runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-04-18:
Jeg efterlyste det internationale udsyn, at man prøver at orientere sig i den internationale debat.
At i synet på terrorbekæmpelsen er der grundlæggende uenighed med hensyn til, om det kun er militære midler, eller det også er udvikling, der løser det problem?
er man i færd med at udvikle en ny strategi med nye farlige atomvåben. Problemet er, at hvis den danske regering konsekvent optræder som statsministeren, nemlig ved at udtrykke jubel, hver gang man ser nogen fra den nuværende amerikanske administration, så påvirker man jo ikke de her beslutninger.
Man skal sige fra over for de ting, man kan ikke kan lide i internationale forhandlinger.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-18:
Først til hr. Jeppe Kofod og spørgsmålet om Mellemøsten
Først vil jeg sige, at der jo selvfølgelig er forskellige holdninger også blandt de europæiske lande til, hvordan og hvorledes mellemøstkonflikten er, men det, som jo er slående, og som er det vigtigste, er, at EU-kredsen er enige omkring den politik, der bliver ført, og at Danmark dér også påvirker den politik, der skal føres.
Der er jo ingen tvivl om, at det overhovedet sker, og at Danmark har været aktiv på de fronter og også har været aktiv i at formulere den politik, som så er blevet EU's politik, at man skal gå på to ben i konflikten.
Og det er det, som er blevet konsekvensen af, at man har haft debatten omkring Mellemøsten.
Så vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen og betragtningerne omkring Johannesburg: Det, jeg sagde, var jo, at forhandlingerne ikke føres her i Folketingssalen.
Og derfor vil jeg ikke stå og gøre mig til dommer over, hvordan man når frem til det resultat, som der skal nås frem til, og som er ambitionen, at man skal nå frem til, nemlig at man får en global deal, hvor også USA er med.
Men de forhandlinger føres jo ikke dag i Folketingssalen.
Så sidst til hr. Holger K. Nielsen omkring forslaget til vedtagelse: Jeg synes ikke, det må være så svært at læse forslaget og så se, om man kan støtte den linje, eller om man ikke kan støtte den linje.
Det er meget simpelt at læse de seks linjer, hvor dialog og forhandling er nøgleordene, og det kan man så være enig i eller uenig i.
Hr. Holger K. Nielsen og SF kan så præsentere et andet forslag, men det er det, der står i forslaget, og det giver sådan set sig selv.
Der er jo ikke nogen grund til at skulle opfinde den dybe tallerken igen.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-04-18:
Jeg må tilstå, at jeg jo stadig væk føler trang til at bore i, hvad forslaget til vedtagelse her betyder.
Jeg beklager, at jeg må stille spørgsmålet flere gange, men det skyldes jo udelukkende, at det er umuligt at få et svar ud af Venstres ordfører.
Det er ganske, ganske afgørende at få bekræftet eller afkræftet: Betyder dette forslag til vedtagelse, at der i Folketinget vil være opbakning til regeringens og statsministerens politik i forhold til USA?
Det spørgsmål kan besvares med et ja eller et nej, og jeg ser frem til at få enten et ja eller et nej.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-18:
Jeg er ked af, at hr. Troels Lund Poulsen ikke vil svare på det, jeg spørger ham om.
Jeg spurgte om, hvordan Venstre vurderer USA's linje i de internationale miljøforhandlinger.
Og der er en ganske fast linje, så det er ikke så svært at svare på.
Jeg spurgte også om, hvilke konsekvenser Venstre drager rent strategisk af den linje, som USA har i de internationale miljøforhandlinger.
Det vil jeg gerne efterlyse svar på endnu en gang.
Så siger hr. Troels Lund Poulsen, at det er for tidligt
at vurdere, hvordan man skal forhandle i forhold til Johannesburg.
Nej, det er det bestemt ikke.
Det er tværtimod på høje tid, for det, der sker i øjeblikket, er jo, at de helt afgørende dokumenter er ved at blive skrevet, de helt afgørende forhandlinger netop er i gang i øjeblikket.
Og der er det jo sådan, at Europa, EU, har besluttet sig for at arbejde for en global deal med stærke, bindende aftaler efter princippet noget for noget.
Det er bekræftet sidst på topmødet i Göteborg.
Det er USA imod.
KL. 10.50 Derfor er det et uhyre relevant spørgsmål at stille Venstre, om man vil holde fast i den beslutning, arbejde for den, også selv om USA er imod, og sikre den via alliancer til anden side. Og hvis hr. Troels Lund Poulsen ved for lidt om den sag til at kunne svare på spørgsmålet, så vil jeg da sådan set bede en af de to ministre om at fortælle, hvilken forhandlingslinje den danske regering har tænkt sig at anlægge.
Jeppe Kofod (S), 2002-04-18:
Jeg vil takke Venstres ordfører for nu at sige, at den danske regering fuldstændig er på linje med de øvrige EU-lande og EU som sådan i mellemøstenspørgsmålet.
Jeg savner så også bare, at det bliver et tema på statsministerens kommende pressemøde, og at statsministeren så siger, at den danske regering og statsministeren er fuldstændig på linje med det øvrige Europa, hvad angår Mellemøsten, for hvis man siger det, er der jo ikke så meget mere at snakke om. Men jeg synes, at det, man har hørt, er noget helt andet.
Hvis den danske statsminister gør det, så kan vi debattere det her videre, men foreløbig er det, der står tilbage, at Danmark er sortere end USA i forhold til mellemøstenspørgsmålet, i hvert fald når man hører det fra statsministeren.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-18:
Først til hr. Jeppe Kofod og hele den her tango omkring ABM-traktaten: Vi havde jo debatten, vil jeg sige til hr. Jeppe Kofod, for 10 dage siden, hvor jeg tror, vi meget godt rundede hele den diskussion, så den ønsker jeg ikke at tage en gang til.
Jeg håber, at den står i frisk erindring.
Jeg vil så sige med hensyn til spørgsmålet omkring Mellemøsten, som hr. Jeppe Kofod stiller, og lad mig præcisere det igen: Den danske regering følger EU's linje til punkt og prikke.
Den danske linje har været - og det er også EU's linje - at have en balanceret politik.
Lad mig i den forbindelse blot minde hr. Jeppe Kofod om, at vi har vedtaget et forslag i Folketingssalen, hvor Socialdemokratiet har bakket op om, at man skal være kritisk over for begge parter og ikke kun have en kritik over for den ene part.
Det er jo også det, som har været tilfældet i begge de udtalelser, som statsministeren og udenrigsministeren er kommet med. I forhold til spørgsmålene fra hr. Jørn Jespersen omkring miljøområdet er der at sige, som også statsministeren og udenrigsministeren meget godt gjorde rede for, at målet er en dialog, hvor USA før eller siden kobler sig på Kyotoaftalen.
Det er jo det, der skal sikre en vigtig debat
på miljøområdet, nemlig at USA også bliver medspiller, som USA er på så mange andre områder
Men jeg synes bare, det er vigtigt, at det er det, som er målet, og det er også det, som statsministeren og udenrigsministeren meget klart har gjort rede for.
I forhold til spørgsmålet fra hr. Jørn Jespersen omkring Johannesburg vil jeg sige, at det nok er lidt for tidligt at stå og forhandle her i Folketingssalen om resultatet af de forhandlinger.
Det tror jeg helt sikkert at vi får meget bedre mulighed for, når vi kommer tættere på. Så til spørgsmålet fra hr. Keld Albrechtsen omkring forslaget til vedtagelse, og hvad det dækker over.
Det kan godt ske, at det er mig, som ikke formulerer mig tydeligt, men lad mig prøve igen.
Det her forslag slår klokkeklart fast, hvis man læser det, hvordan den danske holdning er til forholdet mellem EU og USA, og hvad det er, som er meget vigtigt, nemlig en dialog og en forhandling.
Det er det, som er essensen af det forslag til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-18:
Man må jo konstatere, at hr. Troels Lund Poulsen ikke er i stand til at besvare det spørgsmål, som både hr. Holger K. Nielsen og jeg nu to gange har stillet, nemlig: Hvad betyder egentlig det forslag til vedtagelse, man har fremsat?
Det er jo helt åbenlyst, når man hører hr. Jeppe Kofods indlæg, at der er en ret betydelig afstand mellem Socialdemokratiets og Venstres ordførere.
Så må jeg bare gøre opmærksom på, at det simpelt hen er ukorrekt, at den danske regering skulle have fulgt EU's politik i palæstinaspørgsmålet.
Den danske regering har forsøgt at sabotere ethvert forsøg på, at EU skulle lægge pres på Israel.
Det er det, man har brugt sin energi på.
Sådan er det.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-18:
Jeg synes, at Venstres ordfører skylder et svar på, hvordan Venstre opfatter USA's linje på miljøområdet.
Der er blevet spurgt til klimapolitikken, hvor USA holder sig helt uden for Kyotoprocessen.
Hvordan vurderer Venstre det, og hvilke konsekvenser drager Venstre af det?
Man kunne også nævne kemiområdet, hvor USA konsekvent har modarbejdet stærke og bindende aftaler på kemikalieområdet på globalt plan.
Hvordan vurderer Venstre det, og hvilke konsekvenser drager Venstre af det?
Man kunne nævne spørgsmålet om biosikkerhed, altså stærke bindende regler omkring gensplejsede organismer, hvor USA har modarbejdet bindende aftaler.
Hvordan vurderer Venstre det, og hvilke konsekvenser drager Venstre af det?
Det er jo ikke mindst aktuelt i forbindelse med topmødet i Johannesburg til september omkring bæredygtig udvikling.
Hvad er Venstres og dermed regeringens linje i forhold til samarbejdet med USA?
Vil man acceptere, at en stærk, bindende aftale om bæredygtig udvikling og opfølgning på Rioprocessen bliver ødelagt, fordi USA er imod, eller vil man samarbejde med andre parter om at sikre en stærk, bindende aftale?
Jeppe Kofod (S), 2002-04-18:
Årsagen til, at jeg spurgte om ABM-traktaten og Kyotoaftalen og USA's tilgang til de her to områder, er jo netop, at hvis vi nu lægger det sikkerhedspolitiske til side og ser på, hvad det er for en holdning, USA går ind med i forbindelse med internationalt samarbejde, så kan man jo sige, at i forhold til ABM-traktaten var det måske ikke så meget det sikkerhedspolitiske, det kan man jo diskutere, men det var mere det der med, at man ensidigt opsiger en aftale uden at forsøge at forhandle en ny i hus.
Det er den der manglende respekt for det internationale aftaleregime.
På miljøområdet er det samme sag.
Det er vigtigt at vide, hvor regeringen står i denne her sag, om man er på linje med de andre europæiske lande, eller om man vil føre USA's sorte miljøpolitik i Europa, når man overtager EU-formandskabet.
I forholdet til Mellemøsten er det altså meget nødvendigt at slå fast, at statsministeren på sit pressemøde sagde, at det er forståeligt og forklarligt med den israelske indrykning i de palæstinensiske landsbyer.
Som den eneste blandt EU-landenes statsministre sagde statsministeren, at det er forståeligt og forklarligt.
Jeg har ikke hørt statsministeren sige noget andet.
Det er det, der er så forstemmende.
Derfor fører regeringen på det her spørgsmål, mellemøstenspørgsmålet, en helt anderledes linje end det øvrige EU.
Troels Lund Poulsen (V), 2002-04-18:
Først til hr. Villy Søvndal og betragtningerne omkring Dybbøl Banke.
Til de betragtninger vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, at hr. Villy Søvndal jo også burde være klar over, når man ser uden for Dybbøl Banke og mod syd, at der er meget forskellige opfattelser blandt EU-landene til de ting, vi diskuterer i Folketinget i dag.
Det er jo ikke sådan, at man i alle områder af EU er fuldstændig krystalenige om alt, men lad mig sige, at jeg selvfølgelig i dag har noteret mig med glæde, at både hr. Holger K. Nielsen og hr. Villy Søvndal argumenterer meget for et stærkt europæisk bindende samarbejde også på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område.
Det forventer jeg mig
selvfølgelig meget af i de kommende debatter fremover, hvor det samme glødende engagement selvfølgelig må gå igen.
I forhold til hr. Keld Albrechtsen og spørgsmålet omkring Mellemøsten vil jeg igen gentage, at den danske regering arbejder for, at EU har en fælles linje.
Det har EU haft, og det skal EU blive ved med at have.
Danmark har ikke nogen bestemt linje i forhold til EU, som er anderledes end de andre landes, og det har jeg da heller intet ønske om at have.
Jeg vil så sige til hr. Keld Albrechtsen, at det, der er vigtigt, jo er dialogen.
Det er jo ikke konfrontation.
Man skal jo vide, at i mellemøstkonflikten er der to skurke og ikke én helt og én skurk.
Til sidst vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen
omkring, hvad forslaget til vedtagelse betyder, at nu har jeg læst det op fra Folketingets talerstol én gang.
Det her er sådan set meget simpelt.
Det er at læse de linjer, der står.
Det kan man så være enig i eller uenig i, men det er det, som forslaget til vedtagelse bl.a. dækker.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-04-18:
Det er klart, at det er vigtigt at få afklaret, hvilken rolle den danske regering har spillet omkring mellemøstenkonflikten, om man har været med- eller modspiller til, at Europa skulle have en rolle at spille.
Det vil jeg godt have en kommentar til.
Det andet er det meget enkle spørgsmål, som kom før fra
hr. Keld Albrechtsen
om, hvad det her forslag til vedtagelse skal betyde.
Betyder en vedtagelse af dette her forslag, at et flertal i Folketinget bakker op bag regeringens USA-politik?
Ja eller nej.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-18:
Hr. Troels Lund Poulsen hævdede, at Danmark ikke havde gået enegang i forhold til EU i palæstinaspørgsmålet.
Det er en overraskende udtalelse.
Det sagde statsministeren her i salen i går.
EU's udenrigskommissær siger i dag, at der skal gennemføres en FN-undersøgelse af de israelske overgreb.
Det ønsker USA ikke, og derfor ønsker statsministeren det
heller ikke.
Men så må jeg jo bare gøre hr. Troels Lund Poulsen opmærksom på, at hans oplysninger her fra talerstolen ganske enkelt var forkerte.
Det er ikke første gang, vi har hørt det.
Vi oplevede det også, dengang statsministeren kom med sine herostratisk berygtede udtalelser om, at han havde forståelse for den israelske indrykning i de besatte områder, samtidig med at det spanske EU-formandskab arbejdede for at få rejst en international kritik af samme indrykning.
Så der er det ene eksempel efter det andet på, at hr. Troels Lund Poulsens oplysning var forkert.
Villy Søvndal (SF), 2002-04-18:
Jeg må sige, at jeg synes, det er en imponerende virkelighedsfornægtelse, der præger regeringspartiernes og Venstres ordførers tilgang til de internationale spørgsmål.
Jeg forestiller mig ikke, at Europa skal gå i krig med USA.
Det er indlysende.
Men altså det at nægte, at der på alle afgørende spor er konflikt - lad mig bare nævne: I synet på aftalt sikkerhed eller retten til at gå selv er der oplagt konflikt, ikke kun i forhold til ABM-traktaten, men også i forhold til atomprøvestop, i forhold til straffedomstol.
Jeg tror, udenrigsministeren nævnte det i sin opremsning.
I synet på terror er der uenighed.
Vi synes f.eks., at terroren ikke kun skal bekæmpes militært, også militært, men f.eks. ved at sikre udvikling i landene, hvortil USA som bekendt har en udviklingsbistand på 0,1 pct.
Der er en diametral modsætning i synet på, hvordan man løser konflikten i Mellemøsten, hvor Danmark desværre konstant er ekkoet fra USA og ikke orienterer sig mod Europa.
Det er simpelt hen virkelighedsfornægtelse, hvis regeringspartierne ikke er i stand til at se den konflikt.
Jeppe Kofod (S), 2002-04-18:
Jeg har et konkret spørgsmål til Venstres ordfører, som både knytter an til Venstres ordførertale og til regeringens besvarelse på forespørgslen.
Statsministeren sagde, og jeg citerer, jeg håber ordret, at regeringen intet alternativ ser til USA's internationale og globale ledelse.
Det var ordene, der faldt fra talerstolen for et øjeblik siden.
Samtidig sagde Venstres ordfører, at vi håber på, at USA vil tale med os i forskellige sammenhænge.
Jeg vil bare spørge Venstres ordfører: Bekymrer det ikke Venstre og regeringen, at når det f.eks. gælder Kyotoaftalen, så hoppede USA fra, og når det gælder ABM-traktaten, så opsagde USA ensidigt denne her traktat?
I det hele taget når det gælder forpligtende, bindende internationale aftaler, så har vi set, at USA i stigende grad kører enegang.
Det er vigtige spørgsmål, fordi vi jo i Europa har en anden tilgang til det her, og det er vigtigt at vide, om den danske regering under det danske EU-formandskab vil lytte til de europæiske lande og samarbejde med dem, eller om man vil være et anneks til USA i Europa.
Det er vigtige spørgsmål.
Derfor er det vigtigt, at man også forholder sig til nogle af de problemstillinger, der har været oppe, og det gjorde Venstres ordfører overhovedet ikke i talen.
Det var sandelig en stor statsmand, vi hørte tale for et øjeblik siden i besvarelsen af den her forespørgsel; det må man virkelig sige.
Jeg synes, det er interessant, at statsministeren nu siger, at man vil lægge sig på den europæiske fælleslinje i forhold til Mellemøsten.
Så må vi tage statsministeren på ordet og tro på, at det er den vej, regeringen vil gå.
Vi er alle sammen enige om, at vi også skal bekæmpe selvmordsbomber og terrorisme mod uskyldige civile.
Det er klart, og det er der ingen uenighed om.
Men det, som statsministeren sagde på pressemødet, var jo i forbindelse med de israelske styrkers indrykning i palæstinensiske landsbyer, hvor statsministeren sagde, at det er forståeligt og forklarligt, at man forsvarer sig mod selvmordsbomber.
Det kan jo kun betyde, at den måde, man gør det på, er forståelig og forklarlig, hvor bl.a. det spanske EU-formandskab jo tager afstand fra den måde, som Israel forsøger at bekæmpe selvmordsbombere på.
Så må man også sige i forhold til forslaget til vedtagelse, at det da ikke er så mærkeligt, at Socialdemokratiet er med i den vedtagelse.
Der står klart og tydeligt, og man må jo citere fra vedtagelsen, at det er vigtigere, at Danmark som EU-formandskabsland arbejder for at øge Europas internationale indflydelse...
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-18:
Jeg må sige, at de bemærkninger, som statsministeren kom med til hr. Jeppe Kofod, jo viser, hvad det er for en tak, Socialdemokratiet får, hvis Socialdemokratiet lægger mandater til regeringens udenrigspolitik.
Så er kvitteringen fra statsministeren en håntale imod den socialdemokratiske ordfører.
Min opfordring er, at man tænker over det problem.
Så vil jeg gerne sige statsministeren meget tak for, at han så grundigt har fulgt Enhedslistens årsmøde og den debat, der har været dér, hvor vi bl.a. vedtog, at der skal lægges et maksimalt pres på den israelske besættelsesmagt også via EU.
Statsministeren har jo ret i, at man ikke altid skal bruge fodnoter.
Fodnoter er en god ting, men lige netop i den her sammenhæng anvendte statsministeren det redskab på en uheldig måde.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-04-18:
Hr. Vesselbo kan ikke snakke sig bort fra, at regeringen rent faktisk i sin nationale bæredygtighedsstrategi for et bedre miljø, for bedre bæredygtighed i de kommende år har fjernet en række årstal som konkrete, forpligtende mål, man vil leve op til. Jeg har allerede nævnt en række eksempler.
Jeg vil gerne gentage, at når det gælder målene omkring sprøjterester, når det gælder målene inden for landbrugsområdet, når det gælder vandmiljøområdet, når det gælder Kyotomekanismerne, når det gælder trafikbelastningen af vore byer, når det gælder hele området for energi, så har man afskaffet de konkrete mål.
Det er blevet mere uldent.
Det er blevet mindre forpligtende.
Derfor er forskellen - det vil jeg også sige til fru Charlotte Antonsen - mellem den nuværende regering og Socialdemokratiet, at vi gerne vil være meget forpligtende, meget konkrete, for det er det, mennesker rundtomkring i Europa har respekt for.
Jeg kan sige til fru Charlotte Antonsen og til hr. Jens Kirk fra erfaringerne ved mange, mange forhandlinger, at ordene er ikke kunsten, det er det konkrete, forpligtelserne, det er opgaven at nå frem til.
Til hr. Jens Kirk må jeg sige, at ambitionerne er følgende: De tre vigtigste opgaver er udvidelsen, det er at nå frem til en globalt forpligtende aftale, der kan give os en bedre menneskelig udvikling på vores klode, og det er endelig et tættere beskæftigelsessamarbejde i dette efterår.
Det er de tre store opgaver.
Så er der seks opgaver, som formandskabet skal tage fat på.
Nogle er man forpligtet til, andre har man mulighed for at tage op, og det er de seks, jeg just har ridset op.
Så spurgte fru Charlotte Antonsen, hvad Socialdemokratiet ønsker at gøre, som regeringen ikke rigtig vil leve op til.
Mit svar er, at vi ønsker, at regeringen trækker sin nationale bæredygtighedsstrategi tilbage og erstatter den med den oprindelige strategi.
Vi ønsker, at regeringen er mere offensiv i forhold til Johannesburg, og vi ønsker, at regeringen er mere offensiv, når det gælder beskæftigelsessamarbejdet i efteråret.
Så kunne vi også godt tænke os, at man på udvidelsesområdet trak sine beskæringer på Øststøtten.
Til hr. Thulesen Dahl: Man kan jo stadig væk ikke tale sig bort fra, at vi på tidligere topmøder har vedtaget, at vi ikke skulle trappe ned på vores ulandsbistand, at vi skulle fastholde det niveau, vi var på, og udvikle det yderligere.
Regeringen gør det modsatte.
Det er det, alle hæfter sig ved i Europa.
Man kan nu engang ikke tale for nogle gode mål, hvis man ikke har noget at have det i i det, man gør i sit eget hjemland, må jeg sige til hr. Thulesen Dahl.
Charlotte Antonsen (V), 2002-04-18:
Den socialdemokratiske ordfører har nu nævnt nogle yderligere punkter.
Det, jeg bliver i tvivl om, er, at på den ene side kritiserer Socialdemokratiet meget stærkt, at regeringen prioriterer Øst frem for alt, og så nævner hr. Nyrup Rasmussen en stribe punkter, som i parentes bemærket faktisk er blevet nævnt i dag, nemlig af henholdsvis statsministeren og udenrigsministeren.
Så jeg har egentlig to spørgsmål: Hvad er det, hr. Poul Nyrup Rasmussen ønsker at gøre, som den nuværende regering ikke ønsker at gøre i EU?
Når hr. Poul Nyrup Rasmussen nævner, at der i øvrigt er seks andre punkter, er det så, fordi hr. Poul Nyrup Rasmussen prioriterer de pågældende seks punkter på samme niveau som Øststøtten?
Er det dér, skillelinjen er?
Er det det, man er utilfreds med - at vi ikke prioriterer energiliberalisering lige så højt, som vi prioriterer Øststøtten?
For det, jeg egentlig hører hr. Nyrup Rasmussen sige, er faktisk det samme, som den nuværende regering siger, men simpelt hen med en lavere prioritet til Østudvidelsen
Det er da beklageligt, men jeg kan ikke nå til andet resultat.
Jens Kirk (V), 2002-04-18:
Er hr. Poul Nyrup Rasmussen nu ikke ved både at have mel i munden og så blæse samtidig?
For nu har vi vel ni punkter på dagsordenen her, der særligt skal trækkes frem.
Vi har udvidelsen, Johannesburg og beskæftigelsen, og så er der miljø, energi, fødevaresikkerhed, forbrugere, landbrug og fiskeri.
Mener hr. Poul Nyrup Rasmussen, hvis vi nu bare tager to af punkterne, at vi allerede nu som det formandsland, der ligesom skal finde et kompromis på landbrugs- og fiskeriområdet, skal spille ud med noget?
Er det ikke os, der skal samle kompromiserne?
Kan man - det må hr. Poul Nyrup Rasmussen jo have prøvet - samle disse ting, hvis man selv spiller meget stærkt ud på området i øjeblikket?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-18:
Til hr. Poul Nyrup Rasmussen vil jeg sige, at jeg står også her med, jeg tror, det er det samme papir, som hr. Poul Nyrup Rasmussen står med, nemlig det papir, som Socialdemokratiets politisk-økonomiske sekretariat har lavet med en gennemgang af bæredygtighed.
Der fremgår det ikke, at der er fjernet nogle værktøjer i det, som regeringen har fremlagt.
Der er en masse ord og vendinger, der er drejet, uden noget indhold, hvor man sammenligner den tidligere og den nuværende strategi.
Så der er intet indhold i det.
Men der er intet hold i det.
Det, man har gjort, er, at man har vurderet nogle sætninger i forhold til hinanden.
Blandt andet har man været inde på skovområdet, hvor man siger, at vi har fjernet oplysningerne om, at skovarealet skulle forøges med 100 pct. Men jeg vil godt spørge hr. Poul Nyrup Rasmussen: Hvorfor lige 100 pct.?
Det er jo netop det, der er pointen her: Man sætter nogle mål, som man ikke kan dokumentere.