runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-04-06:
Fru Line Barfod har jo ret i, at den tidligere amtsskat er fordelt efter nogle kriterier, hvor man først fjerner sundhedsbidraget, og hvor den tilbageværende del derefter er fordelt kompenseret for udgiftsforholdene i det enkelte amt.
Det er så det niveau, som kommunerne får pengene efter, og det er et standardbidrag.
Men med kommunalreformen vil det jo være sådan, at den giver kommunen en større volumen og dermed større mulighed for at løse de her opgaver.
Jeg er helt med på, at opgaverne kan fordeles uretfærdigt, men det skal altså være muligt for dem inden for det budget, de har, at løse de her opgaver.
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Vi har et kommunalt selvstyre i det her land – ja, det har vi.
Og må jeg lige, når nu man er færdig med at grine, sige: Før 1970 var jeg kommunesekretær i en lille landkommune.
Der skulle vi spørge amtet om alt mellem himmel og jord.
Nu i dag har kommunerne en handlefrihed, der er eventyrlig stor.
At der er sat nogle begrænsninger på skatteudskrivningen i kommunerne, er faktisk noget, befolkningen virkelig har bifaldet, i kraft af at de bl.a. har genvalgt det flertal i Folketinget, der har indført skattestoppet.
Det skete, efter at den kommunale skat i mange år var gået op.
Så var den blevet forhøjet med 0,5 pct. et år og 0,8 pct. et andet år, og det gik bare derudad.
Men nu har man så fået at vide, at man må om ikke sætte tæring efter næring, så i hvert fald lave nogle omprioriteringer, hvis der er nogle ting, man vil.
Jeg kan se, at der er en anden frederikshavner, der har meldt sig med et spørgsmål, og jeg glæder mig til at høre, om det stilles i den samme tone.
Det er, som om hele debatten her i dag kører på, at det er forfærdeligt, at Frederikshavn Kommune skal nedsætte skatten.
Jeg synes, det er en lykkelig begivenhed for Frederikshavn.
Jeg er selv fra Nordjylland, og hvis jeg havde boet deroppe stadig væk, havde jeg måske boet i Frederikshavn Kommune, og så ville jeg have været lykkelig for en sådan beslutning.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Regeringen har alle sine embedsmænd.
Jeg må sige, at vi har fremragende ansatte i den socialdemokratiske gruppe, men jeg tror alt medregnet, at vi har ti akademikere til at dække alt, hvad Folketinget beskæftiger sig med, og de skal matche bare i denne lille sag, én blandt mange, mange, mange sager, hele Indenrigsministeriets Finansieringsudvalg, der har siddet og arbejdet med den her dag i 5 år – i 5 år.
Vi skulle lige kunne ryste op med lovforslag.
Det ved hr. Poul Nødgaard simpelt hen er ude at trit med, hvordan dansk statsstyre er indrettet.
Her er det en regering, der har hele embedsmandsapparatet, og så må den svare os på spørgsmål, som vi kan bruge til at korrigere, hvad der måtte blive spillet ud med.
Bare halvdelen af de spørgsmål, vi har stillet for over en måned siden, har vi ikke fået svar på endnu, men vores ti medarbejdere skulle selvfølgelig lige have lavet en hel reform.
Det er useriøst.
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Hvis nu Socialdemokratiet havde siddet for bordenden og der skulle laves en udligningsreform, så synes jeg, jeg savner, ud over de mange ord, der flød ud af fru Pia Gjellerups mund, en konkret fremstilling af, hvordan man så ville skrue den udligningsreform sammen.
Jeg ved jo, at den socialdemokratiske folketingsgruppe har stor ekspertise til rådighed i form af eksperter og lignende.
Det ved jeg, for man har alle de penge, man kan bruge til det.
Der forstår jeg simpelt hen ikke, at man i stedet for alle de ord, man slynger ud om den her udligningsreform, der ligger til behandling her i dag, ikke selv er kommet med en form for et alternativt forslag, så vi havde et eller andet at forholde os til, men det er måske på vej i forbindelse med lovforslagets behandling.
Jeg synes, vi hører meget lidt om, hvad det egentlig er.
Jeg kunne jo tænke mig at stille spørgsmålet: Hvis Socialdemokraterne havde siddet med ved bordet, ville de så overhovedet ikke have lavet nogen udligningsreform?
Synes man, at det, der er, er udmærket?
Det kunne jeg godt lide at vide.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Indimellem er man meget glad for at få nogle spørgsmål, og det her er et af dem, jeg er virkelig glad for.
Se, det er ikke os herinde, der skal bestemme, hvad man gør i kommunerne.
Det er ikke os, der skal bestemme, efter at vi har besluttet – et flertal bliver det, der beslutter – en udligningsreform, hvor der føres penge til, som man siger, socialt svære områder og fattige områder af landet.
Så vil det samme flertal bestemme, at kommunerne skal bruge dem til skattelettelser.
Nej, det synes jeg ikke.
Det synes jeg slet ikke vi skal blande os i.
Jeg synes, man skal lave en udligningsreform, og så skal man lade det kommunale selvstyre – hvor befolkningen, vel vidende hvad det er for kommuner, afventer, at der vil komme en udligningsreform – beslutte med dets folkevalgte mandat, hvad deres penge skal bruges til.
Det kan være til skattelettelser, det kan være til serviceforbedringer, men det er deres ansvar at beslutte, hvordan vægtningen skal være.
Det er ikke vores.
Tværtimod skal vi holde os væk, hvis vi har nogen form for respekt for det kommunale selvstyre.
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Jeg lyttede med interesse til fru Pia Gjellerups i øvrigt ganske udmærkede ordførertale, men der var to ting i den, jeg faldt over.
Det var med hensyn til de kommuner, der nu modtager så meget af udligningsreformen, at de reelt skal sætte skatten ned.
Det vendte fru Pia Gjellerup sig imod.
Jeg har aldrig kunnet forstå den der socialdemokratiske livsfilosofi om, hvis der kommer nogle penge, så skal de absolut bruges til et eller andet.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge fru Pia Gjellerup, om det virkelig er altafgørende for Socialdemokratiet, at de kommuner, der modtager store penge, absolut skal bruge dem til et eller andet.
Jeg tror ikke, befolkningen synes om det der.
Jeg har godt set, at nogle borgmestre rundtomkring har syntes, at de skulle have lov at bruge løs.
De kan være glade for, at vi ikke lige står over for et kommunalvalg, for jeg tror ikke, at befolkningen bifalder de synspunkter, som mange borgmestre og nu i dag også fru Pia Gjellerup giver udtryk for.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Altså det, at man øger landsudligningen, er jo et forsøg på at svare på det, der ryger i svinget, når man laver en kommunalreform, hvor man fjerner et meget kraftigt udligningsniveau, nemlig amterne, som bl.a. havde de store, tunge sociale opgaver.
Det betyder jo, at inden for hvert amt er der en 100-procents-udligning.
Når man fjerner amterne og lægger opgaverne, også de store, tunge sociale opgaver, ned til betaling i kommunerne, så bliver forskellene jo meget større, og så kommer vi ned på kommunalt niveau.
Det betyder, at der på det sociale område som et hovedområde vil skulle ske en meget større hensyntagen til udgifterne, og det er det, der ikke sker.
Udgiftsudligningen er en meget beskeden del.
Den er klogt nok blevet bygget ind i en nettoudligning.
Der kan man selvfølgelig godt udskille den fra, så vi fik svar her i Folketinget på, hvor beskeden den er, men det har man fra indenrigsministerens side afvist at beregne, fordi det så ville komme for en dag, at udgiftsudligningen er så lille, at det, der er hele det formål, vi taler om, når vi taler om at have ligelig service i kommunerne, drukner i det meget store ikkeudligningshav, som kommunalreformen er.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-04-06:
Så der er jo tale om her, at man forsøger på en ansvarlig vis at finansiere de kommuner, som har det dårligste udgangspunkt.
Fru Pia Gjellerup siger, at det er et problem med råderummet, men det vil jo være sådan, at når vi er ovre 2007, så vil der ikke længere være det rigide loft over skatterne.
Så vil kommunerne selv kunne anlægge deres skatteniveau, og dermed vil vi jo være tilbage i det kommunale selvstyre.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Hr. Christian WedellNeergaard ved godt, at her omfordeles 70 mia. kr. som følge af en kommunalreform.
Så vil jeg lytte meget spændt til hr. Christian Wedell-Neergaards ordførertale, om det så afsløres, hvor stort et beløb udligningen vedrører.
Det her er meget mere en udligning af kommunalreformen, end det er en udligning af især udgifter, for jeg vil medgive, at der er en større udligning af indkomster, men som kendt af enhver, også private husholdninger, er det jo ikke helt ligegyldigt, hvad man har af udgifter.
Det er jo ikke kun et spørgsmål om, hvad man tjener.
Det er også et spørgsmål om, hvad man har af forpligtelser.
Der udlignes meget behersket i forhold til forpligtelserne, og der siger hr. Christian Wedell-Neergaard så, at de er med i det regnestykke.
Ja, men vi kan ikke engang få svar på, hvor lille en del, der er med.
Det er der nemlig nægtet svar på.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-04-06:
Det er nok rigtigt, når fru Pia Gjellerup siger, at udligningen først og fremmest kan betragtes som et socialdemokratisk projekt.
Men der er jo en gruppe partier her, som har taget fat.
Der er meget store forskelle i de strukturelle underskud fra de rigeste og til de fattigste kommuner.
Det er nødvendigt at lave en vis fordeling, og den omfordeling er jo lavet på en måde, så det sociale vægtes mere.
Og der er tale om nettoudligning, det vil sige, at udgifterne er med i dette regnestykke.
Er det ikke lidt mærkeligt for Socialdemokraterne, når de nu er så kloge på den udligningsreform, som vi andre har lavet, at de ikke har siddet med ved forhandlingerne?
Der er jo trods alt tale om et relativt stort flertal i Folketinget.
Det her er jo ikke kommunalreformen.
Det her er en udligning.
Det er et forsøg på at skabe et nyt Danmark i balance.
Erling Bonnesen (V), 2006-04-06:
Nu er det jo fair nok, at Socialdemokraterne har valgt ikke at ville deltage i kommunalreformen og stiller sig udenfor og kritiserer og dermed selvfølgelig heller ikke får den store indflydelse.
Her i debatten kritiseres det sønder og sammen, men jeg synes også, jeg savner svar på, hvad det egentlig er Socialdemokraterne vil.
Så der må ligge en del tankegods om, hvad Socialdemokraterne egentlig vil, og det tror jeg også at ordføreren godt ved.
Så jeg vil gerne følge det op ved at sige: Fortæl os i ord, hvad det egentlig var man ville.
Det er fair nok, at man ikke i øjeblikket lige vil sætte det i paragraffer, men fortæl, hvad det er, man vil, for det er jo egentlig meget enkelt.
En udligningsreform er at flytte nogle penge fra de bredeste skuldre til de smalleste skuldre, altså de, der har behov for den hjælp, skal have hjælp fra dem, der har lidt at give af.
Så kort og godt: Vil man flytte nogle flere penge fra det københavnske område til Vestjylland eller hvad?
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Ja, det siger jo sig selv.
Det behøvede vi sådan set ikke at bruge Folketingets tid på.
Og hvem skal så bidrage?
Ja, det skal de kommuner, der har lidt færre sociale opgaver, sundhedsmæssige opgaver, uddannelsesmæssige opgaver, integrationsmæssige opgaver; opgaver, som vi fra første færd, når vi har diskuteret udligningsreform, fra Socialdemokratiets side har lagt vægt på vil få tilført en mere ligelig økonomi, så pengene i hvert fald relativt passer til de store opgaver, hvis løsning er fuldstændig afgørende for funktionen af et velfærdssamfund.
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-06:
Efter at have hørt den socialdemokratiske ordfører konstaterer man selvfølgelig, at der er kritik, men det kommer ikke bag på mig.
Men jeg synes, at jeg hørte, at der var ting, der var utilstrækkelige.
Skal jeg forstå det derhen, at hvis Socialdemokraterne havde været med, så skulle vi faktisk have en højere og en stærkere udligning end den, der her er lagt op til – altså alt sammen i respekt og inden for en nulsumsbillede, går jeg ud fra?
Men ville Socialdemokraterne have en stærkere udligning end den, der nu er lagt op til?
Er det det, ordet utilstrækkelig dækker over?
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-06:
Jeg er glad ved at høre, at hr. Jens Peter Vernersen omgås kloge og gode folk, Venstreborgmestre og sådan noget.
Det er godt, bliv ved med det.
Det er fint afbalanceret, og der bliver gode muligheder i fremtiden.
Nu skal man huske, at det er ikke udligningsreformen, der jo skal redde al økonomien.
Det er sådan set økonomiaftalerne og den politik, der føres, med, at det er i kommunerne, væksten finder sted i den offentlige sektor, hvor det er indregnet, at man har børn og ældre osv.
Det her flytter alene pengene.
Det er alene for at sikre, at kommunerne kan yde den service, som man som borger med rimelighed kan forlange.
Og der er den altså meget, meget god.
Line Barfod (EL), 2006-04-06:
Jeg synes, det er helt utroligt at høre hr. Poul Nødgaard tale om, at udligningsreformen er et resultat af tallenes tale, og at det kan man jo ikke ændre på.
Jeg troede sådan set, at man havde siddet og forhandlet en reform, og så havde man lavet nogle beregninger på, hvad forskellige muligheder førte til af tal, og så havde man set på, om man syntes, at det var rimeligt eller ej.
Og hvis man syntes, at det var urimeligt, så kunne man ændre på nogle af de forudsætninger, som så førte til bestemte tal.
Det er vel det, forhandlingerne er gået ud på.
Ellers har jeg i hvert fald svært ved at se, hvad formålet har været med at sidde og forhandle, hvis det bare var sådan noget, man kunne trykke ud, sådan et helt klart facit, ligesom når man slår op i en tabel.
Så undrer det mig også, at hr. Poul Nødgaard siger, at tidligere havde kommunerne ikke nogen handlefrihed, og i dag har de en handlefrihed, der er helt eventyrlig.
Men det er så det, der er gået for langt efter hr. Poul Nødgaards mening, siden man nu skal begrænse det kommunale selvstyre så voldsomt, som man gør bl.a. med denne udligningsreform, hvor kommunerne ikke engang selv kan vælge, om de få kommuner, der får ekstra penge, kan bruge dem til skattelettelser eller til offentligt forbrug.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-04-06:
Hr. Leif Mikkelsen fravalgte jo at svare på, om ikke det ville have været en hjælp, at man i større grad havde brugt udgiftsudligningen, sådan at man havde tilgodeset de kommuner, der har store sociale udgifter.
Det mener jeg faktisk ville have løst nogle af de problemer, som man stadig væk står over for.
Så tror jeg da også, at hr. Leif Mikkelsen, når han har været ude i fædrelandet, har mødt mange borgmestre, også Venstreborgmestre, der havde glædet sig til med en udligning i højere grad at kunne få budgetterne til at nå sammen.
De blev jo også meget skuffede, da de fandt ud af, at det blev der ganske ringe mulighed for med den her udligningsreform, fordi den nu er skruet sammen, som den er.
Jeg har hørt mange Venstreborgmestre sige, at de da nu havde troet det, og det, der så kom ud af det, var stort set næsten ingenting til kommunerne, sådan at de får store, store vanskeligheder med at få pengene til at række, når vi kommer frem og skal lave budgetterne for 2007 og 2008.
Jeg tror da også, at hr. Leif Mikkelsen er stødt på det problem.
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-06:
Nej, det er jo en antydning af, at der skulle være en særlig interesse i at nå bestemte kommuner.
Det kan jeg roligt sige ikke er tilfældet.
Hovedideen med udligningsreformen er, at den gerne skulle nå alle områder.
Det er sådan set et godt billede af, hvor nødvendigt det er at udligne, når vi har områder i Danmark, der har det så svært, fordi man har negativ befolkningsvækst.
Det er klart, det ved vi jo godt, at der jo er omkostninger, der ikke bare flytter sig nedad, fordi der er tre mindre i klassen eller et par stykker mindre på plejehjemmet, eller hvad det nu kan være.
Der forsvinder omkostningerne ikke ud i den blå luft.
Så det er klart, at den skævvridning, vi har i Danmark, sådan set er et problem, det er en udfordring for sammenhængskraften, og det er utrolig vigtigt, at vi lige præcis ved udligningsreformen modvirker det.
Det har vi gjort et langt stykke hen ad vejen, så de fleste bliver selvbærende.
Men der er ikke noget med, at nogle skulle falde ud på bestemte måder.
Vi har i øvrigt lagt en stigende vægtning ind over de nærmeste år, der svarer til de gennemsnitlige udgifter i kommunerne på det område, og det vil jo være urimeligt og forkert at give det en forkert vægtning, en højere vægtning end reelt er.
Så er der de forskelle, som den tidligere spørger har peget på, at der er nogle kommuner, der har tungere sociale områder.
Det er derfor, at der så også bliver særordninger.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Jeg synes, jeg har gjort det meget klart ved at fremdrage det adskillige gange, også i min illustration af, hvad det kunne indebære at lægge en større vægt på den sociale udligning, og at vi lagde en større vægt på udgiftsudligningen.
Vi har jo også i formiddags lige korresponderet lidt hernede i salen, og jeg lagde mærke til, at hr. Leif Mikkelsen i sine besvarelser – nu kan jeg jo ikke genspørge ham, men bare konstatere – ikke har svaret på de mangler, der blev påpeget i spørgsmålene med hensyn til vægten af udgiftsudligning.
Og det er efter Socialdemokratiets opfattelse den vigtigste del, og det er den, vi gerne vil øge.
Det ville vi gerne under forhandlingen, og det vil vi såmænd stadig gerne.
Det er meget enkelt, siger hr. Erling Bonnesen.
Det er sjovt, at vi så har ti lovforslag til at gennemføre det med.
Der er lavet en aftale, som man stiller spørgsmål til, og så efter en måned er der kun svaret på halvdelen af dem.
Så det er ikke enkelt.
Det er måske det eneste, man ikke skal sige om det her.
Men hvad kunne man gøre i ord?
Vi mener, og det er hovedpunktet, at vi vil øge vægten af udgiftsudligningen, fordi det er vigtigt, at der er en højere grad af sammenhæng mellem de udgifter, man har, når ens befolkningssammensætning er sådan og med de udfordringer, der ligger i den alderssammensætning, befolkningen har, hvilke sociale forhold befolkningen har, og så den økonomi, man har til rådighed.
Det er det, udligning handler om, og man har i det her forslag valgt at lægge meget, meget lidt vægt på udgiftsudligningen, og det er efter vores mening en fejl.
Det er en, man godt ville kunne gøre noget ved, det er en, vi gerne vil forsøge under udvalgsarbejdet at få boret i, hvis vi ellers får nogle svar.
Leif Mikkelsen (V), 2006-04-06:
Det vil så sige, at når den skal øges, er der kommuner, der så i givet fald skal bidrage mere, end de skal ifølge det, der ligger i den her udligningsreform, eller hvad er den socialdemokratiske tænkning?
Hvor skal pengene, der skal øges på de områder, komme fra?
Det synes vi er interessant.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Det var den socialdemokratisk ledede regering, der satte et arbejde i gang med at lave en udligningsreform.
Derfor var der meget arbejde på ekspertniveau, der faktisk i det første år, den nuværende regering sad, lå klar til at blive behandlet, men det ville man ikke.
Man har jo på den måde forsinket udligningsreformen i 4 år.
Man har i den samme periode også valgt at lade den offentlige sektors økonomi komme helt ud af trit med, hvordan det samlede samfund udvikler sig.
Som jeg sagde det i min ordførertale, og jeg gentager det gerne, så udvikler den private sektor sig cirka fem-syv gange mere end den offentlige sektor.
Derfor er Socialdemokratiets svar, at der er brug for en mere ligelig udvikling, og det vil indebære, at der også vil være flere penge til at løse de opgaver, der vil skulle løses i kommunerne.
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Jeg har sagt et utal af gange her fra talerstolen, at udligningsreformen er sat sammen af en lang række forskellige faktorer, hvor jeg – det har jeg været ærlig at indrømme – også har skævet ned over alle de mange tal for de 98 kommuner og måske har syntes, at det var lidt meget, den der kommune fik, og at det var lidt lidt, den der fik, og så fremdeles.
Men det er nu engang tallenes tale, og det kan jeg ikke ændre ved.
Med hensyn til udligningsreformen som sådan så kan jeg ikke rigtig forstå spørgsmålet, andet end at hr. Arne Toft nærmest siger, at han ikke forstår udligningsreformen.
Det gør jeg altså.
Men den kunne Socialdemokratiet så også have forstået, hvis de nu var gået med ind til forhandlingsbordet om udligningsreformen, men der valgte de jo at springe fra.
Vi hørte tidligere på dagen en lang række forklaringer på, hvorfor de gjorde det.
Det synes jeg var utrolig uheldigt.
For jeg tror faktisk, at mange socialdemokratisk ledede kommuner har et stort behov for, at deres folk her på Tinge er med i de afgørende forhandlinger, ikke alene omkring kommunalreformen, men også omkring udligningsreformen.
Det har man ikke ønsket.
Det er ens eget valg.
Arne Toft (S), 2006-04-06:
Hr. Poul Nødgaard sagde, at den gamle udligning var meget svær at overskue.
Nu har man lavet en ny udligning, og den er så blevet betydelig lettere.
Jeg synes, det ville have klædt hr. Poul Nødgaard at være ærlig også med hensyn til de sidste to spørgsmål og sige, at det godt kan være, at den er blevet lettere at forstå, men jeg og hr. Poul Nødgaard kan bare stadig væk ikke forstå den.
For det er jo realiteterne.
Hr. Poul Nødgaard kunne ikke det tal, som han jo burde have kunnet, men stadig væk er hverken hr. Poul Nødgaard eller jeg i stand til at overskue den her udligningsreform, og så er det da klædeligt at sige, at den stadig væk er meget indviklet.
Det bliver også sagt, når vi taler med kommunerne.
Eksempelvis har Vesthimmerlands Kommune fået store, store millionbeløb som særlig vanskeligt stillet kommune, men de taber på den her reform, og det kan de da ikke forstå.
Kan hr. Poul Nødgaard ikke forstå, at kommuner, der er vant til at få store beløb som særlig vanskeligt stillede kommuner, taber på reformen?
Erling Bonnesen (V), 2006-04-06:
Tak for svaret derhen, at det jo flugter meget godt med de intentioner, som vi faktisk har indbygget i det nu, at det er dem, der har behov for hjælp, der også skal have hjælp, men lige præcis i overensstemmelse med den debat, der har været forudgående for hele reformen, må det her ikke komme i sådan nogle voldsomme jordskælvsagtige ryk.
Det skal tages sådan, kan vi sige, lidt stille og roligt, og derfor er der også god tid til at få det kørt ind, så man får det debatteret.
Så vil jeg gerne spørge helt præcist: Når ordføreren nu også bekræfter, at man vil bruge flere penge, er det så, fordi man samlet set vil bruge flere penge i forbindelse med en udligningsreform, altså ud over, hvad der i forvejen er tilført den kommunale sektor, eller vil man fortsætte det spor, som man også tidligere selv stod for, da man var i regering, at det skal hænge sammen inden for nulsumsspillet i en udligningsreform?
Arne Toft (S), 2006-04-06:
Jeg synes da, at hr. Poul Nødgaard havde mulighed for at vise, at han forstod den nye udligningsreform ved at svare korrekt på de spørgsmål, for der blev bare bedt om et tal.
Der er jo kommuner, som har fået et meget, meget stort løft.
Hr. Poul Nødgaard nævnte selv Frederikshavn, og det er også rimeligt.
Nu skal man så for langt de største beløb sætte skatten ned.
Hr. Poul Nødgaard siger, at det bliver borgerne glade for, og det kan også godt være.
For det hele er jo gået ud på, at man skulle udligne serviceniveauet.
Tror hr. Poul Nødgaard, at der, når det her år er gået, hvor kommunerne selv får lov til at regulere skatten, hvis andre kommuner regulerer det modsat, er ret mange af de kommuner, der får penge til at udligne serviceniveauet?
Tror hr. Poul Nødgaard på, at de nogen sinde får mulighed for det?
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Lige præcis hvor store beløb der udlignes, skal jeg ikke udtale mig helt eksakt om, men jeg vil bare overordnet sige, at vi har gjort os de ihærdigste anstrengelser for eksempelvis på det sociale område, der er en stor og tyngende udgift i kommunerne, at finde ud af, hvordan den faktor skal indgå.
Hele handicapområdet vil også senere blive vurderet, fordi der er meget stor forskel i udgifterne fra kommune til kommune på handicapområdet, alt efter hvad man har liggende.
Så de ting har vi fået skrevet ind i udligningsreformen som noget, der også efterfølgende skal ses på.