Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-21:
I lighed med flere andre ordførere vil jeg også sige, at jeg faktisk synes, denne forespørgsel er temmelig overflødig.
Vi har diskuteret Nicetraktaten før, vi har haft flere EU-debatter, siden Nicetopmødet blev afsluttet, og vi har jo også en førstebehandling senere i aften.
Men o.k., sådan er Folketingets regler, og vi tager da også diskussionen.
Som flere andre ordførere siger også jeg på Det Radikale Venstres vegne ja til Nicetraktaten, og det gør vi især af de samme grunde, som de fleste andre ordførere har nævnt i dag, nemlig på grund af udvidelsesprocessen.
Udvidelsesprocessen er indledt.
Vi har forhandlinger med en lang række lande om optagelse, og der er nu i Nicetraktaten udpindet ganske detaljerede regler for, hvordan hvert eneste nyt medlemsland vil blive placeret rent stemmeantalsmæssigt i de forskellige sammenhænge, og hvordan de vil blive placeret i f.eks. Parlamentet.
Jeg synes, det er et håndslag til de ansøgerlande, der står spændt og venter, at vi faktisk mener det alvorligt.
Med denne Nicetraktat kan de alle sammen slå op og se: Hvordan vil vi blive repræsenteret?
Hvor mange stemmer vil vi få?
Hvor mange parlamentsmedlemmer vil vi få?
Derfor synes jeg, det er et rigtig godt stykke arbejde, der er gjort.
Det er ikke noget med de store armsving, men der er lavet et solidt stykke arbejde, der placerer de nye medlemslande i sammenhængen.
Der er blevet talt meget om flertalsafgørelser, og jeg skal ikke lægge skjul på, at Det Radikale Venstre egentlig godt ville have haft nogle flere flertalsafgørelser end dem, der allerede er lagt op til.
F.eks. havde vi gerne set, at der havde været flertalsafgørelser om minimumsbestemmelser på miljøafgiftområdet.
Vi havde også gerne set, at man havde haft flertalsafgørelser på f.eks. selskabsskatteområdet, så det kunne undgås, at lande trak hinanden nedad i en spiral med stadig lavere selskabsskatter, så man kunne udkonkurrere hinanden på dette område.
Der er god solidaritet i at have flertalsafgørelser, så man undgår, at enkelte lande saboterer samarbejdet.
Men sådan blev det altså ikke, så vi skal kun sige, at det kan man måske prøve næste gang.
Vi er i hvert fald i første omgang
meget godt tilfreds med det signal til udvidelsesprocessen, som er hovedindholdet i Nicetraktaten.
Det andet spørgsmål, der bliver stillet i forespørgslen, handler om en uvildig undersøgelse af forholdet mellem Nicetraktaten og grundloven.
Jeg må sige, at efterhånden tror jeg, det er svært at finde nogen personer her i Danmark, som kunne svare til hr. Keld Albrechtsens definition af, hvad det er at være uvildig.
Jeg har i hvert fald haft indtrykket af, at der ikke er én eneste person, som kan stå for en nærmere prøve, og jeg har ikke andet bud på det end at sige, at den udredning, der er kommet fra Justitsministeriet, synes jeg er grundig, god og omfangsrig, og at jeg har fuld tillid til, at bedømmelserne er de rigtige.
Det bestyrker mig lidt i min opfattelse, at der er adskillige jurister fra nejsiden i den offentlige debat, som har sagt, at her er der ikke noget at komme efter.
Der er ingen konflikt med grundlovens § 20, og der er ingen grund til at tage grundlovens bestemmelser som begrundelse for at holde folkeafstemning.
Derfor mener jeg, det er helt sikkert at sige, at der ikke er nogen grundlovsbestemmelser, som medfører, at vi skal sende denne traktat til folkeafstemning.
Om udviklingen efter Nicetraktaten, som forhåbentlig bliver ratificeret i god ro og orden med alle medlemslandene,
kan vi kun sige, at vi fra radikal side ser meget frem til de diskussioner, vi skal have om en kommende traktat, f.eks. om arbejdsdeling, om et eventuelt kompetencekatolog, om placeringen af EU's charter for de grundlæggende rettigheder, om forenkling af teksterne og om de nationale parlamenters stilling i det kommende arbejde.
Der er mange ting at tage fat på, specielt om de nationale parlamenters stilling og den nationale folkelige forankring af hele EU's konstruktion og udvidelsesprocessen.
Jeg synes, det er en meget spændende proces, vi er i gang med.
Lad os få fart i udvidelsesforhandlingerne og lad os få afsluttet ratifikationen af Nicetraktaten.
Først dermed kan vi få den endelige proces færdiggjort og byde nye medlemslande velkommen i EU.