Jens Vibjerg (V), 1999-02-12:
Da finanslovaftalen indeholder et afsnit om ændringer i efterlønnen, ændringer, der skal gøre efterlønnen mere fleksibel, og ændringer, der skal animere til, at vi alle bliver længere på arbejdsmarkedet,
synes jeg, vi må sige, at den aftale, der er indgået mellem forligspartierne, og som nu er udmøntet i et lovforslag, egentlig ikke er så ringe endda.
For lønmodtagere er fleksibiliteten blevet meget stor, og for selvstændige er der opnået en større fleksibilitet end i den gamle ordning.
Efter forslaget her har man stadig væk mulighed for at gå på efterløn som 60-årig, hvis man har behov for det, ja, eller bare har lyst til det.
Men har man en større pensionsopsparing, sker der en modregning, som jeg tror betyder, at den overvejende del af dem, der ønsker at gå på efterløn, før de bliver 65 år, i hvert fald vil vente, indtil de er 62 år.
Med den kontante præmie, som bliver større og større for hvert kvartal, man arbejder efter det 62. år, og som jo ender på godt 103.000 kr., når man er 65 år, vil mange ligeledes animeres til at fortsætte på arbejdsmarkedet til det fyldte 65. år, og det er også meningen med hele øvelsen.
Hvordan skal vi ellers have råd til at sikre den velfærd, der skal til for at betale for plejen af de ældre; der skal til for at sikre behandling, når vi bliver syge?
For blot at nævne et par af de områder, der for Venstre er utrolig vigtige at have råd til også i de kommende 10-15 år. Den større grad af frivilligt forsikringsprincip, der ligger i den nye ordning her, synes vi i Venstre er god.
Lovforslaget, som ud over finanslovaftalen bygger på en aftale indgået mellem regeringspartierne og firkløverpartierne, har mange gode elementer i sig.
Vi har her et lovforslag, der bygger på en aftale mellem seks partier, et lovforslag, der ganske givet vil resultere i en væsentlig senere tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, og et sådant lovforslag har en robusthed, som vel er den bedste garanti, man kan give, for at man nu kan disponere i tillid til, at sådan vil reglerne være en rum tid.
Venstre har i hvert fald tilkendegivet, at vi heller ikke på den anden side af det næste valg er det parti, der kommer med forslag til ændringer i efterlønnen.
Selv om lovforslaget bygger på en aftale mellem regeringen og firkløverpartierne, skal jeg da ikke undlade at give udtryk for, at aftalen var genstand for endog overordentlig svære forhandlinger.
Men forhandlingerne foregik i en meget god atmosfære, og jeg vil da gerne ved denne her lejlighed give udtryk for min anerkendelse både til ministeren og partiernes repræsentanter for den gode atmosfære, som forhandlingerne er foregået i.
Det var ikke overraskende afsnittet om selvstændige, der voldte de store problemer i forhandlingerne.
Det siger sig selv, alene af den grund at det rent teknisk er sværere at håndtere, men også fordi regeringen i sit udspil foreslog kriterier, der ville udelukke den overvejende del af de selvstændige erhvervsdrivende fra at deltage i efterlønsordningen.
Venstres indfaldsvinkel har været, at alle, der opfylder anciennitetsbetingelserne og betaler deres kontingent, skal have lige adgang til efterløn, uanset om man er lønmodtager eller selvstændig.
Når man også skulle udelukke forpagtningsindtægter, ja, så var der endnu flere udelukket.
Og for det tredje var det også regeringens indfaldsvinkel, at virksomheder ikke måtte drives sammen med ægtefælle. Det sidste er jo en pind, der udelukker mange mindre selvstændige, og sammenlagt ville disse forhold være endog meget diskriminerende for selvstændige i forhold til lønmodtagere. Det forslag, der nu ligger på Folketingets bord, er selvfølgelig ikke helt, som Venstre gerne havde set det, men det er jo vilkårene, når en række partier skal lave et forlig. Og der skal ikke herske tvivl om, at vi helt og holdent står bag aftalen. Når jeg siger, vi står helt og holdent bag aftalen, så siger jeg også hermed, at enkelte passager i lovforslaget ikke helt lever op til aftalen.
Men det vender vi selvfølgelig tilbage til under udvalgsarbejdet, så får vi det helt på det rene.
Jeg vil også gerne sige, at Venstre er helt indstillet på, at er der nogle tekniske elementer, der skal kigges på; for at få en for alle parter smidig og god administration af denne lov, ja, så skal vi selvfølgelig også under udvalgsarbejdet få lovforslaget indrettet efter det.
Venstre har lagt afgørende vægt på at undgå et indtægtsloft, at det er den skattepligtige indkomst, der ligger til grundlag for beregningerne, at ægtefællevirksomheder får samme rettigheder som alle andre, og at kombinationsforsikrede får samme rettigheder som alle andre.
Og selvfølgelig mener vi, at det sociale sikkerhedsnet under de laveste indtægter også har været værd at kæmpe for.
Endelig er det et klart fremskridt, at man nu kan have en hobbyvirksomhed ved siden af uden at ryge ud af systemet.
Altså alt i alt et forslag, der er fornuftigt.