runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (RV), 2003-02-19:
Med forslaget ønsker Socialdemokraterne at sikre borgerne pålidelig information om den stadig stigende mængde ydelser og tilbud på sundhedsområdet.
Denne overordnede målsætning deler Det Radikale Venstre, og dermed er vi også i udgangspunktet sympatisk indstillet over for beslutningsforslaget.
Vi ønsker også, at borgeren skal være optimalt rustet til at træffe velinformerede valg på sundhedsområdet.
Dette er især relevant i den sårbare situation, borgeren typisk befinder sig i, når man søger sundhedsydelser.
De nuværende regler om frit valg for en række offentlige ydelser og den nærmest eksplosive stigning i tilbud til borgerne gør blot dette behov desto mere påtrængende.
Samtidig er vi på sin vis enige med forslagsstillerne i, at sundhedsydelser ikke egner sig til reglerne for almindelig markedsføring.
Vi er også enige i, at det kan lette overskueligheden at samle alle disse informationer ét sted, men vi har en række forbehold til beslutningsforslaget, især hvad angår driften og finansieringen af hjemmesiden, informationskanalen.
Forslagsstillerne lægger op til, at hjemmesiden udelukkende skal finansieres af de deltagende sundhedsudbydere, men har forslagsstillerne en fornemmelse af, hvorvidt dette er realistisk?
Har man med andre ord en fornemmelse for udbydernes interesse?
I denne sammenhæng foreslår forslagsstillerne konkret, at udbyderne skal betale til hjemmesiden efter deres omsætning.
Indebærer dette også tilsvarende privilegerede positioner for de højest betalende?
Jeg nævner blot dette for at understrege, at selv om denne ordning er et alternativ til almindelig markedsføring, kommer man ikke uden om de problemstillinger, der knytter sig hertil, specielt når hjemmesidens succes også afhænger af udbydernes deltagelse.
Der er sikkert flere problemer af
denne art
Endvidere lægger forslaget op til, at Sundhedsstyrelsen skal spille en central rolle for informationskanalen, bl.a. skal Sundhedsstyrelsen være garant for informationernes troværdighed, sammenlignelighed og tilgængelighed samt løbende kvalitetssikring.
Har man et overslag over, hvilke udgifter dette vil påføre Sundhedsstyrelsen?
Endelig er der behov for en afklaring af eventuel integration og overlap med den allerede planlagte sundhedsportal, sundhed.dk.
Så vidt jeg har forstået, skal sundhed.dk også indeholde informationer til borgerne om sundhedsvæsenets tilbud.
Er der tale om overlap eller supplement?
Sammenfattende er jeg dog som sagt sympatisk indstillet over for forslaget, dog skal man være opmærksom på, at der også for denne type ordninger skal to til en tango.
Både udbyderne og borgerne, der efterspørger, skal have interesse.
Lene Garsdal (SF), 2003-02-19:
SF er inderligt imod regeringens lovforslag om markedsføring af sundhedsydelser.
Med stigende muligheder for frie valg inden for sundhedsydelser er SF enig i, at det er nødvendigt at give borgerne mere information, end de nugældende regler giver mulighed for.
Ud over den information, der er mulighed for at give i dag, giver forslaget her mulighed for, at der på en hjemmeside må anvendes tegninger, angives særlige arbejds- eller interesseområder, angives teknisk udstyr, oplyses om godkendelse af en offentlig myndighed og oplyses om principper for opfølgning, f.eks. på genoptræningsplaner.
I udvalgsarbejdet vil vi gerne drøfte, om der er andre informationer, der skal kunne informeres om, end dem, der er nævnt her i forslaget.
Der skal efter forslaget stilles krav om information om transportmuligheder og tilgængelighed for handicappede.
Det er godt.
Endelig finder vi ikke i SF, at der er behov for på en hjemmeside at redegøre for kendte bivirkninger ved behandlinger.
Det vil f.eks. for en privatpraktiserende læge eller speciallæge være en tidrøvende opgave, som også vil være ens for samme behandlinger givet af forskellige behandlere.
For SF er det væsentligt, at behandlere anvender deres tid på at behandle og derudover informerer sagligt om deres virke.
Og så er der problemet med at bruge en hjemmeside til informationer, nemlig at mange borgere, f.eks. de ældre, ikke har mulighed for at bruge nettet, og de kan få vanskeligt ved at få informationen.
Det vil kataloget, der skal være let tilgængeligt, i nogen grad råde bod på.
Det vil dog være naturligt, at den information, der ligger på den enkelte behandlers hjemmeside, kan anvendes som trykt materiale, hvis det skulle ønskes. Det væsentlige for SF er, at der sikres let tilgængelige, fyldige, retvisende og sammenlignelige informationer, som giver en reel valgmulighed for borgeren, og at der ikke kan anvendes usaglige anprisninger af egne kvalifikationer.
SF er enig i, at Sundhedsstyrelsen løbende skal kvalitetssikre hjemmesiden, og at den også skal udstikke retningslinjerne for den information, der skal gives, så der sikres ensartet information.
Og for os at se vil det være naturligt, at informationerne kommer til at ligge i tilknytning til den nye sundhedsportal.
Så med disse bemærkninger vil SF støtte forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-02-19:
Jeg vil sige, at for Det Konservative Folkeparti er det ikke nogen voldsom fristelse at tage imod det alternativ.
Der står i bemærkningerne, at hensynet til at styrke borgernes frie valg og sikre øget information om kvalitet og ventetider m.v. til patienterne i stedet bør opnås via den her foreslåede model.
Jeg kan sige helt klart, at det er vi ikke enige i at den bør.
Vi har for ikke så længe siden sagt ja til at støtte lovforslag nr. L 106 om markedsføring af sundhedsydelser, og deri ligger næsten direkte, at vi ikke kan gå ind for beslutningsforslaget her. Frem for at den enkelte udbyder får den øgede frihed til markedsføring, som ligger i L 106, så opstiller det her alternativ et kæmpeapparat, som efter min mening ikke er nær så godt egnet til at give patienterne og forbrugerne de oplysninger, de har brug for.
Det, at man på hjemmesiden, som der står, sikrer en højere grad af ensartet og sammenlignelig information til gavn for borgere med et behandlingsbehov, det, at man får alle annoncerne så at sige fuldstændig ensrettet, gør, at udbyderen mister sin identitet, sit særpræg, alle ser ens ud, og så skal man virkelig sidde og nærlæse for at finde ud af, hvad der nu er forskellen.
Det er, som om man mener, at når alle informationer samles ét sted, bliver det derved lettere for borgere med et behandlingsbehov at træffe et kvalificeret valg.
Jo, hvis man altså kan finde ud af at få fat i dem.
Enten skal man kunne bruge internettet - det kan så langt de fleste, det erkender jeg - eller også skal man gå på biblioteket og slå op i et stort katalog.
Jeg synes, det er betydelig lettere, at de, der skal vælge mellem et antal praktiserende læger eller tandlæger, eller hvad det nu er, slår op i deres lokale avis og eventuelt ser annoncer i avisen eller i den lokale telefonbog.
Finansieringen foreslås foretaget ved, at der opstilles en betalingsnøgle, sådan at annonceudgiftens størrelse er afhængig af den enkelte sundhedsudbyders omsætning.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslaget, og jeg vil godt gentage: Vi vil hellere fremme L 106.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-19:
B 76 er for os at se et forslag, som indeholder
rigtig mange gode og positive elementer.
Men der er også en ensretning i det, som vi ikke er helt enige i i Kristeligt Folkeparti.
Regeringen har fremsat et forslag til lov om markedsføring af sundhedsydelser, nemlig L 106, og jeg kan sige, ligesom jeg gjorde ved førstebehandlingen af L 106, at Kristeligt Folkeparti grundlæggende er positiv over for, at borgerne får flere informationer om sundhedsydelser generelt.
Jeg nævnte også under førstebehandlingen af L 106, at vi var positive over for det forslag, men at der var nogle problemer og dilemmaer i forslaget, for der er dilemmaer.
Den lov vil f.eks. blive brugt til at markedsføre en række ydelser, som måske ikke er strengt nødvendige eller absolut ikke er nødvendige.
I givet fald vil loven kunne medvirke til unødige udgifter i sundhedsvæsenet.
Vil annoncørerne få borgerne til at bruge nogle ydelser, der måske er dyrere end de samme ydelser udført af andre instanser eller personer, der arbejder på området?
Det er nogle spørgsmål, som vi arbejder med.
Men grundlæggende er vi positive over for borgernes frie valg og lettere tilgang til yderligere oplysning, således at borgerne selv får mulighed for at orientere sig på området og vælge ud fra egne beslutninger og holdninger.
Bent Bøgsted (DF), 2003-02-19:
Jeg vil starte med hr. Lars Barfoed.
Det er et tegn på, at regeringen virkelig vil vise en indsats dér, og så må vi se, hvad det fører til.
Men jeg synes bare, at indsatsen mod illegal arbejdskraft skulle være startet for lang tid siden.
Så glemte jeg lige hr. Ole Sohn før.
Han spurgte, om vi støttede det her forslag til vedtagelse.
Jamen det gør vi da, og jeg mener også, at jeg til sidst i ordførertalen sagde, at vi støtter det.
Så vil jeg sige noget til fru Lissa Mathiasen vedrørende asyl.
Der er ikke noget, der er nemmere for illegale arbejdere, hvis de bliver opdaget, end at sige: Vi søger asyl.
Men selvfølgelig får de ikke asyl.
De bliver sendt hjem, men de får ingen straf.
For siger de asyl, bliver de behandlet i asylsystemet og belaster det.
Men de er ikke berettigede til asyl, og så bliver de sendt hjem. Men de får ingen straf, fordi de har været illegalt i landet for at arbejde.
Lars Barfoed (KF), 2003-02-19:
Jeg synes ikke, det var en helt klar bekræftelse, jeg fik fra hr. Bent Bøgsted, så derfor vil jeg gerne spørge én gang til: Vil hr. Bent Bøgsted ikke godt bekræfte, at jeg hørte forkert, da jeg hørte hr. Bent Bøgsted antyde, at regeringen skulle have et ønske om at beskytte arbejdsgivere, som ansætter illegal arbejdskraft?
Forholdet er jo netop det modsatte.
Regeringen ønsker naturligvis at retsforfølge alle, som foretager ulovlige handlinger, herunder ansætter illegal arbejdskraft, og jeg håber, at hr. Bent Bøgsted er enig med mig i, at det naturligvis er regeringens intention.
Freddy Dam (V), 2003-02-19:
Jeg vil så starte med at svare fru Tove Videbæk og sige: Selvfølgelig vil Venstre være med til, at medarbejderne eller de illegalt arbejdende straffes, hvis der er hjemmel til det. Jeg tror i øvrigt, at der allerede på nuværende tidspunkt er hjemmel i straffeloven til at konfiskere den fortjeneste, de måtte have fået i kraft af en ulovlig handling.
Det er et spørgsmål om, at i dansk ret skal der altså være proportionalitet imellem forbrydelsen på den ene side og straffen på den anden side.
Og jeg antydede i mit tidligere indlæg, at når man nu har ubetinget fængsel, enormt store bøder og mulighed for konfiskation, så mener jeg for mit og for Venstres vedkommende, at så er det i første omgang nok.
Jeg skal i øvrigt med hensyn til eksklusivaftalerne
sige, at det jo er rigtigt, at eksklusivaftalerne netop findes, hvor der er uorganiserede arbejdsgivere.
De findes netop, hvor man har fået uorganiserede arbejdsgivere til at underskrive overenskomster, dvs. at eksklusivaftaler findes, hvor der er overenskomster i forvejen, og derfor er de jo i princippet inderligt ligegyldige.
Det, Venstre stadig væk hævder, er, at fagforeningerne selvfølgelig, hvor de kan, skal bruge deres kræfter på, at skabe overenskomster for så mange som muligt, også fordi Venstre naturligvis sætter pris på et velordnet arbejdsmarked.
Til hr. Søren Søndergaard: Jeg er ikke sikker på, at jeg ganske forstod spørgsmålet, der vist startede med en kommentar, da det kom til stykket, men jeg mener ikke, at det i dansk ret er således, at vi har tradition for det, der hedder plea-bargaining, altså at man ved at opgive noget af sin egen ret eller opgive andres ret kan opnå fordele til sig selv.
Det synes jeg i øvrigt heller ikke er nogen ret god ting.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-19:
Nu fik hr. Freddy Dam så mange spørgsmål om L 120, så der ikke blev tid til at besvare mit spørgsmål, men jeg håber da, at hr. Freddy Dam vil besvare det i den her omgang: Vil man være villig til at overveje at lave nogle regler om, at også gevinsten, som arbejdstagerne har, bliver konfiskeret, hvis vi virkelig skal sætte en effektiv stopper for det her illegale arbejde?
Ellers vil en arbejdstager jo tage hjem, putte gevinsten i lommen og komme igen om nogle måneder, når alt er glemt om vedkommende, og så begynde et nyt sted.
Vil hr. Freddy Dam og Venstre være villig til at overveje en sådan regelændring?
Søren Søndergaard (EL), 2003-02-19:
Nu svarede hr. Freddy Dam ikke på fru Tove Videbæks indlæg.
Og det var godt, for det giver hr. Freddy Dam mulighed for at tænke sig så meget desto bedre om og udtrykke sin klare afstandtagen til det, fru Tove Videbæk sagde.
Jeg håber, at hr. Freddy Dam herfra vil sige, at de folk f.eks. fra Østeuropa, som sælger sig selv til en ussel løn, gør det, fordi de levevilkår, de kommer fra, er elendige.
Det er ikke dem, der skal rammes.
Det er de arbejdsgivere, som udnytter de her personer, der skal rammes. Tværtimod skal vi i forhold til de mennesker sige, at hvis de vil hjælpe til sagens opklaring, skal de have en præmie for at hjælpe i stedet for at blive straffet.
Det ser jeg frem til at hr. Freddy Dam siger er en rigtig god idé.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-02-19:
Jeg forstod på det svar, jeg fik angående erhvervsforbud, at hr. Freddy Dam ikke vil være med til at lave et sådant over for de brodne kar, som findes i den verden der.
Jeg forstår også, at det er de samme brodne kar, man ønsker at holde hånden over, fordi man er i den situation, at man under frihedens fakkel prøver at sige, at eksklusivaftaler virker på den måde. Jeg må helt klart spørge hr. Freddy Dam: Er det ikke rigtigt, at eksklusivaftaler er noget, der findes der, hvor der er uorganiserede arbejdsgivere?
Det er ikke noget, der findes i det offentlige.
Det er ikke noget, der findes på DA-området.
Det er ikke noget, der findes på DI-området.
Det er kun der, hvor der kan optræde uorganiserede arbejdsgivere.
Den måde, man holder fast i dem, er ved at sige: Vi vil også sikre os, at de overenskomster, der er indgået, overholdes.
Er det ikke det, der er princippet i et eksklusivbestemmelsessystem?
Freddy Dam (V), 2003-02-19:
Til hr. Bent Bøgsted: Jeg ved ikke, om det er sidste øjeblik, foreløbig er der mere end 1 år til, at borgerne fra de nye lande kan komme ind og få arbejde.
Vi arbejder i øjeblikket på at skabe de reguleringsmekanismer, der skal til.
Jeg kan vel ikke sige meget andet end det, jeg sagde i mit oprindelige indlæg, nemlig at det er min fornemmelse, at når nu de samme borgere, som det jo er, kommer lovligt ind, og det foregår kontrolleret, må vi nok påregne en reduktion af antallet af illegale arbejdere, men vide det kan vi jo ikke.
Til hr. Bjarne Laustsen: Der er altså ikke nogen arbejdsgiverorganisationer, der presser på, for at Venstre skal stemme for en bestemt lovgivning på arbejdsmarkedet.
Når vi fremsætter forslag om, at det skal være forbudt at tvinge folk til at være medlem af en bestemt fagforening, for at de kan tjene til deres brød, har det ikke noget med pres at gøre, så har det noget at gøre med, at vi i Venstre sætter pris på den personlige frihed og gerne vil skabe så gode rammer som muligt for den.
Så er det jo rigtigt, at under den samme diskussion om L 120, talte vi også om dette her med de frivillige aftaler.
Vi diskuterede dengang, og det kommer vi sikkert til igen, spørgsmålet om, hvor frivillige de aftaler overhovedet er.
I Venstre er vi af den opfattelse, at der er tale om tvang og ikke frivillighed, og vi har den opfattelse, at det er en ret og en pligt for Folketinget at sætte de ydre rammer for, hvad det er, organisationerne skal kunne aftale indbyrdes.
Men jeg vil foreslå, at vi under andenbehandlingen af L 120 tager en god og dybdeborende diskussion af det.
Og hvis vi ikke bliver færdige under andenbehandlingen, kan vi jo fortsætte i udvalget.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-19:
Hr. Freddy Dam nævnte, at den illegale arbejdstager også burde kunne straffes for f.eks. skatteunddragelse, men kan hr. Freddy Dam nævne nogle tilfælde, hvor illegale arbejdstagere er blevet straffet?
Yderligere vil jeg gerne spørge hr. Freddy Dam: Hvis det under optrævling af en sag bliver helt klart, at den illegale arbejdstager var bevidst om, at ansættelsesforholdet var ulovligt, og vedkommende måske endda selv tilbød sig til den usle løn, vil hr. Freddy Dam så overveje at tage skridt til at lave reglerne om, så hele gevinsten, som arbejdstageren har haft ved det illegale arbejdsforhold, kan konfiskeres?
Bjarne Laustsen (S), 2003-02-19:
Jeg vil gerne lige for en sikkerheds skyld spørge hr. Freddy Dam: Hvilke arbejdsgiverorganisationer er det, der presser på over for regeringen og over for partiet Venstre for, at man skal komme med forslag, der forhindrer den frie aftaleret i at kunne udmønte sig i praksis?
Hvad er det for nogle arbejdsgiverorganisationer, der presser på over for Venstre, at de skal komme med sådan nogle forslag, når vi nu er enige om, at det bedste værn imod illegal arbejdskraft er, at vi har et godt overenskomstsystem og et intakt aftalesystem?
Så siger hr. Freddy Dam, at det er fint, man laver overenskomster, men Venstre vil bare blande sig i, hvilke præmisser man laver dem på.
Man må f.eks. ikke have lov til at lave den sådan, at den beskytter de medlemmer, som én gang har lavet overenskomsten.
Det kunne jo også være, at Venstre så sagde, at man ikke må have lov at lave en aftale, der f.eks. indeholder noget om pension osv.
Hvorfor vil Venstre blande sig i, hvad der skal stå i en frivillig aftale, som to parter indgår?
Hvis det er sådan, at vi laver lovene herinde, som et flertal i Folketinget har gjort med hensyn til deltid og forslaget om eksklusivbestemmelser, er der jo ingen grund til at være medlem af en organisation.
Det er jo derfor, alle de forslag entydigt svækker dem, der skal lave overenskomsterne.
Søren Søndergaard (EL), 2003-02-19:
De har lige præcis det modsatte, for de har et tab i forhold til det, der burde være anstændige løn- og arbejdsvilkår for det arbejde, de leverer.
Hvis de ikke havde et tab i forhold til det arbejde, de leverer, ville der jo ikke være nogen, der ansatte dem.
De bliver netop ansat, fordi de bliver snydt, så vandet driver, og folk, der bliver snydt, så vandet driver, skal selvfølgelig støttes og hjælpes; ikke til at få lov til at fortsætte med at underbyde det danske overenskomstsystem og løn- og arbejdsvilkår, men til at få nogle anstændige vilkår der, hvor de bor, så de ikke bliver tvunget til at tage over og tilbyde sig på elendige vilkår.
Det, vi selvfølgelig skal være med til at sørge for, er, at så mange af dem som muligt, ligesom det gælder prostituerede, som kommer til Danmark, er med til at afsløre de virkelige bagmænd, som i modsætning til dem tjener kassen.
Det er bagmændene, vi skal gå efter.
Det er i hvert fald Enhedslistens klare linje, og det håber vi også er Venstres linje.
Bent Bøgsted (DF), 2003-02-19:
Hr. Freddy Dam svarede ikke rigtig på mit tidligere spørgsmål
vedrørende legalisering af arbejdskraft fra Østeuropa.
Det er jo sådan, at den illegale arbejdskraft hovedsagelig kommer fra nogle af de nye lande, som kommer med i EU fra den 1. maj 2004.
Så er det jo legal arbejdskraft, og så kan de frit søge arbejde her i landet.
Så virker det for mig som et slag i luften sådan lige i sidste øjeblik for at markere at sige, at man sandelig ønsker at gøre noget ved det.
Men problemet løser egentlig sig selv, for når de kommer med i EU, er der ikke så meget illegal arbejdskraft længere.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-02-19:
Jeg vil godt spørge hr. Freddy Dam efter, hvordan Venstre ser på, at man også tager erhvervsforbud i brug; at man altså simpelt kan tage bevillingen, eller hvad man nu vil kalde det, fra den erhvervsdrivende, der er i den situation, at han enten beskæftiger illegal arbejdskraft eller sælger illegale produkter.
Jeg mener, at begge dele er meget, meget, alvorligt set ud fra andre menneskers eksistensmulighed.
Bjarne Laustsen (S), 2003-02-19:
Jeg vil gerne igen spørge hr. Freddy Dam, netop når man taler om arbejdsgivernes rolle, om det her ikke også for Venstre drejer sig om konkurrenceforvridning.
Vi har jo en masse fremragende, gode danske arbejdsgivere, som overholder
både den overenskomst, som man er blevet enig med den modstående organisation om, og overholder alle de regler om arbejdsmiljø, moms og told, og hvad ved jeg, som samfundet har pålagt dem, er det da ikke en unfair konkurrence, de bliver pålagt, hvis der er nogen, der tager billigere arbejdskraft ind og snyder på vægten?
Hvordan er det forhold dér?
Når vi taler om de kampskridt, som både lønmodtager- og arbejdsgiverorganisationer har i dag, er det så ikke en svækkelse, hvis man fjerner nogle af dem?
Er det ikke sådan, at hverken arbejdsgiver eller lønmodtager i dette land har bedt Venstre og regeringen om at komme med nogen som helst forslag til ændringer i det bestående overenskomstsystem?
Lissa Mathiasen (S), 2003-02-19:
Jeg vil da godt spørge hr. Freddy Dam, om man ikke fra Venstres side mener, at det vil være en ganske god investering også at yde et ekstra bidrag til politiet, så indsatsen kan blive mere effektiv.
Ville det ikke være en god investering eventuelt i forbindelse med et kommende politiforlig, og er man indstillet på fra Venstres side at ville bruge bare en lille brøkdel af de penge til en styrket indsats?
Det ville faktisk være en fordel, og jeg kan ikke forstå, hvis Venstre ikke vil støtte det.
Freddy Dam (V), 2003-02-19:
Det er jo rigtigt, at forslaget under førstebehandlingen endnu ikke er præsenteret sådan, at der er flertal for det på forhånd, men hvad der ikke er på forhånd, det kunne man måske forestille sig, at der kom hen ad vejen.
Samtidig vil jeg også godt sige med hensyn til forslaget
om indgreb i fagforeningernes mulighed for at udøve kampskridt, at der er det sådan, som også beskæftigelsesministeren nævnte, at der venter vi i øjeblikket på, hvad arbejdsmarkedets parter finder ud af, og om de i fællesskab kan finde en løsning.
Derfor er der ingen grund til at forudskikke det problem i øjeblikket.
Til hr. Bøgsted skal jeg sige: Jeg har ikke noget kendskab til omfanget af bevillingerne omkring år 2000 til politiarbejdet, men jeg forestiller mig, at det nok skulle være muligt, som også justitsministeren sagde, at foretage den nødvendige prioritering, sådan at man faktisk kan opfylde de løfter, som justitsministeren her afgav i dag.
Til fru Tove Videbæk skal jeg sige: Nej, jeg forestiller mig da ikke, at det kun er arbejdsgiverne, der skal betragtes som lovbrydere i denne forbindelse.
Der er jo ingen tvivl om, at den skatteunddragelse, som de illegalt arbejdende også gør sig skyldige i, er strafværdig, og den skal selvfølgelig også forfølges, i det omfang det er muligt.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-19:
Nu er emnet i dag jo illegal arbejdskraft, men mener hr. Freddy Dam, at det kun er arbejdsgiverne, der er lovovertrædere i forbindelse med illegal arbejdskraft?
Mener hr. Freddy Dam, at det kun er arbejdsgivernes gevinst ved det illegale arbejdsforhold, der skal konfiskeres, eller kunne man eventuelt også forestille sig nogle situationer, hvor arbejdstagernes gevinst blev konfiskeret?