danmark sammen med Dansk Folkeparti - direkte uansvarligt, som hr. Ole Stavad sagde - så vil Socialdemokratiet lave det om efter næste valg, når vi forhåbentlig har et nyt flertal.
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Nu går vi i første omgang ind i hele denne her fase, for at det skal lykkes at lave en bred aftale, og for os er en bred aftale pr. definition en aftale, som Socialdemokratiet indgår i.
Men Socialdemokratiets formand har sagt meget præcist, at hvis det er sådan, at man laver en blokpolitisk snæver aftale med Dansk Folkeparti, der indeholder de elementer, der betyder, at demokratiet vil blive forringet, at borgernes muligheder for at få en ordentlig betjening bliver ødelagt eller forringet, så mener vi, at en kommende regering, hvis vi får mandat til at danne en sådan efter næste valg, også er forpligtet til at rette op på tingene.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-06:
På basis af hr. Helge Adam Møllers ordførertale, hvor han spurgte SF, hvilken moralsk kodeks SF selv har, men intet svar fik, vil jeg fortsætte, fordi jeg regner med, at nu kan fru Anne Grete Holmsgaard ikke undgå at svare på det, jeg spørger om.
Det lyder jo virkelig flot.
Det er en værdikamp, det er et menneskesyn, hvor SF hæver sig over alle mulige andre, så jeg vil spørge direkte: Har SF's folketingsmedlemmer, byrådsmedlemmer osv. egentlig en moralkodeks, som de committer sig til og skriver under på, inden de bevæger sig ud i landet eller til udlandet?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Jeg er da i høj grad enig i, at det er fuldstændig afgørende, at vi forholder os til det.
I virkeligheden er det jo også et spørgsmål om værdikamp.
Hvad er det for et menneskesyn, vi vil acceptere?
Hvad er det for et menneskesyn, vi vil understøtte?
Hvordan vil vi beskytte vores børn af både han- og hunkøn?
Jeg tror, at alle mennesker, der bliver stillet det spørgsmål, om de ville ønske, at deres datter eller søn var prostitueret, ville sige: Nej, selvfølgelig vil vi ikke det. Derfor er vi heller ikke indstillet på at køre frihjul på området.
Vi har faktisk i SFOF-regi for ganske få dage siden - det var den 28. april - holdt en stor konference om spørgsmålet, hvor vi fik det belyst med de svenske og hollandske erfaringer, så vi er meget indstillet på at tage
det virkelig seriøst.
Bodil Kornbek (KD), 2004-05-06:
Det er lige før, man begynder at blive lidt ydmyg - forstået således, at alt, hvad der drejer sig om lidt handling på området og om at være konstruktiv, vil vi sige ja til.
SF foreslår, at hele området skal afdækkes, så vi får noget mere viden.
Fint nok.
Lad os afdække hvad som helst, bare det bringer nogle resultater og noget handling med sig.
Mit spørgsmål går sådan set på, om fru Anne Grete Holmsgaard ikke godt kan se, at der er en sammenhæng mellem vores syn på prostitution og vores ønske om at gribe ind over for handel med kvinder og det at have nogle holdninger til at sætte en adfærdskodeks for udsendte i statens tjeneste.
Hvis tingene virkelig skal hænge sammen, bliver vi nødt til at rejse diskussionen om vores holdning til prostitution og blive helt klar over, hvad vi vil, og hvilke holdninger vi har, for at kunne lægge en linje og en adfærdskodeks med hensyn til handel med kvinder.
Det er jo sådan i dag, at i Danmark er prostitution ikke et lovligt erhverv.
Vi har ikke legaliseret det, men vi har afkriminaliseret det, og dermed er vi landet i en eller anden gråzone.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-06:
Dobbeltmoralen er jo simpelt hen udtalt og virkelig højtråbende.
Der siges jo ikke en pind om, hvad man reelt set egentlig vil gøre for at undgå, at nogen skejer ud.
Men det er egentlig ikke det, jeg spørger om.
Jeg spørger om det reelt virkelig forholder sig sådan.
Er der virkelig nogen, der en gang imellem kigger medlemmerne i kortene, når alle vi andre skal bøje os for den moralkodeks, SF gerne vil fremhæve?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Det er bestemt ikke med SF's velsignelse.
Undskyld, fru formand.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Jamen det kommer ikke bag på mig, at der er ideologer, der gør ligheden til den hellighed, som alt i tilværelsen skal tvinges ind under.
Men den form for lighedsideologi deler vi ikke, og den siger vi nej til.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Det er da en kunstig logik, at fordi jeg siger, at det er det enkelte voksne menneskets ansvar, om det for så vidt vil gå i hundene - det vil i denne sammenhæng sige at være narkoman - skulle staten stille stoffer til rådighed.
Det var dog en underlig logik.
Det ligger der da slet ikke i min præmis.
Så konklusionen afviser jeg fuldstændig, også fordi det at stille stoffer til rådighed jo ville betyde, at de, der ikke er ansvarlige, de, der ikke er i stand til selv at tage et ansvar, nemlig børn, dermed også lokkes til noget, som de er modstandere af.
Det synes jeg mildest talt er en selvmodsigelse, som jeg ikke på nogen måde føler mig anfægtet af.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-06:
Jeg er sådan set glad for at få bekræftet, at det, Dansk Folkepartis menneskesyn i virkeligheden også inkluderer, er retten til at gå i hundene.
Det siger hr. Søren Krarup jo meget klart.
Det betyder så også, og det var det, jeg spurgte om, og det vil jeg så gerne have et klart svar på, når nu jeg har fået det svar i relation til menneskesyn, som altså bl.a. baserer sig på retten til at gå i hundene, at det også må have den konsekvens, at Dansk Folkeparti stiller stoffer til rådighed eller i hvert fald afkriminaliserer narkotiske stoffer, så den enkelte borger, der måtte have lyst til at fixe og ødelægge sit eget liv, kan få lov til det.
Det må jo følge fuldstændig i forlængelse af det, som hr. Søren Krarup har sagt eller prædiket, som hr. Krarup foretrækker at sige det.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Jeg vil med hensyn til det første, hr. Jann Sjursen sagde, sige, at baggrunden for det beslutningsforslag, Kristendemokraterne har fremsat, jo naturligvis er deres opfattelse af, hvad kristendom er.
Når jeg modsiger det, er det ud fra et andet syn på kristendom, og det ene er jo ikke mere forkyndende end det andet.
Med hensyn til narkomaner synes jeg også, at man må fastholde, at når der er tale om voksne mennesker, er andre berettiget til, jeg kan næsten sige at lade dem gå i hundene.
Det lyder barsk, men det er udtryk for den respekt for det enkelte menneskes ansvar, som gør, at vi ikke skal optræde som overdommere i situationer, hvor der er tale om netop ansvarlige mennesker.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-06:
Nu har jeg den principielle opfattelse, at man skal passe på med at bruge Folketingets talerstol som en prædikestol, fordi man må sondre mellem, hvilke opgaver man er sat til at udføre, hvad enten man er politiker eller præst.
Men lad det nu være i denne omgang.
Jeg vil blot i forhold til det, som hr. Søren Krarup har redegjort for, spørge: Hvis Dansk Folkeparti i virkeligheden har det syn, at hvis man ikke volder skade på andre, skal vi sådan set ikke blande os, betyder det så ikke i virkeligheden, at hvis man er junkie eller narkoman f.eks., skal man bare have lov til at fixe alle de stoffer, som man nu engang vil, for det skader ikke umiddelbart andre?
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Ligeværd er lige præcis det, jeg har, jeg var lige ved at sige forkyndt i understregningen af, at den rette moral er den enkeltes ansvarlighed.
Deri ligger, at den enkelte selv er stillet til ansvar, og jeg kunne sige, at det følger af den forkyndelse, der siger, at vi er alle lige for Vorherre og netop derved gjort ansvarlige.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Jamen hr. Dalgaards spørgsmål er altså fuldstændig kikset.
Det, vi har stillet forslag om, er en adfærdskodeks for udsendte medarbejdere i forsvaret, og så har vi skrevet i forslaget, at i øvrigt mener vi, forslaget også skal gælde for andet udsendt personale, og så er det da ligegyldigt, om de er SF'ere, eller om de skulle hænde at være fra Dansk Folkeparti.
Selvfølgelig gælder det også for dem.
Men så vil jeg i øvrigt sige, at når man går ind i SF, har man altså et menneskesyn, hvor man ikke bare betragter prostitution som en frivillig sag, hvilket jo tilsyneladende er det menneskesyn, som Dansk Folkeparti har.
Bodil Kornbek (KD), 2004-05-06:
Jeg har ikke sagt ordet lighed
overhovedet.
Jeg sagde ligeværd, og det er en helt anden sag.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Hvis det nu var sådan, at vi havde foreslået en adfærdskodeks, hvorefter alle danskere, der tager på ferie i udlandet, skal skrive under på en kontrakt om, at de ikke vil gå til prostituerede, kunne jeg sådan set godt se, at det var et relevant spørgsmål, hr. Helge Adam Møller stiller.
Men det er faktisk ikke det, vi har sagt.
Vi har sagt - ikke bare i forslaget her, men utallige gange i adskillige samråd - at når man er udsendt som medlem af den internationale styrke
, er man en form for ambassadør for Danmark, også i sin fritid.
Med al respekt for SF vil jeg nu nok sige, at når den menige SF'er er på Mallorca, fremstår han eller hun næppe ligefrem som ambassadør for Danmark.
Men det gør man, når man er i tjeneste, og som vi skriver i bemærkningerne, gør man det også, hvis man er almindelig udsendt under udenrigstjenesten, eller hvis man er udsendt under en anden organisation, og derfor mener vi sådan set, at man kunne udstrække kravet til også at gælde her.
Men vi har begrænset os til, at i denne omgang handler forslaget kun om udsendt personale fra den internationale styrke.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-06:
Når man diskuterer det her uden for dette rum, når man diskuterer det med almindelige mennesker, når man diskuterer det med udlændinge, så forstår de jo ikke, hvori forskellen består, når vi siger, at vi ikke har prøvet det, fordi det efter vores grundlov er meget, meget svært at overbevise om, at man kan nedlægge en forening, så derfor tør vi ikke afprøve det, og derfor er foreningen faktisk lovlig.
Lene Espersen (KF), 2004-05-06:
Jeg synes, der er alverden til forskel.
For mig at se er der
meget stor forskel på at være i en situation, hvor man har den mulighed at udnytte grundlovens § 78, stk. 3, til efter en undersøgelse eventuelt med et midlertidigt forbud at bede anklagemyndigheden om at opløse en forening, som man tror man har bevismæssigt grundlag for at overbevise dem om skal opløses, og så en situation, hvor man går til domstolene vel vidende, at man ikke har noget som helst bevismæssigt grundlag med det resultat, at man blåstempler en sådan forening.
Jeg mener, at der er forskel på at være i en situation, hvor man ikke ved, om foreningen er lovlig eller ej, fordi man ikke har undersøgt sagen til bunds, og en situation, hvor man har sagt: Jeg er utålmodig, jeg vil én gang for alle have at vide, om den er ulovlig, ellers må den blive blåstemplet, og det er så fint med det.
Jeg synes, man skal overveje meget, meget nøje, og jeg synes, at vi som folketingsmedlemmer skal overveje det endnu mere nøje, hvornår man vil benytte sig af grundlovens § 78, stk. 3, og få testet rækkevidden af foreningsfriheden.
Og jeg synes bestemt ikke, at det er noget, man skal spøge med eller gøre af nysgerrighed.
Bodil Kornbek (KD), 2004-05-06:
Det var bare lige lidt om det der med fordømmelse og den slags snak.
Jeg må bare sige ganske klart, hvilket jeg egentlig også troede fremgik af det, vi tidligere udtalte på det område, at for os er prostitution også et udtryk for et menneskesyn.
Vi ønsker at fremme ligeværd og respekt mellem kønnene, og så er den ikke meget længere.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-06:
Jeg vil da gerne vide, hvori forskellen til den nuværende tilstand består, hvor foreningen ikke er ulovlig og derfor er lovlig.
I dag er der jo den tilstand, at foreningen er lovlig og kan have sin hjemmeside og kan have sine medlemmer osv.
Så der er jo ikke nogen forskel på den nuværende sags tilstand og den, der ville bestå, hvis man havde haft en retssag, som gjorde, at Pædofilgruppen fortsat ville være lovlig.
Lene Espersen (KF), 2004-05-06:
Jeg må sige til fru Pia Kristensen, at der gælder meget, meget klare retningslinjer for, hvornår man kan nedlægge et midlertidigt forbud og søge en forening straks efter opløst ved domstolene.
Men jeg har ikke noget bevismæssigt materiale, som jeg kan smække ud i overmorgen til domstolene, og som kunne danne grundlag for, at man kan nedlægge et midlertidigt forbud.
Og da jeg ikke er i besiddelse af det, og da fru Pia Kristensen ikke er i besiddelse af det, så ville det medføre, hvis jeg som justitsminister gjorde det, at jeg overtrådte lovgivningen.
Er det så svært at forstå for Dansk Folkeparti?
Jeg synes, at det er på grænsen til det uforskammede, at der er partier her, som forsøger at slå plat på, at nogle af os er bundet af at skulle overholde landets love og regler.
Jeg finder stor afsky ved Pædofilgruppen, ved Hizb-ut-Tahrir og ved mange andre foreninger, der i dag virker lovligt i Danmark.
Men vi skal nu engang overholde landets love og regler, og i den her forbindelse må vi afvente, at Rigsadvokaten får færdiggjort sin undersøgelse.
Pia Kristensen (DF), 2004-05-06:
Jeg er enig med justitsministeren så langt, at det som sagt ikke er foreninger, der begår en fælles forbrydelse.
Det er de enkelte personer. Så sagde justitsministeren i første omgang, at det at gennemføre et midlertidigt forbud mod foreninger var en meget alvorlig sag, og at der, for at man kunne indlede sådan en sag, skulle foreligge nogle beviser. Når man ser, hvad der skete for nogle år siden, hvor Pædofilgruppens aktiviteter blev beskrevet i detaljer i tv-programmet »De pædofile danskere« - det var en udsendelse, der blev vist i TV 2 i oktober 2000 - hvor den ene af journalisterne bag programmet, Jakob Billing, meldte sig ind i foreningen under påskud af at være pædofil og oplevede foreningens virke, der består i at mødes for at udveksle seksuelle erfaringer med børn og for at advare hinanden om politiets efterforskningsmetoder, synes justitsministeren så ikke, at der er beviser nok til, at vi må sætte et stort spørgsmålstegn ved, om pædofile må have lov til at have deres egen forening?
Lene Espersen (KF), 2004-05-06:
Jeg må sige, at det indlæg, som jeg lige har hørt, vist mest må betegnes som et personligt indlæg i debatten.
Det var langt under lavmålet for, hvad man kunne forvente af Dansk Folkeparti.
Regeringen har for måneder siden bedt Rigsadvokaten om at indlede en undersøgelse af, hvorvidt Pædofilgruppen kan opløses.
Det har vi gjort, fordi vi synes, at den forening er så afskyelig, at det er værd at få undersøgt, om der er grundlag for at søge foreningen opløst.
Det arbejde er allerede i gang. At komme her og påstå, at jeg holder en forsvarstale for Pædofilgruppen, må simpelt hen skyldes, at fru Pia Kristensen overhovedet ikke har lyttet efter, hvad jeg har sagt i min tale.
Tværtimod står jeg her som justitsminister og argumenterer for, at også en justitsminister skal overholde landets love.
Det er rent ud sagt ynkeligt at opleve, at der er medlemmer af Dansk Folkeparti, som ved enhver lejlighed forsvarer grundloven og lov og ret, der her opfordrer mig til at bryde de love og de regler, der gælder for alle i det danske samfund.
Pia Kristensen (DF), 2004-05-06:
Jeg må sige, at jeg ærlig talt er meget skuffet over det indlæg, der kommer fra Danmarks justitsminister.
Ja, jeg er faktisk dybt skuffet.
Jeg havde forventet, at der var helt andre boller på suppen, i særdeleshed fra en borgerlig justitsminister, der går ind for lov og orden og konsekvens.
Hvor var de små børn, det her handler om?
Det her emne handler om pædofile, om voksne mennesker, der forgriber sig på små børn.
Jeg er enig med justitsministeren så langt, at en forening jo ikke i fællesskab begår en forbrydelse mod et enkelt barn.
Det er enkeltpersonerne, vi skal have fat i, og det er en politiopgave.
Men synes justitsministeren virkelig, det er rimeligt, at pædofile kan danne deres egen forening?
Vi har set en forening, der har eksisteret i årevis.
Det er jo forfærdeligt at se, hvad der egentlig kommer ud på nettet, hvor de opfordrer til, hvordan man kan forgribe sig på små børn, hvordan de udveksler erfaringer, hvordan de oplyser om, hvordan man kan undgå, at politiet får fat i dem.
Mener justitsministeren, at det er rimeligt?