Kim Behnke (FRI), 1999-11-03:
I Frihed 2000 har vi den opfattelse, at WTO er en fordel for alle, men i særdeleshed en fordel for de lande, som har svært ved at finde afsætning for deres produkter, og derfor kan vi ikke dele det synspunkt, der hedder, at WTO tryner udviklingslandene.
Måske har den stigende globale handel og den stigende åbning af alle markeder tværtimod i særlig grad været til fordel for ulandene.
Men det er klart, at med den globalisering, der er i gang, og som ligger foran os, følger der altså også med, at det kan være amerikanske eller tyske produkter, der vinder markedsandele rundtomkring.
Med hensyn til udenrigsministerens tale er der ikke mange punkter i den, vi er uenige i.
Vi har den holdning, at EU sammen med USA nødvendigvis må være dem, der i WTO-sammenhænge påtager sig at gå foran og tage initiativet.
For det første har den stigende internationale handel også betydet, at der er begyndt at opstå problemer, når varer og andre ting bliver flyttet fra den ene del af verden til den anden.
Det er ikke kun skaldyr, der sidder på ydersiden af et skibsskrog, men det er bakterier, det er sygdomme, og det er skadedyr, som bliver flyttet rundt på jorden og på den måde kan være med til at give nogle problemer, vi måske slet ikke kender omfanget af i dag.
Derfor synes vi, at lige præcis når det gælder mulighederne for at foretage den fornødne kontrol af de varer, der transporteres rundt, ved de enkelte grænsestationer, er det vigtigt, at vi ikke glemmer det i den lidt naive holdning, at hvis man kontrollerer varerne, er det udtryk for en eller anden form for hindring af den fri bevægelighed.
Jeg synes allerede, vi på nuværende tidspunkt i EU-sammenhæng har set eksempler på, at der er blevet flyttet sygdomme, bakterier, skadedyr osv. rundt, som har givet nogle problemer.
Derfor ville jeg bringe det emne ind, også fordi det ikke var en del af udenrigsministerens tale.
Så er der spørgsmålet om arbejdstagerrettighederne, og i den forbindelse er jeg enig med Venstres ordfører, fru Charlotte Antonsen, i, at det arbejdsmarked, vi kender i dag i Danmark på godt og ondt, jo er resultatet af ganske mange års udvikling.
Når vi kommer og stiller krav til ulande om, at de skal have arbejdsregler ligesom de danske, før vi vil handle med dem, er det derfor udtryk for den mest ekstreme form for arrogance, og derudover er det altså med til at indføre en teknisk handelshindring, fordi de lande naturligvis ikke har mulighed for at tage sådan nogle kvantespring med så kort varsel.
Derfor skal vi være fleksible og erkende, at ikke alle ulande kan have arbejdstagerrettigheder på niveau med de danske.
Så er der spørgsmålet om miljøområdet, og i stedet for at misbruge miljøet som argument for at holde varer ude fra vore markeder er det vores opfattelse, at man i stedet skal bruge ressourcer på at hjælpe ulandene og udviklingslandene i det hele taget til at undgå nogle af de miljømæssige blindgyder, vi i Danmark og i Vesteuropa har været inde i.
Så er der spørgsmålet om, hvordan vi i øvrigt skal forholde os i Danmark.
Her er det jo en udpræget holdning, ikke mindst her i Folketinget, at vi har en eller anden pligt til altid at gå foran, og lad os da endelig gøre det.
Derfor er det en balancegang mellem på den ene side at erkende, at den globale frihandel er til fordel for alle, og på den anden side erkende, at den danske placering også kræver, at vi benytter os af rettidig omhu.
Jeg skal til sidst sige, at af de to forslag til vedtagelse, der er stillet, kan vi i Frihed 2000 støtte den, der ligger fra flertallet af partier, og ikke støtte det forslag, der ligger fra Enhedslisten.