runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Behnke (FP), 1999-09-07:
Hr. Thor Pedersen var med rette efter statsministeren for de løftebrud, regeringen har begået.
Men jeg synes, at Venstre skal passe på ikke at kaste med alt for mange sten i det glashus, man har bygget op.
Sagen er jo den, at med hensyn til den musketered, som Venstres skatteordfører, hr. Brixtofte, aflagde fra denne talerstol om, at lejeværdien skulle fjernes ved førstkommende lejlighed, fik vi at vide af Venstres formand i går, at det løfte gjaldt ikke længere.
I juli måned var det så Venstres politiske ordfører, fru Tørnæs, som er til stede i salen, der markedsførte, at nu ville Venstre indføre et jobfradrag, for nu skulle det kunne betale sig at gå i arbejde.
Juli måned 1999, det er altså kun et par måneder siden, og det var et af de krav, Venstre ville stille. Jeg har læst både forlæns og baglæns i det store, digre værk, Venstre har fremlagt i går, og det er ikke med.
Er det også et af de løfter, som Venstre har afgivet til vælgerbefolkningen, som man nu ikke skal regne med længere? Og mit spørgsmål til hr. Thor Pedersen er: Det oplæg, som Venstre har lagt frem i går, hvor længe gælder det?
Hvornår annullerer Venstre også de løfter, der er deri, og kommer med nogle endnu mindre, endnu mere beskedne løfter?
Thor Pedersen (V), 1999-09-07:
Hr. Kofod-Svendsen stiller et spørgsmål, som det nødvendigvis tager tid at besvare - det må jeg sige - om, hvad det er for rettigheder, familierne får.
I dag har kommunerne ret til at tilbyde den børnepasning, vi kender, nemlig børnehave og vuggestue.
Det, vi foreslår, er, at kommunerne får en bred vifte af muligheder for løsninger, men at forældrene også får nogle rettigheder, de ikke har i dag, nemlig retten til at etablere puljeordninger, selv om kommunen ikke vil, og retten til at ansætte en ung i eget hjem, selv om kommunen ikke vil.
Men det beløb, de kan få med, er højst 85 pct. af det, det koster kommunen for en tilsvarende pasningsplads, så der er altså tale om en kommunal besparelse, og en yderligere forudsætning er, at de skal være anvist en plads i en kommunal institution.
Retten til at vælge er altså kun retten til at vælge noget andet end det, man allerede har fået tildelt i kommunen.
Det er altså kommunen, der fastsætter antallet af pladser.
Men det er ikke en ret, forældrene har til at forlange.
den vil yde.
Beløbet kan også her maksimalt være 85 pct. af det, en tilsvarende pasningsordning koster, og beløbet er skattepligtigt for den familie, der modtager det.
Hr. Jacob Buksti spørger til skattelettelser.
Jeg vil blot sige, at det er da deprimerende, at de løsninger, regeringen lægger frem i finanslovforslaget, er lige præcis modsat dem, der er brug for.
Erhvervene er pressede, når det gælder konkurrenceevnen.
De har tabt 10 pct. på eksportmarkederne og 15 pct. på hjemmemarkedet, så det, vi primært kommer med, er forslag om at fjerne de nye byrder, som regeringen lægger på virksomhederne.
Der er jo ikke brug for at gøre det sværere at drive virksomhed; der er brug for at gøre det lettere.
Og tænk bare: Så tillader vi os at tillægge det nogen vægt, at i finanslovaftalen for sidste år blev der indføjet, at såfremt vi i fællesskab kunne finde finansiering for en yderligere lempelse af selskabsskatten fra 32 til 30 pct., var det en fælles opgave.
Jeg vil gerne sige her, at hvis ikke det lykkes at finde den finansiering sammen med regeringen og den ikke ønsker at sætte selskabsskatten ned, ønsker vi at bruge den pulje på 1,6 mia. kr., som vi har anvist finansieringen af, til andre lettelser for erhvervene.
Hr. Klaus Hækkerup spørger, om vi i Venstre vil have gælden ned.
Jeg synes efterhånden, at det er meget klart formuleret af Venstres formand i utallige interview til radio, tv og aviser: Vi ønsker at stoppe væksten i det offentlige forbrug.
Vi vil give en garanti for, at der ikke kommer flere skatte- og afgiftsstigninger, og det økonomiske råderum, der kommer ud af det, skal bruges til at nedbringe gælden.
Men det springer i øjnene, at hvis vi nedbringer gælden, er der også et sparet rentebeløb for staten, og dette sparede rentebeløb kan umiddelbart omsættes i skattelettelser.
Klaus Hækkerup (S), 1999-09-07:
Venstres ordfører, hr. Thor Pedersen, kunne ikke se noget perspektiv overhovedet i det finanslovforslag, regeringen har fremsat, og det forstår jeg godt, når man erindrer den borgerlige regerings politik.
Jeg kan se et stort perspektiv, nemlig det, at vi nu er på vej til at få afviklet vores gæld.
Lad mig minde om, at da Schlüter tiltrådte som statsminister, var Danmarks gæld og statens gæld 274 mia. kr., og da han fratrådte, var det lykkedes - bl.a. med hjælp fra den daværende økonomiminister - at få statens gæld op på 600 mia. kr.
De årlige renteudgifter er kommet op på 43 mia. kr., og det er meget, meget mere, end der blev betalt i arbejdsløshedsunderstøttelse til de alt for mange arbejdsløse, den borgerlige regering også havde fået skabt. Det perspektiv, som jeg kan se i denne finanslov, er, at nu har vi fået skabt balance på statens budget og kan endda begynde at afvikle gælden, og mit spørgsmål til Venstre og til hr. Thor Pedersen er: Vil Venstre fastholde og støtte den kurs, regeringen har fastlagt om at nedbringe vores gæld, eller vil Venstre vende tilbage til den gamle gældsættelsespolitik, som de bidrog til fra 1982 til 1993?
Jacob Buksti (S), 1999-09-07:
Jeg må sige, at når jeg har fulgt Venstres politik - og det er der jo nogle af os der er tvunget til - gennem et stykke tid, bliver jeg i stigende grad forvirret over, hvad Venstre egentlig vil.
Nu har omdrejningspunktet for Venstres politik været skattelettelser, skattelettelser og skattelettelser i en sådan grad, at det vel stort set kun er kirkeskatten, man ikke har foreslået sat ned, og nu kommer man så her med et oplæg, der også er præget af massive skattelettelser til erhvervslivet.
Jeg kan ikke finde ud af, hvad Venstre egentlig vil, og det er der åbenbart andre end mig der ikke kan, for i Jyllands-Postens leder den 31. august skriver man: »Den seneste melding fra Anders Fogh Rasmussen er udtryk for en så sjælden grad af politisk pragmatisme, at det tenderer behagesyge. »
Vælgerne tror ikke på politikere, der går ud og lover massive skattelettelser.
Den tid er forbi
, da et borgerligt parti kan tro på, at det vinder et folketingsvalg ved at udstede sådanne løfter«, siger Venstre-formanden til De 3 Stiftstidender og JydskeVestkysten. En indlysende korrekt konstatering, eftersom ingen af de såkaldt »ansvarlige« partier i Folketinget på noget tidspunkt har bestræbt sig på at gennemføre skattelettelser. Den endeløse strøm af brudte løfter på skatteområdet er faktisk et borgerligt varemærke.«
Jeg vil gerne høre: Går Venstre ind for skattelettelser eller ej?
Og hvis man ikke gør det, hvorfor kan det så være, at der er så mange i det udspil, man er kommet med?
Og skal pinsepakken afskaffes?
Ja eller nej?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-09-07:
På et pressemøde i går fremlagde Venstre jo en række forslag, og der er et af de forslag, jeg gerne vil have præciseret.
Overskriften er »Frit valg på børnepasningsområdet«.
Jeg kan ikke helt gennemskue, hvilke rettigheder en familie får efter dette forslag. Lad os tage en familie med to børn, som bor i, det kan være en venstrestyret eller socialdemokratisk styret kommune, hvor der ikke er nogen pasningsgaranti.
Hvilke muligheder har en sådan familie for at få tilskud til at ansætte et ungt menneske i huset, tilskud til selv at passe deres egne børn, efter det forslag, Venstre her har lagt frem?
Jan Petersen (S), 1999-09-07:
Til hr. Thulesen Dahl: Ja, jeg kender en justitsminister, der altid er velforberedt, og når der er tale om en budgetanalyse, skal man såmænd nok få at høre, hvad der kommer; det er jeg ret sikker på.
Så det er, hvad der kan siges om det i dag.
Så vil jeg sige til hr. Thorkild Fransgaard, at hovedproblemet i dansk erhvervsliv ikke nødvendigvis er de samfundsbestemte eller de statsbestemte afgifter.
Det er i høj grad, at arbejdsmarkedet i en række sektorer er så presset, at lønudviklingen er for kraftig.
Og selv om vi måtte vælge at lette de økonomiske byrder for dansk erhvervsliv, er der ikke nogen garanti for, at det ville forbedre dets konkurrenceevne.
Det er den nøgne økonomiske sandhed bag ved det.
Jeg går ud fra, at jeg fangede et andet punkt også: at der var masser af bøvl osv. i administrationen af de forskellige offentlige ordninger, som det selvstændige erhvervsliv skal bruge meget tid på.
Jamen altså i den nuværende finanslovaftale er der aftalt en række indgreb over
for det administrative arbejde, og jeg går faktisk også ud fra, at erhvervsministeren arbejder videre præcis på de punkter her. Men det er ikke alt, der er bøvl; der er noget af det, der faktisk kan være velbegrundet.
Så man skal ikke stoppe alt, hvad man ønsker lavet om, ind under overskriften »Bøvl - væk med det!«.
Og så til slut til hr. Jes Lunde: Jamen der er brug for, at vi altid vurderer, hvordan den aktiveringsindsats foregår.
Jeg mener ikke, man kan sige, at over de sidste 7 år har aktiveringen været forgæves og været forkert.
For hvis ikke vi havde haft det kraftige ambitionsniveau på aktiveringssiden og gennemført de ændringer i aktiveringen, havde det ikke været muligt at skaffe 200.000 flere i arbejde.
Det havde det ikke været.
Men der er god grund til at holde styr på og holde øje med pengestrømmen og kvaliteten, og det er begge dele, jeg taler om.
Den påtegning, som SF og CD lavede i Finansudvalget, kan jeg mobilisere en betydelig sympati for, men jeg håber så, at den sympati fra vores side bliver imødekommet af en tilsvarende sympati, når vi skal udmønte den del af kommuneaftalen, hvor vi praktiserer det for den ledige ældregruppe.
Det er klart den, der har størst behov for at få de muligheder, som er aftalt med kommunerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-09-07:
Hr. Jan Petersen sagde for nogen tid siden under denne her debat, at han var sikker på, at justitsministeren havde nogle præcise og velforberedte forslag klar til forhandlingerne om den kommende politistyrke.
Derfor bliver vi nødt til nu at spørge landets justitsminister: Hvad er det for præcise og velforberedte forslag?
Hvad er det for et grundlag, hvad er det for et udgangspunkt, regeringen har?
Det må være muligt at få et svar.
Og hvis den socialdemokratiske ordfører, hr. Jan Petersen, ikke er klædt på til at svare på de spørgsmål, jamen så sidder landets justitsminister jo gudskelov her på sin taburet, klar til at springe op og svare på spørgsmålene. Sagen er jo, at vi er vidner til, at ministeren rejser land og rige rundt og lover befolkningen en øget indsats over for vold og kriminalitet.
Så må det også være muligt her i Folketinget at få den samme diskussion, som landets ministre stiller sig til rådighed for ude i landet.
Når vi ikke kan få et samråd i Folketingets Retsudvalg, hvor regeringen kan fremlægge, hvilke tanker man har, når man rejser land og rige rundt og giver løfter, så må vi have mulighed for at få løftet sløret her under Folketingets finanslovdebat.
Hvis det ikke er her, hvor vi har forslag til finanslov for år 2000 til behandling, at man kan få løftet sløret, hvor i alverden er det så?
Jan Petersen (S), 1999-09-07:
Til hr. Helge Adam Møller: Der var andet i voldspakken end bare straf, der var andet i voldspakken end bare politi, der var faktisk også en indsats for at forebygge, at der udvikles kraftig vold her i landet.
Der er flere resultater.
Det er jo ikke alle de store byer i Danmark, der sander til i problemer som i Odense.
Uden i øvrigt at skulle gøre mig specielt klog på, hvorfor de problemer opstår i Odense, så er der jo altså også sket forbedringer i indsatsen mod vold i andre af vore byområder.
Det kan man jo så lære af dér, hvor der stadig er uløste problemer.
Så skulle jeg jo også sige, at den bevilling på finansloven, som nu har optaget ordførerne så meget,
da altså blev opskrevet undervejs i forløbet, vist endda til stor overraskelse for forligspartnerne.
Jeg har et forslag til fru Lene Espersen om, hvordan vi nu sikrer det dér med, at vi ikke går over den vækst i den offentlige sektor, regeringen havde tænkt sig: Regeringen har ikke rigtig haft noget styringsinstrument.
Regeringen har kunnet aftale med landets kommuner og amter, hvad stigningen skulle være.
Men forskellige ideer om, at vi så fik en kraftigere mulighed for at sikre, at amter og kommuner holdt den aftale, har fru Lene Espersens parti hidtil ikke villet medvirke til.
Det parti, som man vel i øvrigt samarbejder meget med, nemlig Venstre, har heller ikke ønsket at bidrage til at give staten instrumenter, som kunne gøre, at den kommunale vækst kunne holdes.
Men det kunne være, man kunne blive enig om det nu, sådan at vi kunne få sikkerhed for, at den ene procent, der nu er fastlagt pr. år, holder for denne her 4-årige periode.
Jeg bliver nødt til at dementere én ting: Jeg sagde, at skattetrykket ikke er steget i denne regerings tid.
Det er det ikke, når man tager 1993 med, og hvis man tog den tekniske forhøjelse i kraft af den særlige opsparing på 1 pct. ud, så var det faldet.
Men det er da rigtigt, at hvis vi havde undladt at imødekomme landets kommuner og borgmestre - herunder et par konservative - undladt at imødekomme, hvad borgerne forventede og dermed havde holdt en lavere stigning, så havde der sikkert været et lidt større råderum.
Det kan jeg forstå fru Lene Espersen så ville have brugt til at give skattelettelser.
Jeg skal vende tilbage til hr. Kofod-Svendsen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 1999-09-07:
Det er jo en interessant form for procentregning, man hver gang anvender i Socialdemokratiet, når man skal forsøge at nedgøre Venstres tanke om at arbejde med persontilskud på f.eks. sygehusområdet.
Man når hver gang frem til den konklusion, at den lille mand selv skal betale.
Men jeg må sige til hr. Jan Petersen, at problemet jo er, at det i dag jo sådan set kun er den store mand, hvis man må bruge den terminologi, der ikke skal betale 100 pct.
Jeg tror, man kan finde mange SiD-medlemmer, FOA-medlemmer og andre, der er presset ud af arbejdsmarkedet, fordi de er på en af de ventelister, som regeringen ellers i 1993 sagde den ville udrydde, som er bedre til procentregning, og som godt kan finde ud af at slå op på Sundhedsministeriets hjemmeside og se, at når en offentlig brokoperation koster 23.700 kr. og den på Hamlet kun koster 18.000 kr., så er 85 pct rigeligt nok, eller som er i stand til at læse det svar, vi har fået fra Sundhedsministeriet, hvoraf det fremgår, at en hofteoperation på Rigshospitalet koster i intervallet fra 68.764 kr. til 73.076 kr., medens den f.eks. på Mølholmklinikken koster 49.500 kr. Jeg tror godt, at ganske almindelige mennesker er i stand til at lave den slags procentregnestykker og derfor vil betragte det som en håndsrækning, hvis Socialdemokratiet vil tage et opgør med vanetænkningen og den rigide tænkning og slippe lidt frihed og lidt dynamik løs i vores sundhedsvæsen, så vi kom ventelisterne til livs.
Else Winther Andersen (V), 1999-09-07:
I maj måned i år blev der vedtaget tre anlægslove på vejområdet her i Folketinget, anlægslove, der vel at mærke var fremsat af regeringen.
Det var Herning-Vejle, Odense-Svendborg og så rute 21 omkring Holbæk.
Det er veje, der alle er et stort trafikpres på, men ikke desto mindre ser vi et stort nul på finansloven. Jeg vil da gerne spørge den socialdemokratiske ordfører,
hr. Jan Petersen,
om det er den nye linje fra regeringens og Socialdemokratiets side, at man laver en anlægslov, og så må oppositionen, som trafikministeren tidligere har udtalt, jo skaffe finanseringen.
Altså jeg er lige ved at have lyst til at spørge, om vi så behøver en finanslov, hvis ikke det var, fordi der sådan lovmæssigt skulle være en, for oppositionen kunne da i og for sig godt komme og putte det på, den så hen ad vejen ønskede.
Så mit spørgsmål til ordføreren er: Hvornår har regeringen tænkt sig at opfylde den anlægslov, som blev vedtaget i maj måned?
Jens Kirk (V), 1999-09-07:
Jeg tror, hr. Jan Petersen sagde ordret, at vi skal væk fra tilskud.
Hr. Jan Petersen sagde også, at han var modstander af tilskud til vikarordninger.
Kan hr. Jan Petersen definere forskellen mellem en vikarordning i landbruget og så hjemmeserviceordningen med tilskud, forskellen mellem hjemmeserviceordningen med statstilskud og vikarordningen med statstilskud?
Hvad er forskellen?
Jes Lunde (SF), 1999-09-07:
Ja, vi kommer jo langt omkring i emnerne med de mange korte bemærkninger til hr. Jan Petersen.
Jeg ved ikke, om det sådan hele tiden er de væsentligste emner, der er stærkest i fokus.
Vi har det sådan i SF, at vi stadig væk betragter arbejdsløsheden som det alvorligste samfundsproblem, for det, der betyder utrolig meget for, om alle mennesker har de vilkår, mennesker skal have for at få et godt liv, er, om de kan komme ind på arbejdsmarkedet, eller om de ikke kan komme ind.
Og dér har det bekymret os meget, at vi har måttet se meget store merbevillinger i Finansudvalget - og for øvrigt også på finansloven - til aktivering, som jo i sagens natur ikke er den endelige løsning for folk.
Altså det at give dem kurser, det at tilbyde dem jobtræning, det at lave midlertidige foranstaltninger er jo ikke den endelige løsning; det tror jeg vi kan blive enige om.
Derfor vil jeg godt spørge den socialdemokratiske ordfører, hvordan han har det med den påtegning, der blev lavet i Finansudvalget, sidst vi ville levere penge til det her område.
Da var SF og CD nemlig enige om, at vi var nødt til at bevilge nogle flere penge, for vi kunne jo ikke stoppe de indsatser, der var.
Men der er altså også meget spild i systemet, og derfor spurgte vi under finanslovforhandlingerne, om regeringen er parat til at diskutere at bruge pengene meget bedre på at oprette egentlige nye job; det er f.eks. inden for hjemmepleje, hjemmehjælp, børneinstitutioner osv., altså fast arbejde, i stedet for at fortsætte aktiveringscirkuset.
Er det noget, som Socialdemokratiet vil lægge vægt på i finanslovforhandlingerne?
Kan vi regne med at få noget positivt medspil på den dagsorden?
Jens Hald Madsen (V), 1999-09-07:
Regeringen siger, at vi skal tænke på den kommende generation, hvor der bliver flere og flere ældre og færre og færre arbejdsdygtige til at finansiere det kommende velfærdssamfund.
Jeg er fuldstændig enig.
Regeringen siger, at vi skal bruge væksten til noget, som vi har.
Regeringen siger, at vi skal have skattetrykket ned.
Jeg er sådan set helt enig. Men jeg vil så blot spørge: Hvordan kan det så være, at staten henter 7 mia. kr. mere i de kendte skatter og afgifter fra danskerne i år 2000 sammenlignet med 1999?
Hvordan kan det være, at man oveni putter nye skatter og afgifter på 3,2 mia. kr.?
Hvordan kan det være, at man forøger skattetrykket?
Det er steget fra 47,4 pct. i 1992 til 50,7 pct. i 1999.
Hvad er det for et håb, man vil give den kommende generation, som vil få en endnu større byrde?
Hvad er det for en mulighed, man vil give, når den vækst forsvinder, når man dræber konkurrencedygtigheden for dansk erhvervsliv?
Hvor er det mål henne og de målsætninger, den kommende generation skal have for at få nedbragt vores gæld?
Jan Petersen (S), 1999-09-07:
Til hr. Lars Løkke: Det er sikkert muligt at fremdrage forskellige priser fra forskellige steder i den private sektor og sammenligne dem.
Det kan jeg ikke reagere på uden at have set tallene.
Men der er ikke nogen garanti for, at de priser, der udbydes, sikrer, at man ikke kommer til at betale selv.
Den sikkerhed eksisterer ikke, og dermed er der med Venstres forslag banet en vej til brugerbetaling.
Det kan den lille mand selvfølgelig forsikre sig imod, sådan at han økonomisk kan overkomme det.
Vi må håbe, at han så gør det, hvis Venstre skulle få magt til at gennemføre noget sådant; vi må håbe, han forsikrer sig, inden han bliver syg.
Så fandt fru Else Winther Andersen et stort nul på vejområdet og kritiserede regeringen for ikke at ville fremlægge finansiering til forslag, der er vedtaget.
Jeg går ud fra, at de anlægsopgaver, der er på vejområdet, budgetteres ind i finanslovene for de år, hvor det er muligt for os at gennemføre dem i forhold til den konjunktur, vi har, og jeg tror, at det udgangspunkt, der er for Trafikministeriets budgettering på den samlede anlægsside, er afstemt med, hvad der er plads til i den økonomiske politik.
Så var hr. Kofod-Svendsen i et tidligere indlæg inde på familiepolitikken, og det er korrekt, at der ikke var noget specielt afsnit om familiepolitik.
Der var mange andre relevante områder, som der heller ikke var noget bestemt afsnit om, men der er ingen tvivl om, at familierne i Danmark har det bedre, end de havde, da regeringen tiltrådte.
Og der er også - åbenbart i modsætning til, hvad hr. Kofod-Svendsen har opdaget - mange forskellige muligheder rundtomkring i landet for at få tilrettelagt et pasningsmønster for ens børn.
Det er ikke kun institutionstilbud, der er.
Men dér, hvor hr. Kofod-Svendsen ved det skiller, er, at vi ikke medvirker til at udløse et direkte tilskud til forældrene for at blive hjemme og passe deres egne børn.
Dér må man nøjes med den orlovsordning, som vi har lavet, og som er arbejdsmarkedsbaseret.
Det er, hvad der er holdbart for at forene behovet for, at mennesker arbejder, og at flere arbejder i fremtiden, og det andet behov, som jeg er enig med hr. Kofod-Svendsen i skal være til stede, nemlig at der bliver tid til at passe og være sammen med ens egne børn, også mens man stadig væk er tilknyttet arbejdsmarkedet.
Frank Aaen (EL), 1999-09-07:
Vi kommer nok ikke længere i diskussionen om, hvorfor regeringen vil spare på skilte familier, pensionister, de allerfattigste i verden, i ulandene.
Så derfor et andet spørgsmål til hr. Jan Petersen: Forleden fik vi oplyst i Finansudvalget, at det i gennemsnit pr. arbejdsløs koster 51.000 kr. om året til aktiveringsudgifter, alt muligt, plus administration af arbejdsløsheden.
Og det betyder, at vi faktisk sammen med dagpengene i øjeblikket bruger 200.000 kr. om året på at holde en arbejdsløs uden for reelt arbejde.
Derfor er mit spørgsmål til Socialdemokratiet: Jeg ved godt, at man har lavet en lille åbning i aftalen med kommunerne, men vil man arbejde for, at vi i langt højere grad begynder at ansætte arbejdsløse i normale stillinger til gavn for velfærdet og til gavn for de arbejdsløse, i stedet for at holde fast i, at vi bruger alle pengene på mærkelige kurser og dum aktivering, som der desværre er alt for mange eksempler på?
Jacob Buksti (S), 1999-09-07:
Hr. Thor Pedersen indledte sin ordførertale med at sige, at man skal være ærlig, også i politik, og det gav mig sådan lidt forhåbning om, at det da kunne være, at jeg kunne få et svar på det spørgsmål, jeg stillede.
Det fik jeg ikke, så nu prøver jeg én gang til.
Det er sådan, at Venstre i sit finanslovudspil, som kom her i går, på side 3 - tror jeg det er - skriver om pinsepakken: »Skal den ændres, er det alene op til vælgerne at sikre et andet folketingsflertal ved et kommende folketingsvalg.«
Betyder det, at man med et kommende folketingsflertal vil afskaffe pinsepakken?
Ja eller nej.