runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kristensen (DF), 2004-03-23:
Det synes jeg egentlig også jeg kom ind på i min ordførertale.
På det tidspunkt, vi behandlede et tidligere forslag fra SF - det var i 2002 - havde der været meget stor ballade både i sommeren 1999 og i 2001, og vi syntes, der var behov for måske at gå ind og sige: Nu er vi altså nødt til at sætte en grænse for, hvor langt man kan gå under med hjemmehjælpen.
Men det er jo blevet rettet op siden.
Det har jo været gennem klagenævn osv. Der er blevet rettet op på de forhold.
Hr. Villy Søvndal påstår, at der bliver givet færre timers hjemmehjælp i dag.
Jeg tror godt, hr. Villy Søvndal ved, at Danmarks Statistik har erkendt, at man har begået nogle fejl.
De indberetninger, der er kommet hidtil, har været indberetninger, der var lagt an på skøn.
De indberetninger, der kommer i dag, er nogle meget præcise indberetninger over, hvor mange timer kommunerne bruger på hjemmehjælp.
Så jeg tror godt, hr. Villy Søvndal ved, at Danmarks Statistik har begået en fejl, hvilket de i øvrigt selv har erkendt.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Det er jo altid interessant, når partier indtager et helt nyt standpunkt i forhold til det standpunkt, de havde engang.
Det er rigtigt, som fru Pia Kristensen siger, at da Dansk Folkeparti var i opposition og gerne ville have mange stemmer, støttede man det her forslag; nu er man så »i regering«, nu hviler ansvarets tunge åg på Dansk Folkeparti, og nu må man så ikke længere det her.
Jeg synes, det er en stor pris at betale for magten.
Men det må Dansk Folkeparti jo vurdere.
Sandheden er, at den enkelte ældre får mindre hjemmehjælp under regeringen og Dansk Folkeparti, end de gjorde før.
Så kunne man netop mene, at når det går tilbage, er der brug for et værn i form af et minimumsniveau.
Men o.k., det mente Dansk Folkeparti i opposition, det mener man ikke længere.
Grete Schødts (S), 2004-03-23:
Ja tak.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Jeg vil bare svare på den del af det, der drejede sig om at parre Socialdemokratiets forslag og SF's forslag, og til det vil jeg sige, at efter et kommende folketingsvalg tror jeg, der kan komme noget meget smukt ud af det.
Så den invitation tager vi gerne imod.
Grete Schødts (S), 2004-03-23:
Bedre hjemmehjælp er formålet med det her lovforslag, som vi nu skal behandle.
Bedre hjemmehjælp ligger også Socialdemokratiet meget på sinde.
Der er ældre, der oplever, at de ikke får den praktiske hjælp, som de har behov for i deres hjem, og derfor har kritikken af hjemmehjælpen også tit og ikke mindst her i de seneste år været hård. Hvis man ser på den med kritiske øjne, tegner der sig ofte et billede af en hjemmepleje med stive regler, stopure og skemaer.
Det er et billede af en hjemmepleje, der som en maskine kører efter et stopur, og en hjemmepleje, der har for lidt fokus på en helt grundlæggende god omsorg for borgeren.
Denne kritik er vi i Socialdemokratiet enige i.
Desværre er det ikke en kritik, der er blevet mindre belæg for.
Siden indførelsen af frit valg har der desværre været fokus på tidsbegrænsninger og bureaukrati.
Med frit valg har vi fået mindre tid og mindre menneskelig omsorg til borgeren.
Regeringens motto om frit valg har gjort borgeren til en kunde, der skal have en standardvare i butikken Danmark og helst den billigste vare.
Midt i al travlheden med at udregne priser på hjemmehjælp for at få private leverandører på banen har man glemt, at en borger, der har brug for hjemmehjælp, også er en borger, der har ret til en personlig støtte og et godt liv.
Vi ser desværre stadig væk en masse eksempler på, at ældre oplever en kollektiv forringelse af serviceydelser, på trods af at der i serviceloven står skrevet, at der skal tages individuelle hensyn.
Om lidt skal vi behandle vores eget forslag,
Socialdemokraternes beslutningsforslag om bedre omsorg i hjemmeplejen med fokus på udvikling, helbred og forebyggelse, som skal til debat som næste punkt på dagsordenen.
Hvis vi nu, vil jeg gerne sige til hr. Villy Søvndal, mikser SF's lovforslag og Socialdemokraternes beslutningsforslag, så tror jeg sådan set, vi kunne få en god cocktail ud af det.
Men i Socialdemokratiet tror vi ikke på, at bedre hjælp er en hjælp, hvor der er afsat præcis tid til rengøring og præcis tid til tøjvask og for den sags skyld indkøb og madlavning.
Vi tror stadig væk på fleksibilitet og menneskelig omsorg.
De har ikke mulighed for at tilrettelægge den bedste hjemmehjælp for den enkelte.
Det er netop det individuelle skøn, der i vores øjne skal være det afgørende, og derfor skal vi i første omgang sørge for at ophæve den nuværende lov om frit valg, og derefter skal vi finde den bedste måde at give borgeren en bedre omsorg i hjemmeplejen på.
Med disse ord støtter vi målsætningen i SF's forslag, og midlerne synes jeg vi sammen skal finde under udvalgsarbejdet, så vi både dækker det her lovforslag, L 168, og vores beslutningsforslag, B 125.
De her penge er gået til bureaukrati og administration, og ganske rigtigt, der er også ydet erstatningstimer.
Det er helt korrekt.
200 mio. kr. er gået til erstatningstimer.
Resten er gået til administration og bureaukrati.
Det er blot til oplysning for hr. Flemming Oppfeldt, mere end det er et spørgsmål.
Er hr. Flemming Oppfeldt vidende om, hvor mange flere hjemmehjælpstimer der er kommet de ældre til gavn som følge af de 500 mio. kr.?
Line Barfod (EL), 2004-03-23:
Det undrer mig, hvis der skulle være penge nok ude i kommunerne til ældreområdet, at Dansk Folkeparti så alligevel skærer ned på ældreområdet i den ene kommune efter den anden, som vores undersøgelse har vist.
Det, jeg ikke kan forstå, er, at man ikke vil være med til at fastsætte nogle rettigheder for de ældre.
Selvfølgelig skal Folketinget ikke foretage visitation, men hvorfor ikke sikre nogle minimumsrettigheder for ældre med hensyn til hjemmehjælp, når man nu ikke vil være med til at sætte nogle mennesker i arbejde med at levere den hjemmehjælp, noget, der virkelig ville være behov for, og hvor der står nogle arbejdsløse, der gerne vil have lov til at tage arbejdet.
Det må man så ikke, men hvorfor så ikke som minimum sikre nogle minimumsrettigheder, ligesom man jo går ind og siger, at man på andre områder vil lave en detailregulering, hvor vi andre synes, at man er gået helt i den modsatte grøft, f.eks. omkring læreplanerne i daginstitutionerne, hvor man skal til at fastsætte, at børnene skal lære at binde deres sko, inden de kommer i skole, som var det eksempel, fru Pia Kristensen selv brugte?
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
I modsætning til regeringen har jeg jo altså ikke lyst til at benægte kendsgerninger, og selvfølgelig er det en kendsgerning, at regeringen har gennemført de ting, som fru Charlotte Dyremose nævnte - alle sammen.
Det er bare ikke det interessante.
Det interessante er, at hvis man gør bundlinjen op og spørger: Ydes der i dag mere eller mindre hjælp til den enkelte ældre i forhold til, da regeringen med Dansk Folkeparti gjorde det her til et højprofileret område, så er svaret: Der ydes i dag mindre hjælp pr. ældre. Selv om man har givet 500 mio. kr., fordi man samtidig har klemt kommunernes så meget; selv om man har ydet erstatningshjælp, og selv om man har gjort alle de andre ting, så er summen af de modsat rettede ting, regeringen har foretaget sig, at situationen set for den enkelte bruger af hjemmehjælp i dag er dårligere, end den var, da regeringen tiltrådte.
Pia Kristensen (DF), 2004-03-23:
Fordi vi mener, det kan være skadeligt, hvis man laver et minimumsniveau, fordi der er nogle kommunerne, der kunne gå hen og bruge det som et maks.-niveau, og det ønsker vi ikke. Hvis en kommune står over for en ældre, så kan de jo faktisk sige: Den ældre har brug for det og det og det.
Det er måske en maks.-hjælp, den person har brug for, men så kan de helgardere sig ved at sige: Men vi har altså nogle minimumskrav, så bare vi opfylder dem, så bliver der ingen ballade.
Derfor synes vi, det er utrolig dårligt at lave nogle minimumskrav på dette område.
Hvordan skal vi gå ind og styrke den paragraf?
Der står, at kommunen har pligt til disse ting.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-23:
Det er og bliver dog en konservativ mærkesag, at ældre har brug for en individuel vurdering og en individuel pleje, der passer til den enkelte person, og ikke en gang generaliseret standard, som vi har vedtaget herinde på Christiansborg, hvor vi mener, at netop den standard er den rigtige.
Tænk, hvis hr. Hansen godt kan lave mad, men har problemer med at komme ud og derfor ikke kan købe ind.
Hvad så?
Får hr. Hansen så slet ingen hjemmehjælp, eller får han mere hjemmehjælp, end han egentlig både har behov for og lyst til at have inden for sine døre?
Det bliver let til nogle stive kasser, som ældre mennesker bliver sat ind i.
Det mener vi er uværdigt, og derfor er vi glade for, at denne regering i stedet har taget initiativ til at lave en langt mere fleksibel hjemmehjælp.
Der er mulighed for, at man kan bytte enkelte ydelser, hvis f.eks. svigersønnen har været forbi og har støvsuget dagen før, hjemmehjælpen kommer.
Der er mulighed for, at man kan vælge en anden leverandør, hvis ikke man synes, kommunen leverer netop den hjælp, som man gerne ville have.
Man har altså fået flere muligheder og fleksible regler frem for stive regler.
Derfor mener vi altså generelt i Det Konservative Folkeparti, at beslutningerne bør træffes så tæt på borgerne som muligt, så fleksibelt som muligt og med så mange muligheder som overhovedet muligt for den enkelte ældre til selv at vælge, hvem og hvordan tingene skal tilrettelægges.
Vi kan på den baggrund ikke støtte SF's forslag.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Det er helt korrekt, at der er givet erstatningshjælp, og SF har stemt for det.
Og jeg er enig i, at det sådan set ikke er min opgave at stille spørgsmål, men at konkludere. Jeg må forstå fru Pia Kristensens indlæg sådan, at det, der gjorde, at man stemte for SF's forslag i 2002, men nu ikke længere vil stemme for, er forskellen på at være et uafhængigt parti og et fasttømret støtteparti, som derfor har mindre frihed til at mene det, det vil.
Eller også må jeg forstå det sådan, at hvis vi kan påvise, at der er kommuner, der - som i sin tid Københavns Kommune - skærer dramatisk på hjemmehjælpen, så vil Dansk Folkeparti ligesom sidste gang støtte forslaget.
Medmindre fru Pia Kristensen siger noget andet, så tager jeg det som en accept fra Dansk Folkeparti.
Og så er vi jo i den lykkelige situation, at der faktisk er flertal for forslaget.
Det synes jeg er fornemt.
Så vi vil bruge udvalgsarbejdet til at dokumentere, at situationen slet ikke er løst, efter at Dansk Folkeparti er blevet støtteparti.
Pia Kristensen (DF), 2004-03-23:
Nu er det sådan set ikke mig, der skal svare.
Jeg spørger jo hr. Villy Søvndal, og hr. Villy Søvndal skal svare mig.
Men jeg vil da spørge hr. Villy Søvndal: Er det ikke korrekt, at der i ældrepakken er givet retskrav på erstatningshjælp i hjemmehjælpen?
Det vil sige, at hvis en hjemmehjælp ikke kan komme i et hjem, så skal der en erstatningshjælp derind.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Til det sidste: Nej, det er jeg såmænd ikke så bekymret for.
Svaret er definitivt nej.
Der er meget stor variation inden for folkeskoleområdet på trods af, at der er et minimum om, hvordan man har valgt at arrangere sig. Men jeg vil så spørge: Jeg forstod, at grunden til, at Dansk Folkeparti havde lavet det her herresving og har den modsatte opfattelse af, hvad man havde, før man gik til valg, er, at der var et eksempel fra en kommune, nemlig Københavns Kommune.
Betyder det så, at hvis der undervejs i udvalgsbehandlingen kommer eksempler på kommuner, der har skåret, så vil Dansk Folkeparti støtte det her forslag?
Er det det, der er afgørende for Dansk Folkepartis stillingtagen, at hvis vi kan vise et eksempel på en kommune, der har skåret dramatisk, så ville Dansk Folkeparti altså støtte forslaget her?
Pia Kristensen (DF), 2004-03-23:
Jeg vil sige til hr. Villy Søvndal, at det er korrekt, at Dansk Folkeparti var positive over for at indføre nogle minimumskrav, da vi behandlede et lignende forslag i 2002. Det skyldtes ganske enkelt, at man i sommeren 2001 så, hvor horrible forhold Københavns Kommune tilbød sine ældre.
Man fjernede hjemmehjælpen i stor stil, og der kom ingen erstatningshjælp til de ældre.
De ældre sad i deres boliger og groede til i deres eget skidt.
Når man er udsat for sådan en hændelse, når man skal se og høre, hvad der sker, så er det da klart, at man så ønsker at sikre, at der ligesom er en minimumsstandard. Men der er jo blot sket det siden, at der er kommet en ny regering, og der er kommet en ældrepakke, som har fået varm støtte fra Dansk Folkeparti, hvor det er borgeren, der er i centrum, hvor der også er retskrav på en erstatningshjælp.
Det synes vi er et gode.
Og så vil jeg godt spørge hr. Villy Søvndal, om hr. Villy Søvndal ikke frygter, at når man laver nogle minimumsstandarder - nu har hr. Villy Søvndal jo ikke spor tiltro til, at kommunerne ikke skærer ned i hjemmehjælpen - kunne hr. Villy Søvndal så ikke frygte, at kommunerne netop ville benytte sig af, at der var nogle minimumsstandarder, og så faktisk underbyde hjemmehjælpen til dem, som havde langt større behov end netop minimumsstandarderne?
Tove Videbæk (KD), 2004-03-23:
Så har vi hjemmehjælpen oppe at vende igen.
Der er mange kommuner, der ikke sørger for hjemmehjælp i den grad, som man kunne synes var nødvendig, for at ældre medborgere kan klare nødvendige praktiske opgaver i hjemmet, og således at de kan vedligeholde fysiske og psykiske færdigheder.
I andre kommuner, måske i de fleste, fungerer hjemmehjælpen bedre, men de kommuner, hvor det ikke fungerer, bringer sagen på dagsordenen her i Folketinget igen og igen, og man kan ikke lade være med i den forbindelse at ønske, at vi havde nogle sanktionsmuligheder over for de kommuner, som svigter vores ældre medborgere, de mennesker, som hele livet har slidt og slæbt og knoklet, så vi i dag kan leve i et velfærds- og velstandssamfund.
Når man hører udtrykket de ældre, ja, så tænker man jo ofte på en gruppe, som er langt væk.
Men helt ærligt, så er de ældre jo nogle, vi også har tæt på, det er vores bedsteforældre, oldeforældre osv., og vi synes jo alle sammen, at de i hvert fald - vores bedsteforældre, vores oldeforældre - skal behandles ordentligt, også når de kommer dertil, at de har behov for hjælp. Et samfund måles jo som sagt på, hvordan det tager sig af de svageste, og vi gør det stadig væk ikke godt nok over for de svageste ældre.
Siden vi behandlede det her forslag sidste gang, er der heldigvis indført retskrav på erstatningshjælp, sådan at de ældre er garanteret hjemmehjælp, også når der er ferie og kursus og sygdom osv. på hjemmehjælpsområdet.
Men det er klart, at der kan gøres meget mere. Vi har jo stadig væk devisen med længst muligt i eget hjem, og så må vi så sandelig også hjælpe de ældre, så de har rimelige forhold hjemme i deres egne hjem.
Vedrørende ældrepakken og den halve milliard har jeg for nylig stillet nogle spørgsmål til ministeren vedrørende niveauet for servicen til ældre, og hvad den halve milliard er blevet brugt til.
Ministeren svarede, at set hen over hele landet er der sket et løft i niveauet for ældreplejen i kommunerne.
Imidlertid hører vi dog fra nogle kommuner, at man her direkte siger, at man skærer ned på ældreområdet, på trods af at kommunerne har modtaget ekstra penge at bruge på området.
Derfor har jeg yderligere spurgt ministeren, om vi så kan få en oversigt over, hvilke kommuner der har foretaget et løft på området, og hvilke kommuner der har skåret ned.
For når vi har en sådan oversigt - vi har ikke fået den endnu, men når vi har den - har vi i hvert fald fået syn for sagen, og så kan både vi og borgerne i de enkelte kommuner tydeligt se, hvordan det står til i de enkelte kommuner, og så kan borgerne stille deres lokale politikere til ansvar for det, der er sket.
Vedrørende dette forslag er jeg ikke sikker på, at det vil hjælpe at skrive konkrete opgaver ind i loven.
Margrethe Vestager (RV), 2004-03-23:
Man kan jo beklage, at Venstre kun arbejder med én model:
»enten er der én løsning, eller også kan man vælge flere i en konkurrencemodel«.
Det, som jo også er interessant, er, at borgeren tilsyneladende aldrig er den, der er hjælperen, er den, der er medarbejderen, er den, der indgår i at udføre dette stykke arbejde.
Tværtimod taler man om det her, som om hjælperne er folk, der farer frem og tilbage, og som aldrig nogen sinde har en relation til den, der har hjælp behov, men bare er tilfældige mennesker, der kan skiftes ud, som om det var en vare.
Man taler ned til dette område helt uden historisk sidestykke i forhold til en forestilling om faglighed, om ansvar, om tillid i opgaveløsningen.
Vi tror, der kan udvikles mange modeller, som faktisk vil gøre, at vi kan gøre den her konkurrencemodel fuldstændig til skamme.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-03-23:
Jeg forstår, at Det Radikale Venstre anskuer det her ud fra en systemvinkel og mener, at det frie valg har ført til, at kommunerne skal tænke sig om og bureaukratisere og den slags.
Men hvis vi nu ser det ud fra borgerens synspunkt - det er det, Venstre har som udgangspunkt - så er det vel ikke ufrit, at borgeren har flere forskellige ting at vælge imellem.
Margrethe Vestager (RV), 2004-03-23:
Det, den nuværende regering har fundet nødvendigt, er at tvinge kommuner, at tvinge det lokale demokrati til at køre hjemmeplejen på den mest markedsmæssige måde, man overhovedet kan komme af sted med, nemlig konkurrence på den ene måde eller konkurrence på den anden måde, hvilket har medført, at man skal måle og veje og beskrive og økonomisere og bureaukratisere på en måde, som er helt uden sidestykke, tror jeg, i dansk administrativ historie.
Det er ikke særlig frit set med demokratiske øjne.
Det, at man siger til den ældre: Hvis ikke du er tilfreds, så kan du bare vælge noget andet, det, at man gør hele forholdet mellem den ældre og den, der hjælper, til et spørgsmål om, at det er en vare, som du kan vælge til eller fra, viser, synes jeg, en ganske anderledes forståelse af, hvad det er, der får et samfund til at hænge sammen, og hvad der udgør et samfund, end forståelsen af, at der faktisk er en relation.
Man kan gøre mange ting uden at gå konkurrencevejen, som Venstre foretrækker, fordi man tilsyneladende mener, at konkurrence og frihed er det samme.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-03-23:
Jeg vil godt spørge Det Radikale Venstres ordfører, der siger, at Det Radikale Venstre godt vil være med til at gøre hjemmehjælpen fri og vender sig mod alle disse standarder, styringer, kontrol osv.: Hvad er der ufrit ved, at den ældre kan vælge mellem en kommunal hjemmehjælp og en privat hjemmehjælp eller flere private hjemmehjælpere?
Hvor ligger det ufrie i det valg?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-23:
Jamen altså situationen er jo, at i den periode, hvor denne her meget store og meget omfattende undersøgelse har skullet gennemføres, er der blevet indført nogle helt nye regler og nogle helt nye retningslinjer for ældreplejen ude i kommunerne.
Der er blevet indført langt mere fleksible muligheder for ældreplejen, både netop, som jeg før omtalte, at man nu har mulighed for frit at vælge, hvilken leverandør man ønsker at benytte sig af, og at man så også har mulighed for at bytte enkelte ydelser, hvis f.eks. der skulle være en konkret situation, som jeg nævnte før, hvor svigersønnen f.eks. havde været forbi og havde støvsuget.
Derfor er det meget svært at konkludere ud fra de her tal
- desværre, kan man sige, for det ville have været rart, om vi havde haft det her gode grundlag for den debat her, men det har vi ikke, for vi er jo altså i den situation, at kommunerne har indført frit valg i mellemtiden, og at borgerne derfor har fået væsentlig større frihed, mens undersøgelsen blev gennemført.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Det er rigtigt, at den ikke bekræfter de mange fine ord, men det er jo, fordi metodikken i den her har været, at man har været ude at spørge ældre, har lavet 650 interviews med ældre, man har haft 9.000 spørgeskemaer rundt til sygeplejersker, ergoterapeuter og andre, der arbejder på området, og så har man været ude at kigge ved 131.000 direkte observationer.
Det er altså en meget grundig, en ekstremt grundig, den mest grundige undersøgelse, der nogen sinde er lavet.
Og hvad siger den så?
Den siger det stik modsatte af regeringens udmeldinger, nemlig at hjælpen falder, og at det bliver stadig mere stift under den nuværende regering.
Så er det jo fantastisk flot at høre en tale fra den konservative ordfører og Venstres ordfører og fra Dansk Folkeparti, der taler om fleksibilitet.
Virkeligheden går bare stik modsat, vil jeg gerne sige til fru Charlotte
Dyremose.
Hvorfor ikke erkende det?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-03-23:
Ja, det er jo så spørgsmålet, for sådan som jeg har forstået det, er der kommet en del kritik netop af udgangspunktet for denne her rapport, bl.a. af Ole Gregersen, som er seniorforsker på SFI.
Nogle af problemerne er jo netop, at man har lavet væsentligt om på udgangspunktet for ældreplejen, lavet væsentlige ændringer med bl.a. indførelsen af frit valg, og at man derfor overhovedet ikke kan bruge denne her undersøgelse som noget fornuftigt sammenligningsgrundlag.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Jeg synes altid, det er spændende at prøve at sammenholde en ordførertale med virkeligheden.
Der udkom den 22. marts,
altså i går, en undersøgelse af ældreplejen, som Socialministeriet, altså fru Charlotte Dyremoses partifælle, har bedt om.
Hvad siger den undersøgelse?
Jeg citerer fra Ugebrevet A4: »Formålet var at kortlægge effekten af den massive standardisering, ældreplejen har været udsat for de seneste fem år. »
Vi kan først og fremmest måle en tendens til mindre tid til kerneydelserne og ingen oplevelse af øget kvalitet hos brugerne,« siger projektleder Kirsten Schultz-Larsen fra Institut for Folkesundhedsvidenskab på Københavns Universitet.
Hvem har så mest ret: virkeligheden eller fru Charlotte Dyremose?
Pia Kristensen (DF), 2004-03-23:
Men med alle de forslag, der er kommet, og jeg lægger ikke skjul på, at vi synes, at hver evig eneste forslag, der er blevet fremlagt, uanset partifarve, er fornuftige forslag, så må vi spørge os selv, hvad det kommer til at koste, og hvad vi må prioritere, når vi når så langt.
Derfor har Dansk Folkeparti besluttet, at vi vil afvente det udvalgsarbejde, regeringen er i gang med.
Så vil vi se, hvad der bliver lagt på bordet.
Vi vil se nogle helt konkrete forslag fra regeringen til, hvad man kan gøre for at forbedre forholdene for børnefamilier.
Når vi så bliver præsenteret for sådan et forslag, er det jo op til Dansk Folkeparti at plukke ud og lægge til, hvad andre partier måske er kommet med.
Villy Søvndal (SF), 2004-03-23:
Jeg prøvede at følge meget omhyggeligt med i fru Pia Kristensens gennemgang.
Jeg vil bare nævne to-tre punkter, hvor man når frem til en for mig hel uforståelig slutning.
Fru Pia Kristensen starter med at karakterisere det som et fornuftigt forslag, men redegør derefter for, at hun bliver meget forvirret, fordi der er så mange forslag i spil i øjeblikket.
Men sådan er det jo, når man arbejder i Folketinget, der vil altid være mange forskellige forslag. Kan vi ikke bringe Dansk Folkeparti ud af den forvirring, for hvis man i øvrigt synes, at det er et sympatisk forslag, og hvis man kunne lande Dansk Folkeparti et sted, hvor de ikke var så forvirrede, var det så muligt at bringe Dansk Folkeparti til at stemme for det her forslag?
I så fald bruger jeg gerne en time eller halvanden på det.