runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2002-03-21:
Jeg vil fortsætte spørgsmålet med at spørge fru Elisabeth Arnold: Betyder det så, at den friskolelov, som bl.a. betyder, at små børn kan blive opdraget helt frit svævende fra det danske samfunds normale måde at leve på i de såkaldte koranskoler, ikke også vækker bekymring?
Og vil fru Elisabeth Arnold nu tage fat på at få den ændret, så de borgere og de børn vokser op og ved, hvad det vil sige at leve i et demokratisk samfund og ved, at religionen ikke står over et lands love?
Er det noget, som fru Elisabeth Arnold og Det Radikale Venstre vil tage sig af?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Det synes jeg da lød fornuftigt.
Så må jeg spørge fru Arnold: Hvordan har fru Elisabeth Arnold det med, at der i hendes eget parti ligger holdninger, som giver udtryk for det, som fru Elisabeth Arnold lige tog afstand fra?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Både hr. Kamal Qureshi og hr. Jesper Langballe spurgte mig i virkeligheden om det samme problemkompleks, nemlig om forholdet mellem religion og politik, demokrati kontra en mere fundamentalistisk måde at leve på.
Det bør være sådan for alle, der bor i Danmark, at landets love står over alle religiøse forskrifter.
Jesper Langballe (DF), 2002-03-21:
Jeg vil gerne følge hr. Per Dalgaards spørgsmål til fru Elisabeth Arnold op.
Hun blev spurgt, om ikke det bekymrede hende, at der er en meget stor tilstrømning af mennesker, der tilhører en religion, som principielt og erklæret sætter sig over ethvert lands lov, også den danske.
Nuvel, det bekymrer ikke fru Elisabeth Arnold, sådan måtte vi tolke svaret.
Så vil jeg gerne spørge: Vil fru Elisabeth Arnold ikke medgive, at befolkningen er bekymret?
Det er muligt, at fru Elisabeth Arnold ikke forstår befolkningens bekymring, men vil fru Elisabeth Arnold ikke medgive, at valgresultatet faktisk var en bekræftelse af, at befolkningen er dybt, dybt bekymret for, at den kriminalitetsspiral, der er sat i gang af tilstrømningen, vil fortsætte, indtil det bliver utåleligt at leve her i landet?
Det er mit spørgsmål.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Jeg vil godt nøjes med at hedde Else og ikke Elisabeth, og det kan vi måske nok blive enige om.
De vil gerne bo i vores land og leve deres eget liv med deres egen kultur, deres egne familiemønstre, deres eget menneskesyn, som er fuldstændig anderledes end vores.
Og det kan godt give et problem, når sådanne to grupper skal leve lige ved siden af hinanden uden lyst fra den ene side til overhovedet at blandes med os.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Man kan selvfølgelig overhovedet ikke diskutere lovgivning på at få åbenbaringer, men man kunne måske diskutere lovgivning på at kigge tilbage og se på nogle tidligere år, hvordan tallene har været, og så er mit spørgsmål bare: Hvis man fjerner de facto-begrebet, er det så ikke korrekt, hvis man gør det uden at putte noget andet ind, at så vil vi i hvert fald kunne halvere antallet af asylansøgere til Danmark, for så vil det være folk, der ikke er omfattet af FN's flygtningekonvention?
Det mener jeg er korrekt, og det vil jeg i hvert fald godt have en bekræftelse på.
Hvis man simpelt hen ophæver § 7, stk. 2, i udlændingeloven, for det er den, det drejer sig om, så ville det se væsentligt anderledes ud.
Og jeg vil gerne bare have en bemærkning, hvor man forholder sig til tidligere år med tal om tilstrømninger.
Så er jeg, må jeg så sige til ministeren, meget mistænksom af natur, når det gælder det her, ikke på så mange andre områder, men jeg har simpelt hen prøvet så mange gange og i så mange år at stå på denne talerstol, og så er der alligevel ikke rigtig sket noget, det nytter alligevel ikke rigtig noget med de tiltag, der kommer, og der er det en meget, meget stor forhåbning for mig, at der nu sker noget.
Jeg må så bede ministeren, hvis man er så nervøs i forhold til de her konventioner - og jeg sagde det tidligere på dagen: Jamen så lad os dog prøve en sag og få den til doms, ikke ved Højesteret, som fru Anne Baastrup kom med tidligere, men en sag i Strasbourg.
Altså lad os se, hvordan det går, i stedet for det dér med altid at være på kant med konventionerne.
Det er jo meget få domme, der er faldet i Strasbourg - meget, meget få.
Og jeg synes da, at man, i stedet for alt det dér med, at man er så skeptisk og nervøs, så skulle afprøve det.
Så til allersidst det med ministerens moral.
Der findes så meget diskrimination i Danmark, aldersdiskrimination eksempelvis, diskrimination i forhold til folk, danskere, der længe ikke har været på arbejdsmarkedet; men hver eneste gang man får kvababbelse og taler om moral, så gælder det de fremmede i det her land, og det tror jeg der er mange der er evig trætte af at høre på. Hvornår sætter vi ind i forhold til danskerne, der af en eller anden årsag også kunne trænge til en hjælpende hånd eller til ikke at blive diskrimineret?
Der er masser nu af det grå guld, som skal ud og finde andet arbejde.
Hvor meget fokus er der egentlig på dem?
Det er der bare ikke rigtig noget at gøre ved.
Men nu skal vi altså til at uddanne analfabeter.
Har det aldrig nogen sinde slået ministeren, når man færdes inde i indre by, og man møder en tilhyllet somalisk kvinde, at der kan altså være problemer for en arbejdsgiver?
Der kan være problemer for en arbejdsgiver med at sætte hende ved en kasse eksempelvis eller andet arbejde.
Er det aldrig faldet ministeren ind?
Og det har intet med moral at gøre og intet med diskrimination at gøre.
Men det må være enhver arbejdsgivers ret at få den arbejdskraft, som han eller hun mener er den mest velegnede på arbejdspladsen.
Bertel Haarder (V), 2002-03-21:
Men den forklaring kan jeg ganske tilslutte mig.
I stedet holder vi os direkte til konventionerne.
Jeg tror, det er dér, misforståelsen er kommet ind.
Vi indfører ikke et nyt begreb.
Og det kan vi jo ikke komme uden om, hvis vi vil opfylde det, som står så klart og tydeligt i både regeringsgrundlaget og i udlændingeoplægget, nemlig at vi vil overholde de internationale forpligtelser.
Jeg vil sige til fru Anne Baastrup, at selvfølgelig skal ligebehandlingsloven overholdes.
Det, der er ulovligt, er ulovligt. Jeg forstod på hr. Søren Krarup, at det var spørgsmålet om at have en mening og foretrække nogle frem for andre i sin private virksomhed, og det finder jo sted.
Og så var det, at jeg siger, at jeg vil have lov at være moralsk forarget og have lov at protestere som menneske, hvis der er nogen, som tager hensyn til, at nogle har fremmede navne, for det bør man ikke lade indgå.
Lad den diskussion ligge.
Jeg er lige så meget tilhænger af ligebehandling som fru Anne Baastrup.
Det kan jeg næsten bevise.
Til hr. Søren Søndergaard: Jeg kom til at sige 1.300
, det var 13.000 militærnægtere, der kom fra Bosnien, hvoraf nogle antagelig kunne have fået asyl efter andre konventioner.
Men hvor mange der ville have fået asyl efter andre konventioner, det er det, man umuligt kan opgøre, og derfor er man også nødt til at svare, som fru Birthe Rønn Hornbech gjorde til fru Pia Kjærsgaard, at vi kan ikke få de åbenbaringer, der fortæller nøjagtigt, hvad effekten bliver.
Men der er en effekt, en ganske betydelig effekt.
Den kan eksemplificeres, men den kan ikke kvantificeres.
Så til sidst om ambassaderne.
Jeg synes, fru Birthe Rønn Hornbech har svaret fint på det, og da min taletid var udløbet, gjorde jeg ikke mere ved det. Fru Birthe Rønn Hornbech sagde, at på en ambassade er
det som andre steder, at hvis der kommer en person, som er forfulgt, og som kommer i livsfare ved, at man siger til vedkommende: »Du skal gå uden for havelågen«, så vil man naturligvis tage sig af den pågældende.
Men spørgsmålet er, om det er hensigtsmæssigt, at et så stort antal søger på ambassaderne, når erfaringerne viser, at det er uendelig få af disse ansøgere, som får asyl.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
I et forsøg på at afslutte en debat, der alligevel ikke kan komme videre, vil jeg prøve at gøre rede for som ordfører, hvordan Venstre betragter reglerne om flygtningebegreberne. Vi har haft to flygtningebegreber.
Det ene er defineret i henhold til flygtningekonventionen, og det andet har vi selv formuleret her i Danmark, og der har udviklet sig en praksis.
Det har vist sig, at det efter vores opfattelse går
langt ud over vores konventionsmæssige forpligtelser, og en meget stor del af det samlede antal opholdstilladelser tilfalder de såkaldte de facto-flygtninge.
Det har vi ønsket begrænset.
Det har stået i vores forslag igennem årene.
Med den formulering, der nu fremgår af udlændingeloven, er det helt oplagt, at antallet af asylanter vil blive begrænset, men det er lige så oplagt, at retsstilingen for den enkelte, der får opholdstilladelse, ikke bliver forringet i forhold til tidligere.
Jeg er bange for, at det er de to ting, fru Pia Kjærsgaard blander sammen.
Men der er i hvert fald det at svare fra Venstres side, at uanset hvor længe man bliver ved med at spørge, så bliver det ikke anderledes.
Og jeg er i hvert fald ikke i en situation - jeg ved ikke, om ministeren er - hvor jeg får åbenbaringer.
Så hvor mange færre opholdstilladelser, der vil blive, vil afhænge af fremtiden, af, hvem der søger.
Hermed har jeg i hvert fald sat punktum for, hvordan jeg kan forsøge at forklare det.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Men det er dog væsentligt at få svar på de spørgsmål, som man stiller og stiller og stiller.
Jeg vil godt bede ministeren om at komme med lidt tal.
Ministeren har lovet den danske befolkning, at Venstre ville afskaffe de facto-begrebet.
Venstre har lovet det sammen med Dansk Folkeparti.
Det vil vi gøre.
Og hvis vi lever op til de løfter, som vi har afgivet - og det ønsker Dansk Folkeparti at gøre - kan man faktisk reducere antallet af flygtninge til Danmark med over 50 pct. Jeg vil godt bede ministeren om at bekræfte det.
Men hvis der så kommer et beskyttelsesbegreb, hvor man tager alle mulige andre konventioner ind, som man lægger det ind under, og hvor ingen af dem - ingen af dem - giver krav på ophold i Danmark, så har vi altså problemet.
Så har vi et konkret problem.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Det er et helt stilfærdigt spørgsmål til integrationsministeren.
Jeg tror, at integrationsministeren gjorde sig skyldig i en enkelt fodfejl i sin beskrivelse af ligebehandlingslovgivningen.
Jeg vil derfor godt bede ministeren bekræfte, at det er ulovligt at diskriminere.
Det er ulovligt, det er ikke et moralsk spørgsmål, det er ulovligt.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Det tror jeg vil blive muligt, hvis ministeren svarer på de spørgsmål, der bliver stillet.
Det, ministeren svarede på spørgsmålet om de serbiske desertører, var - med forlov - noget vrøvl.
Men ministeren sagde, at det ville han komme tilbage til, respekt for det, det kommer vi tilbage til.
Men så mangler der spørgsmålet om ambassaderne, som jeg har forsøgt at stille i jeg ved ikke hvor mange timer.
Af en eller anden grund kommer der ikke noget svar på det, og jeg forstår ikke hvorfor. Hvad er grunden til, at denne regering mener, det er altafgørende, at 75 personer, som er oplagte politiske asylanter, og som ikke ligger Danmark til last, før de får asyl, og som har en særlig tilknytning til Danmark, og hvis alternativ er at blive forfulgt, at de skal forhindres i at søge asyl på en dansk ambassade?
Hvad er grunden?
Det må da være muligt at svare. Og hvis jeg får svaret eller et forsøg på et svar eller et svar om, at jeg vil få svar på et senere tidspunkt, så skal jeg undlade at bede om ordet igen.
Bertel Haarder (V), 2002-03-21:
Jeg kan sige til det sidste, at nogle af militærnægterne er naturligvis dækket af andre konventioner.
Derfor er det også umuligt at sige, hvad resultatet havde været, hvis den nuværende lovgivning havde været gældende, da
1400-1500 bosniske militærnægtere fik asyl i Danmark
sagde jeg hundrede?
Jeg vender tilbage til det.
Til hr. Søren Krarup, som spørger: Er det ikke en fri sag, om man vil diskriminere mod udlændinge?
Jo, det er en fri sag, men jeg har lov at have en mening om det.
Det bliver kun totalitært, hvis man skriver det ned i en lov og presser det ned over hovedet på sine medmennesker.
Men dette blot at have en mening om god opførsel er ikke totalitært, det vil jeg fastholde.
Til fru Pia Kjærsgaard: Jeg synes, tingene gøres for besværlige, og jeg synes, at der var for meget mistænksomhed.
Jeg synes, det er en ret håbløs situation, hvis det nu skal gøres til et problem, at flere udlændinge kan gøre sig nyttige og blive til en gevinst, en økonomisk gevinst for det danske samfund frem for at være en byrde.
Jo, jeg er enig i, at den tale er meningsløs, så længe udlændinge i Danmark faktisk er en stor byrde.
Men det, der er ubestrideligt, er, at udlændinge i Danmark kunne være en stor gevinst, hvis de var i arbejde.
Opgaven går derfor ud på, samtidig med at vi bremser tilstrømningen, at sørge for, at de, der er her, bliver en gevinst for samfundet, samtidig med at de får et bedre liv og derved også kommer til at skabe nogle bedre hjem for deres børn.
Det er jo det, der er roden til integrationsproblemerne.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Nu forstår jeg, at ministeren mener, det er meget fortænkt at spørge ministeren om, hvad ministeren mener med de udtalelser, ministeren kommer med heroppefra.
Det er jeg selvfølgelig ked af, men jeg vil nok alligevel prøve, selv om ministeren utvivlsomt mener, at det er utrolig fortænkt, at spørge, hvad der er grunden til, at ministeren har fremsat et forslag, som forhindrer, at man søger asyl på ambassaderne.
Og jeg vil også spørge, selv om ministeren formentlig også finder det utrolig fortænkt, hvordan ministeren har det med, at ministeren for nogle år siden var med til i Europa-Parlamentet at opfordre bl.a. Danmark til at sikre en beskyttelse af desertører og militærnægtere, og nu er ved at fremsætte et lovforslag, der betyder, at vi hundrede procent sikkert ikke kunne give dem den beskyttelse, som ministeren var med til at opfordre til for nogle år siden.
Det er muligvis ekstremt fortænkt for ministeren, men jeg vil alligevel bede ministeren prøve at svare på spørgsmålene.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jo, men det er sådan set også det, der ærgrer mig, at vi ikke samtidig har det integrationsforslag, vi kan diskutere, for jo mere jeg ser - det kan jeg i hvert fald godt sige rent ud til ministeren - jo mere skeptisk og negativ bliver jeg over for det.
Nu står ministeren og siger om et center, der nu skal oprettes, og at vi lige kan ordne arbejdsmarkedet, sådan at de ansætter flere af fremmed herkomst.
Man har lige nedlagt råd og nævn, og nu begynder man at tale om at oprette flere.
Jeg synes altså, at det er meget betænkeligt.
Tidligere omtalte ministeren, at nu ville man fjerne uddannelseskrav, tidligere har ministeren sagt, at nu vil man give tilskud.
Jamen er der dog ingen ende på velviljen i det her land i forhold til at få fremmede ansat?
Er ministeren slet ikke klar over, at der faktisk er en ganske stor del af danskerne, der ikke er i arbejde?
Hvad gør man for dem for at få dem i arbejde?
Jeg synes altså godt nok, at jo mere jeg hører om den integrationslov, jo mere betænkelig bliver jeg, og derfor synes jeg, at den burde have været i sammenhæng med det her. Så vil jeg godt bede ministeren om at uddybe det omkring beskyttelsesbegrebet meget, meget mere, end ministeren hidtil har gjort, for det afgørende er jo faktisk, at man fjerner de facto-begrebet og indfører et beskyttelsesbegreb.
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Må jeg begynde med at sige, at jeg har fået mod til atter at gå på talerstolen.
Men så er der et bestemt spørgsmål, jeg lige vil stille integrationsministeren.
Integrationsministeren sagde lige for lidt siden, at de arbejdsgivere, der måske ikke er interesserede i at ansætte indvandrere, kan ikke være det bekendt.
Og jeg spørger: Hvorfor kan de egentlig ikke det?
Er det ikke en fri sag, hvad man foretrækker?
Jeg kender folk, der ønsker at ansætte jyder, fordi de har tillid til dem, der kommer fra deres egen landsdel.
Den dér moraliseren med hensyn til, hvad man kan være bekendt, er det ikke til syvende og sidst en eller anden sådan rent totalitær trang til at herske over sjælene, der ligger i det? Der må herske frihed for arbejdsgivere på det område, ligesom der må herske frihed for alt andet, der har at gøre med ånden og med afgørelsen, så jeg vil kun anholde denne efter min mening sært moraliserende misforståelse, at man kan ikke være bekendt at have sympati for noget og antipati mod andet.
Bertel Haarder (V), 2002-03-21:
Det vil man også kunne se af de forklaringer, som bl.a. er kommet fra Røde Kors, som går ud fra som en selvfølge, at det er signalerne fra den nye regering, som har medvirket til at begrænse tilstrømningen.
Det følger jo også af, at tilstrømningen samtidig er steget i visse andre lande, så det tror jeg ikke der er nogen tvivl om.
Men som fru Pia Kjærsgaard siger, så er det afgørende jo, hvad vi faktisk vedtager her i Folketinget; det er jeg helt enig i.
Til hr. Kamal Qureshi: Der er elementer af diskrimination, og det kan vi ikke være bekendt.
Det er sværere at få job med et fremmed navn end med et dansk navn, det kan vi ikke være bekendt, og det skal der tales rent ud om. Det er svært at forhindre, men der skal tales rent ud om det. Men der er også andre barrierer; der er bl.a. de uddannelsesbarrierer, jeg talte om.
Så vil jeg endelig nævne, at der mangler altså også incitamenter.
Det er, tror jeg, især for udlændinge en fuldstændig horribel tilstand, at man får flere penge ved ikke at arbejde end ved at arbejde.
Den tilstand er uholdbar, den vender vi tilbage til
, når beskæftigelsesministeren kommer og vi skal drøfte hans forslag.
Det er igen en af de ting, man ikke slipper uden om, og hvis man siger, at vi vil gerne alt det andet, men vi vil ikke ændre ved, at man skal have flere penge, hvis man ikke arbejder, end hvis man arbejder, jamen så duer det hele bare ikke til noget.
Derfor er mit svar også til fru Pia Kjærsgaard, at når jeg siger, at såfremt man siger nej til centrale dele, så får man mindre indflydelse på resten, så gælder det det hele, både dette lovforslag og de andre og også det, der kommer til efteråret.
Regeringen ser det som en sammenhæng, naturligvis.
Til sidst til hr. Søren Søndergaard
- jeg kan næsten ikke huske, hvad spørgsmålet var, nu er han måske gået, nej, undskyld, han er her.
Hr. Søren Søndergaard spurgte, hvordan jeg kan sige, at man kan have fordele af at trække sagen i langdrag, når... og så kom der et eller andet.
Jeg nævnte, at ét af problemerne ved hr. Jann Sjursens forslag om at sige, at efter 5 år skal man have permanent opholdstilladelse inklusive den tid, sagsbehandlingen har taget, er, at det i realiteten vil føre til en lempelse for dem, som trækker sagen i langdrag.
Lad os sige, at de trækker den i langdrag, så det varer lige så længe, som det gjorde for ham, der gjorde sig meget populær i Nordjylland, og hvor det havde taget 4 år.
Hvis han får asyl, skal han så nøjes med 1 år, før han får permanent opholdstilladelse, mens alle andre skal vente 3 år?
Men jeg synes, det hele er så fortænkt, så kunne vi ikke gemme den slags til udvalget, så skal jeg nok svare helt præcist og klart.
Jesper Langballe (DF), 2002-03-21:
Det er min bøn til integrationsministeren, at han virkelig vil give et klart svar til hr. Kamal Qureshi, som hævder, at alle problemerne vedrørende de fremmede skyldes diskrimination fra danske borgeres side.
Og det er da virkelig mit håb, at ministeren vil sige noget om, at her har vi altså en engleagtig tålmodig dansk befolkning, sindig og tålmodig, som den danske befolkning er af natur, stillet over for i hvert fald grupper af muslimer, som truer deres børn til at lade være med at gifte sig med eller være kærester med unge danskere, ofte med sådanne trusler, der betyder, at børnene er i livsfare; mennesker, som driver deres had så vidt - og der vil jeg faktisk sige at man virkelig ville kunne bruge ordet racisme - at de ikke engang vil ligge i jorden sammen med anderledes troende, når de er døde.
Det håber jeg da at ministeren vil svare på den tale om, at diskrimination fra danske borgeres side er årsag til alle problemerne.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jeg kan godt svare hr. Søren Søndergaard på det med faldet i antallet af asylansøgere til Danmark, det ved hr. Søren Søndergaard også godt: Det var efter regeringsskiftet.
Men det er jo helt klart, for man havde hørt ude i den store verden, at nu ville der bliver strammet gevaldigt på Danmarks lovgivning, men vi kan jo ikke hæfte det op på et rygte alene.
Altså der må konkret lovgivning til, selvfølgelig, for ellers holder det jo ikke vand. Så må jeg igen spørge integrationsministeren om det her med de tre forslag, som er bebudet.
Lad os nu antage at Socialdemokratiet siger nej til det her.
Vil det så betyde, at Socialdemokratiet ikke får nogen indflydelse på den integrationslov, som skal fremsættes til efteråret?
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Gentagelse af tre spørgsmål: For det første: Startede faldet i den såkaldte tilstrømning før eller efter regeringsskiftet?
For det andet med hensyn til ambassaderne: Hvad er grunden til, at man afskaffer den regel?
For det tredje: Hvordan kan man få nogen fordele ud af at trække en sag i langdrag, når den tid, man trækker den i langdrag, alligevel er inkluderet i den tid, der skal gå, før man kan få permanent opholdstilladelse?
Så vil jeg derudover sige, at når nu integrationsministeren nævner spørgsmålet om militærnægterne, kan jeg ikke lade være med at minde mig selv om, at jeg i 1990'erne var med i en kampagne i Danmark til støtte for de jugoslaviske militærnægtere og desertører, bl.a. med udgangspunkt i en resolution vedtaget i Europa-Parlamentet, som hr. Bertel Haarder havde stemt for.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg synes, det er fint, at integrationsministeren anfører, at han har lyttet til organisationer, og at han har lyttet til kommuner. Men vi var jo for ikke så forfærdelig længe siden til et stort arrangement, hvor et medlem af Integrationsministeriets egen tænketank, Hans Kornø Rasmussen, klart og tydeligt sagde, at det, der er problemet, det, der forhindrer integrationen i det danske samfund, er diskriminationen.
Og lige præcis på de områder vil integrationsministeren fastholde den politik, som den tidligere regering havde med at overlade det til parterne at sætte sig ned og snakke sammen.
Synes integrationsministeren ikke, at det haster?
Skal folk blive ved med at snakke sammen?
Når nu de ikke har kunnet løse de opgaver på arbejdsmarkedet i så mange år, er det så ikke vigtigt, at vi påtager os ansvaret i Folketinget og lovgiver om det, så vi fjerner den diskrimination, som danskere borgere og etniske minoriteter bliver udsat for daglig?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Mit indlæg ligger i klar forlængelse af fru Elisabeth Arnolds.
Vi fik at vide, at vi skulle spørge kommunerne, om tilstrømningen er et problem.
Jamen vi har spurgt kommunerne om tilstrømningen er et problem, og de siger: Nej, det er det ikke.
Det, der er problemet, er, at regeringen tager pengene, som de skulle have brugt på at integrere, brugt på at hjælpe folk til at komme ind på det danske arbejdsmarked.
Derfor er det også bluff, når ministeren prøver at få det til at se ud, som om Socialdemokratiets og De Radikales politik omkring integrationen fejlede.
Vi vil ikke bidrage til den myte, at integrationen er slået fejl i det her land.
Der er meget, der kan gøres endnu, der er masser, der skal gøres i de kommende år.
Vi har aldrig nogen sinde bidraget til, at nogen som helst kunne sige, at det her kunne løses i løbet af få år eller få måneder.
Grunden til, at ministeren jo er presset her i dag, er netop, at den socialdemokratisk-radikale regering har ført verdens strammeste lovgivning på udlændingeområdet, og det indser man nu, og man har ikke noget svar herpå andet end nogle endnu grovere stramninger og så i løbet af efteråret at komme med et integrationsudspil, der så er blevet fremrykket.