Margrethe Vestager (RV), 2004-12-17:
Også jeg er egentlig lidt ærgerlig over at skulle forlænge denne sidste mødedag, men det forekommer alligevel bemærkelsesværdigt, at ministeren hidtil ikke har villet begrunde sammenhængene i lovforslaget.
Det er altså interessant for os at vide, hvad det er, der i den grad gør, at det her er et logisk og godt forslag.
Jeg synes også som de øvrige ordførere, at fru Tina Nedergaard, Venstres ordfører, gjorde et udmærket stykke arbejde i går, specielt når man tager råmaterialet, altså lovforslaget, i betragtning.
Vores forventning til ministeren er ikke sådan en gang, »hvad du siger, er du selv«.
Det, vi gerne vil have svar på, er, hvad der er det gode ved dette forslag.
Forslagets formål, og jeg læser op fra forslaget, er: »Hovedformålet hermed er at sikre en aktivitetsudvikling, der harmonerer med ønsket om, at flest mulig unge får en kompetencegivende uddannelse.«
Der skal altså gå færre på produktionsskole.
De skal noget andet i stedet for, må vi forstå.
Ministeren har selv i forbindelse med behandlingen af L 3, som vil sende alle de unge rundt om Ungdommens Uddannelsesvejledning, oplyst, at der efter hendes mening ikke går nogle unge på produktionsskolen, der falder uden for målgruppen.
Målgruppen for produktionsskolen er unge, der ikke har andre alternativer.
Men hvis det er formålet, hvorfor så betalingsforskellene?
Hvorfor skal det være sådan, at den kommune, som har en produktionsskole, og som derfor betaler grundtilskud, skal bære denne udgift alene, før man har sendt en eneste elev på skolen, hvorimod nabokommunen, som ikke har en produktionsskole, og som ikke betaler grundtilskud, kan sende sine elever hen på skolen uden overhovedet at betale en del af grundtilskuddet, medmindre der er lavet en aftale om det, selvfølgelig?
Så siger Venstres ordfører, at det har de jo selv været ude om, for de har prioriteret at have dette tilbud til deres unge.
Men hvorfor er det, at disse unges, disse unge, hvis sidste mulighed for andet end egentlig aktivering er produktionsskolen, sidste mulighed skal være afhængig af den kommunale prioritering?
En prioritering, der nu bliver ganske, ganske vanskelig.
Vi er jo i en situation, hvor der er fuldstændig enighed i Folketinget om, at alle unge skal have en kompetencegivende uddannelse.
Men der er bestemt ikke enighed om strategien til at nå dertil.
Regeringens strategi synes at være, at der skal lukkes, og så skal der ellers skriges af flokken, så de går ad hovedvejen: den gymnasiale eller den erhvervsfaglige.
Den fri ungdomsuddannelse er vi blevet fri for.
Nu er det produktionsskolerne, der tilsyneladende er blevet for meget, selv om produktionsskolerne faktisk har stor succes med at give disse unge et afsæt enten for uddannelse eller for et arbejdsliv, så de kommer i vej, så de kommer i gang, så de måske senere får mod på uddannelse.
Produktionsskolerne har været igennem mange ændringer.
Som vi sagde ved førstebehandlingen, bød vi det sådan set velkomment, at vi fandt en ny finansieringsordning, fordi det forløb, vi har været igennem tidligere, jo heller ikke har vist sig at være tilfredsstillende.
Men det viste sig jo, da vi kom til udvalgsbehandlingen, at der ikke var den samme interesse og den samme åbenhed, hverken blandt regeringspartierne eller i regeringen.
Det synes vi er ærgerligt, for vi tror faktisk, at vi kunne have lavet noget rigtig godt, fordi vi deler det, der er målsætningen.
Men når vi ikke engang kan få forklaret, hvilken sammenhæng regeringen mener der er, så bliver det jo altså meget vanskeligt at komme videre.
Så er det vanskeligt at konkludere andet, end at det her alene handler om, at der er færre unge, der skal på produktionsskole, og at man fra regeringens side er fuldstændig ligeglad med, hvad det betyder for unges muligheder i de områder, hvor der i øvrigt ikke er mange muligheder, og hvad det betyder for mulighederne for de unge, der har prøvet og er blevet skubbet ud, og for hvem produktionsskolerne måske er muligheden for at komme tilbage igen.
Derfor savner vi ministeren.
Det er ministerens forslag, det er ministeren, der skal stå inde for det, det er ministeren, der må forsvare det og begrunde logikken i det.