runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2001-04-24:
Undertiden har vi behandlinger i Folketinget af et beslutningsforslag på halvanden linje og fire linjers bemærkninger.
Det kan give anledning til en lang debat og højlydt skænderi.
Somme tider i forbindelse med spørgsmål i Folketingssalen om onsdagen eller i spørgetimen om tirsdagen kan tilsvarende et enkelt spørgsmål give anledning til megen diskussion, og den afgrænsede tid sørger for, at diskussionen i hvert fald ikke løber længere.
I virkeligheden er det problemstillinger, der behandles ud fra noget, som man sådan set næsten ikke har undersøgt på forhånd, men som alle kan forholde sig til.
Det her forslag er meget kompliceret, og som det allerede er nævnt, er det et spørgsmål, om der er taget højde for det hele.
Derfor gælder vores synspunkter i forhold til de tidligere forslag, men hvor vi nok må sige, at det her er nok det, vi er mest usikre på, for her tager man udgangspunkt i, at man ophæver det, men så siger, at der dog er undtagelser.
Tør vi det?
Der var i øvrigt en enkelt ting, som hr. Kim Behnke ville bevare, nemlig monarkens revselsesret.
Vi er måske noget tvivlende over for, at det alene er monarken, der skal have revselsesret.
Når vi ser på det her forslag, er det selvfølgelig et spørgsmål, om det hele er taget med, og som hr. Kim Behnke selv har været inde på tidligere, så har man altså det problem med Retsinformation, nemlig om alle relevante informationer er dér.
Derfor må man sige, at det her forslag ligesom de tidligere forslag er enormt interessant.
Der er en masse oplysninger i det, og det gør i hvert fald, at det er noget, som vi kan bruge til noget, og det er også noget, som Justitsministeriet godt kunne bruge til noget.
Det er også noget med, at man kan sige, som også hr. Kim Behnke var inde på, at man altså andre steder, f.eks. i Norge, har valgt en anden metode, som har gjort, at man har ønsket at få ryddet op i det - om det skyldes norsk nøjagtighed, eller hvad det er, der gør sig gældende, skal jeg ikke kunne sige - og det kunne det her forslag jo så være et grundlag for, at man arbejdede videre med.
På et eller andet tidspunkt er det vel nok også sådan, at hr. Kim Behnkes engagement i sagen udtømmes.
Hvis der ikke er andre, der arbejder videre med det, så sker der heller ikke mere.
Og derfor synes jeg under alle omstændigheder, at justitsministeren kunne have det med i sine overvejelser, om det var noget, man skulle bruge tid på på et tidspunkt.
Sandy Brinck (S), 2001-04-24:
Som ministeren just har redegjort for, er dette beslutningsforslag så at sige faktisk ikke vores bord.
Folketinget gjorde sig i 1999 sammen med regeringen meget umage for at sikre domstolene en uafhængighed af staten i varetagelsen af sine opgaver.
Det er for Socialdemokratiet vigtigt, at vi respekterer den reform.
Vi er imidlertid meget enige med Enhedslisten i, at offentlighed og tilgængelighed til domsafsigelser er væsentlig for befolkningen og for vores forståelse af, hvordan Danmark fungerer som retssamfund.
Derfor var det jo også en socialdemokratisk minister, som i 1997 tog initiativ til at forsøge en model til etablering af en offentlig domsdatabase.
Opgaven blev så som sagt overgivet til Domstolsstyrelsen i forbindelse med domstolsreformen.
Offentlighed og tilgængelighed medfører ikke automatisk kendskab og forståelse, men er en mulighed for ikke alene at skulle følge retspraksis via mediernes særlige og forståelige interesse for specielle sager.
Socialdemokratiet er således enig i formålet.
Vi erkender, at det ikke er Folketingets opgave, og vi noterer os med tilfredshed, at Domstolsstyrelsen er i gang med et arbejde, som stort set realiserer dette beslutningsforslag.
På den baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-04-24:
Vi skal have åbenhed i retsplejen, og i Det Radikale Venstre er udgangspunktet positivt over for det forslag her, som er fremsat af Enhedslisten.
Imidlertid er vi jo godt klar over, at der allerede længe har pågået et arbejde inden for domstolene og nu senest med Domstolsstyrelsen om at etablere en sådan database for afsagte domme. Og vi afventer derfor færdiggørelsen af dette arbejde. Vi kan ikke se, at dette forslag vil tilføje noget til det arbejde, der allerede er i gang, men vi støtter intentionerne fuldt og helt.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-24:
Ja, hvor svært kan det være?
Jeg ville godt høre justitsministeren, om justitsministeren finder det tilfredsstillende, at der kan gå op mod 10 år.
Justitsministeren udtaler i Politiken i juni
, at nu skal der ske noget, og at vi skal have etableret den her domsdatabase.
Er det tilfredsstillende, at der så kan gå op mod 10 år, inden den her barberede, uredigerede version kan blive realiseret?
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-04-24:
Da Dansk Folkepartis ordfører på dette beslutningsforslag, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af Dansk Folkeparti meget kort komme med partiets holdning
til dette forslag.
Dansk Folkeparti er enig med forslagsstillerne om, at der er et for tungt apparat i dag, når der skal fremskaffes domme og referater fra domstolenes arbejde.
Aage Frandsen (SF), 2001-04-24:
SF er tilhænger af den størst mulige offentlighed omkring domstolene og omkring de domme, der afsiges, både af hensyn til pressen og af hensyn til borgerne, som skal informeres.
Når det gælder det forslag her, så er vi i princippet enig i det.
Vi forstår godt nogle af de indvendinger, som er kommet imod det, men vi synes for det første, at det er rigtigt, at man hurtigst muligt får gjort det sådan, at borgerne har adgang til de afsagte domme, og i den forbindelse vil jeg heller ikke undlade at sige, at det er lang tid, det har taget og tager. For det andet er vi tilhængere af, at man principielt altså har den samme gennemgang af de afsagte domme eller nogle af de vigtigste.
Jeg ved godt, at der er betænkeligheder ved det med hensyn til, hvad det så er for nogle, der skal kommenteres.
Men de bør jo kommenteres, fordi borgeren jo ikke altid har mulighed for at gennemskue dem.
Det er også derfor, at man i Retsinformation har kommentarer til dem, fordi man ved, at hvis ikke man kender andet end lovteksten, så bliver man ikke så klog, og det samme kan i nogle tilfælde gælde dommene.
Men det er klart, at det er et problem med hensyn til, om alle domme så skal kommenteres, og hvis ikke alle, så hvad for nogle?
Det er selvfølgelig også rigtigt, som den konservative ordfører var inde på, at de fleste jo benytter sig af en advokat i den forbindelse, men man kan også sige, at vores opgave jo ikke først og fremmest er at sørge for, at advokaterne har noget at lave.
Tværtimod kunne man måske bidrage til det modsatte, hvis informationen om, hvad der lå i dommene, var tydeligere.
Men altså ud fra de betragtninger vil jeg sige, at vi i princippet er enige i tankegangen.
Vi ser, at der er nogle problemer specielt i forhold til at lave kommenterede domme med hensyn til hvilke domme, og hvis det er alle domme, så kan det blive for krævende.
Men vi ser det i hvert fald som meget vigtigt, at den information, som borgerne kan hente, er størst mulig omkring de domme, der afsiges, og også med hensyn til, hvad de rent faktisk betyder.
Men det er ikke anderledes, end at vi ved anden lejlighed har sørget for f.eks. ved de seneste finanslovforhandlinger, at aflønningerne til lægdommere blev sat op.
Det var jo ellers ikke noget, som vi skulle blande os i fra Folketingets side, men det var en beslutning, som i virkeligheden betød, at man så kunne gøre det i Domstolsstyrelsen.
På den måde kan man sige, at nok er de uafhængige, og det skal de også være, men uafhængigheden afholder jo ikke Folketinget fra på nogle områder af hensyn til retssikkerhed, af hensyn til borgerne, at påvirke det.
Ud fra de betragtninger kan vi altså i princippet støtte forslaget, men erkender altså de betænkeligheder, der også berettiget kan være ved det.
Tom Behnke (KF), 2001-04-24:
Det Konservative Folkeparti er enig i, at det er vigtigt, vi har offentlighed i retsplejen, dels fordi det jo er lovfæstet i forvejen, at vi skal have det, men også fordi det er hensigtsmæssigt, at man har offentlighed i retsplejen.
Vi har også den opfattelse i Det Konservative Folkeparti, at det er vigtigt, der er offentlig adgang både til lovgivningen, som bliver udstukket her fra huset, og til den måde, man så tolker lovgivningen på ude ved domstolene, og dermed at man har indsigt i, hvad det er for en retspraksis, der finder sted, således at man hele tiden kan holde sig opdateret med, hvordan udviklingen er, og hvad ens retsstilling er her i samfundet.
Vi savner imidlertid argumentation og dokumentation for det behov, som Enhedslisten anfører, at der er, for at der skulle offentliggøres mere, end det allerede sker i dag.
Jeg siger det specielt i sammenhæng med, at ministeren jo lige netop fortæller, og det har vi også fået at vide tidligere, at Domstolsstyrelsen arbejder på, at der sker en større grad af offentliggørelse af de her informationer.
Men de fleste borgere, ikke alle, men næsten alle, retter jo henvendelse til en advokat, inden de vurderer, om de skal gå til domstolene med en given sag.
Og de pågældende advokater holder sig jo løbende orienteret om, hvad der står i Ugeskrift for Retsvæsen, og skulle man som borger selv have lyst til at undersøge det, så er der ikke noget til hinder for, at man kan gå på biblioteket og kigge i dette tidsskrift og gøre sig bekendt med de samme regler.
Vi har altså den opfattelse, at det for så vidt fungerer godt nok i dag, sammenholdt med at vi er på rette kurs i forhold til at bruge Internettet i højere grad, end det sker i dag.
Vi er meget enige i, som ministeren også sagde, at Domstolsstyrelsen er i gang med at se på, om man ikke på en nem og smidig måde kunne få de samme informationer ud på Internettet.
Det er vi glade for, og det er vi tilfredse med.
Og dermed er forslaget fra Enhedslisten jo stort set overflødigt, medmindre Enhedslisten mener, at ud over at domstolene skal gå på Internettet, og ud over, at de sender dommene til Ugeskrift for Retsvæsen, så skal sende dem til andre medier.
Jeg ved ikke, om det er, fordi Enhedslisten påtænker, at de vil til at udgive et sådant tidsskrift, fordi de føler sig forbigået eller ikke kan få de samme oplysninger.
Det er næppe derfor.
Og derfor er Enhedslistens forslag her jo i bedste fald overflødigt. Vi har en eneste bekymring i forhold til det at udvide; det er, om man kommer i den situation, at dommerne kommer til at bruge uforholdsmæssigt mange ressourcer på det her arbejde, og at ventetiderne ved domstolene i så fald vil blive endnu længere, end de er i forvejen.
Dommerne skal bruge deres tid på det, som de er ansat til, nemlig til at løse de sager, som kommer på deres bord.
ud elektronisk på Internettet på
en hjemmeside, så synes vi, det er en rigtig god idé.
fra Enhedslisten.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-24:
Nu ved jeg ikke, hvem der har bestemt rækkefølgen hernede af disse lovforslag, og jeg har altså ikke læst dem grundigt igennem, inden jeg kom her, men nu har der været tid til at sidde og læse dem, og jeg vil da sige, at jo længere vi når frem i forløbet, desto mere interessant bliver det at læse.
Det er herligt at læse
de gamle regler set ud fra et historisk synspunkt
Hvis vi nu ophæver dem alle sammen, hvad så med alle dem, som hr. Kim Behnke har overset?
Hvad med alle recesserne og ordinanserne, som jo også har haft betydning, og som man ikke specielt inden for det kirkelige område kan afvise har betydning også i dag, også ved vurdering af tjenestemandslovgivning og den slags inden for det kirkelige?
Det kan man bestemt ikke afvise.
Og er det så umagen værd?
Lad os nu bare tage
Skt. Petri Kirke, den tyske menighed.
De har åbenbart nogle privilegier, men dem kan man ikke finde.
Så siger hr. Kim Behnke, at så skal der altså laves nogle nye - eller det har Kirkeministeriet vel sagt - og det skal der være den fornødne lovhjemmel for.
Jo, men hvorfor skulle Folketinget til at give lovhjemmel for det, hvis det ikke netop er, fordi man ved, at der er nogle privilegier?
Det er jo en historisk betragtning.
Og det har netop været sådan, at staten har pumpet masser af penge i Skt. Petri Kirke ud fra en historisk betragtning om, at denne kirke var noget særligt, og nu kunne vi altså ikke blive ved med at se på, at den forfaldt, og derfor står den nu helt pragtfuld.
Den har måske ikke retlig set nogen privilegier, men den har i hvert fald inden for den danske folkekirke i dag en særstilling.
Så er der også nogle kirkeritualer, som er nævnt, hvor man ikke ved, om de gælder endnu.
Det viser jo også, må jeg sige til hr. Kim Behnke, at den der tidsregning med, at man bare kan sætte nogle unge jurister til at læse det igennem, hvor nogle starter med A og nogle starter med B, går altså ikke.
Det mest vidunderlige eksempel, som jævnligt kommer frem i fjernsynet i en TV-avis, sådan en gang hvert 25. år
er jo altså, at vi aldrig har indløst pantsætningen for Orkney- og Shetlandsøerne.
Det er jo det allerbedste eksempel.
Jeg kan ikke helt se, hvad det er, hr. Kim Behnke mener at vi skal; om vi på Norges vegne bare kan rende fra vores gæld.
Jeg kan ikke helt se det.
Som lovforslag kan vi ikke støtte det.
Jeg aner ikke, hvad dommerne får i betaling.
Jeg peger bare på, at der er et problem, når vi skal begynde at tale om domssamlinger og udvælgelse, for det vil blive et problem i de kommende år, at der er så mange retsregler, at hvert område vil få sine egne domssamlinger, og de er ikke lige meget værd alle sammen, fordi det afhænger af, hvem der udvælger og redigerer.
Derfor: I det omfang der er tale om redigering, vil de ikke være meget værd, hvis ikke det netop er dommerne selv eller nogle meget højt estimerede jurister, der redigerer. Jeg gør bare opmærksom på det, fordi det er ved at blive et problem, at man efterhånden har så mange domssamlinger.
Efterhånden vil der komme mere og mere inferiøre domssamlinger, er jeg sikker på. Jeg gjorde såmænd bare opmærksom på det problem, at de kan ikke rigtig bruges til noget.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-24:
Det er et spørgsmål vedrørende sagen om redigering.
Er det ikke allerede sådan, at de offentligt ansatte dommere tjener penge på i dag at levere domme og korte referater, altså en redigeret version, til Thomson-koncernen, som så stiller dem til rådighed, og vil der være noget til hinder for, at de samme dommere fik den opgave i forhold til et offentligt system?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-24:
Det vigtigste er offentlighed i retsplejen.
Det fremgår af grundloven, at der skal være offentlighed i retsplejen.
Og det skal ikke være nogen hemmelighed, at det i hvert fald på mig personlig og på Venstre virkede helt utrolig provokerende, at Københavns Byrets præsident foretog politianmeldelse af DR og TV 2, der havde tilladt sig at lægge en dom ud på Internettet fra en sag, der havde kørt som soap-opera i nyhedsudsendelserne i tv, jeg havde nær sagt i årevis.
Der udtalte vi dengang, og det mener vi stadig væk, at målet egentlig må være, at alle retterne har deres egen internetside, hvor de offentliggør alle straffedomme fra sager, der har været holdt for åbne døre, og en række civile sager, hvor det ikke kan krænke privatlivets fred.
Det må være endemålet.
Det er set fra et offentlighedssynspunkt.
Vi mener, det er helt utrolig vigtigt, at borgerne, specielt når det drejer sig om strafferetsplejen, kan følge med og få en langt større forståelse for, hvordan retssystemet fungerer på den måde frem for ved de efterhånden meget ringe retsreportager og underholdningsartikler, som vi bliver konfronteret med i dagspressen, og den journalistik, som tv-udsendelserne er udtryk for, hvor retsstof er blevet til ren underholdning.
Det er så åbenheden for almindelige mennesker.
Men der er også en anden side af det, nemlig at domspraksis skal anvendes af jurister i forvaltningen og ved domstolene, og derfor slipper vi jo ikke for domssamlinger.
Jeg er meget enig med forslagsstillerne, der hænger firmaet Thomson ud.
Der er altså noget med, at man åbenbart får giroblanketter to gange om året nu, fordi man både skal have dem i løsblade, og man skal have dem indbundet, og jeg ved ikke, hvad det koster.
Det hvide ud af øjnene.
Jeg er enig med Enhedslisten.
Og vi må også have en nøjere diskussion, når Enhedslisten taler om redigering, og justitsministeren taler om uredigering, for hvem er beføjet til at foretage redigering af domme, så de stadig væk kan bruges under procedurer i retssalen?
Så det er faktisk som med de tidligere forslag, at det ikke er så enkelt.
Vi synes da absolut, at det er en god idé, at domstolene selv har en domssilo, men det skal altså ikke blive ved det.
Vi mener også, at hver ret på det lange sigt må have en internetside, hvor tingene lægges frem til borgerlig beskuelse uden vanskeligheder og med det samme og uden redigering.
Men når det drejer sig om en domssilos indhold og udvælgelse, så er vi enige med justitsministeren i, at det ikke er noget, vi her i Folketinget skal blande os i, og derfor kan jeg kun sige, at når det drejer sig om åbenhed, er vi enig i sigtet, men ikke i fremgangsmåden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Når vi i Dansk Folkeparti har ønsket at få en debat, som det jo hedder,
om bestræbelserne for at lave en ensartet EU-politik på flygtninge-indvandrerområdet, herunder hvilke overvejelser der gøres i lyset af dette i forhold til Danmarks forbehold på det retlige område, så er det
, fordi vi har følt, at der her i foråret har været skabt stor tvivl om, hvad regeringen, henholdsvis Folketingets partier i øvrigt, mener om det område.
Det er jo sådan, at i oktober 1999 blev man på EU-topmødet i Tampere enige om, at der skulle sættes fokus på det retlige samarbejde, og siden har området haft meget høj prioritet.
Jeg tror ikke, at der er nogen af os, der er i tvivl om, selv om vi kan have forskellige indgangsvinkler til, hvilken politik der skal føres i forhold til området, at det er et af de områder i EU, som tillægges meget stor betydning og vil være et omdrejningspunkt også i den kommende tid.
Helt specifikt vil jeg selvfølgelig også som baggrund for debatten nævne, at der i februar måned var udtalelser, som kunne skabe stor uklarhed om, hvorvidt partier ønskede forbeholdet afskaffet, partier, som tidligere havde været meget stærke modstandere af forbeholdet, som nu lige pludselig ønskede at bruge forbeholdet aktivt til at undgå nogle bestemte familiesammenføringsregler for Danmarks vedkommende, som er på vej i EU-samarbejdet, og det er baggrunden for, at vi så har ønsket at rejse den her debat og få regeringens og partiernes holdninger til området.
Besvarelse
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-25:
Jeg prøver igen.
Jeg fik at vide, at man skulle have brug for at vide, hvilken sammenhæng det her indgår i.
Altså det er jo helt klart.
Det svarede hr. Claus Larsen-Jensen jo også på i hele ordførertalen, hvad det er for et behov, der er for at lave en fælles asylpolitik i Europa.
Det er helt klart.
Det er også helt klart, at vi selvfølgelig først kan tage endelig stilling, når vi ser det konkrete forslag.
Men spørgsmålet gik på, hvad Socialdemokratiet vil arbejde på.
Det er jo heller ikke uvæsentligt for de andre EU-lande, at de ved, hvad Danmark arbejder henimod.
Det er jo derfor, vi på nogle af de andre områder har kunnet få indflydelse og har kunnet blande os, fordi de ved, at vi arbejder mod en aftale.
Så kan de tage os alvorligt.
Men hvis de ikke ved, om vi vil være med, eller hvad vi arbejder på, kan de da ikke tage os alvorligt.
Når hr. Claus Larsen-Jensen slår så meget på, at vi skal have indflydelse, er det her da et af de steder, hvor vi, hvis vi vil have lov at blande os, fordi der er andre, der skal høre på os, skal give en melding om, hvor vi vil gå hen.
Derfor: Hvad er det, der holder Socialdemokratiet tilbage i det her tilfælde?
Hvad er det, der er grunden til, at politikken skal være anderledes end på de andre retslige områder?
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-25:
Tror hr. Claus Larsen-Jensen virkelig, at det kurdiske problem forsvinder fra Jordens overflade, fordi Tyrkiet af alle mulige andre grunde, handelsmæssige, strategiske grunde, skulle gå hen og blive optaget i EU på et eller andet tidspunkt?
At det kurdiske folks menneskerettigheder ville blive respekteret af regimet i Tyrkiet?
Eller for den sags skyld at alle andre nationale konflikter inden for EU-området forsvinder som dug for solen på grund af medlemskabet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Frit svævende, det er vist det, man må sige om hr. Claus Larsen-Jensens svar på de spørgsmål, der er rejst i forhold til det konkrete forslag om familiesammenføring, som tegner sig.
I alle mulige andre sammenhænge - der har hr. Knud Erik Hansen jo fuldstændig ret - er der jo ikke noget problem i at få en vurdering af, om noget går i den rigtige retning eller ej.
Vi har endda fået et notat i Europaudvalget, som meget detaljeret beskriver, hvor forslaget adskiller sig fra de danske regler og de andre landes regler.
Vi har gennemarbejdet det her på mange måder, og derfor må det da være muligt at få en vurdering.
Og så siger hr. Claus Larsen-Jensen: Det er ikke meningsfyldt at oplyse, om vi kan lide det eller ej.
Jamen det er det da, hvis vi spørger og har en interesse i at få det at vide.
Så siger hr. Claus Larsen-Jensen: Vi må se på det i den sammenhæng, det kommer i, om vi har en interesse i at deltage.
Hvad er det for en sammenhæng, det nødvendigvis skal komme i, for at man kan vurdere, om det er en fordel for Danmark eller ej?
Vi afviser det, som det ligger her.
Vi vil gerne se noget langt mere stramt, hvis vi overhovedet skal overveje det, end det, der ligger her.
Det er da interessant for os at få at vide, om Socialdemokratiet synes, det er et godt udgangspunkt eller ej.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-04-25:
Til hr. Helge Bo Jensen vil jeg svare, at når det gælder interne forhold imellem landene, sættes internationale konventioner jo ikke ud af spil, de gælder jo stadig væk, men vi skaber internt et område, som jo skal have nogle vilkår, som gør, at forudsætningerne ikke opstår for, at man skal havne i en situation, hvor der opstår kaos og ustabilitet, som medfører, at folk af den ene eller den anden grund bliver tvunget enten til at skulle flygte eller føle anledning til at skulle udvandre af nød og elendighed, fordi vilkårene er ringe.
Hele ideen i samarbejdet er jo netop at skabe vilkår, som gør, at noget sådant ikke opstår.
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at det er rigtigt, at vi har undtagelsen i forhold til det her, og at vi skal bruge muligheden til at tilslutte os mellemstatsligt.
Det er jeg glad for at Enhedslisten sådan set også synes at vi skal gøre; det er jo interessant.
Men jeg vil også bare sige, at der jo ikke i det her er lagt op til, at vi skal undergrave eller forringe vilkår for flygtninge og indvandrere i forhold til det danske forbehold.
Det, der er mit point, er, at vi altså med de vilkår, vi har, fordi vi har et forbehold, og hvor vi altså deltager i møderne, men hvor vores indflydelse er mere begrænset end de 14 andre landes, er i den situation, at det, vi skal tage stilling til, er det, som de andre i den endelige fase har besluttet sig for, og da dette endnu ikke foreligger, er det jo lidt meningsløst at sige det, som hr. Knud Erik Hansen - der gerne på dette felt vil udvise en fantastisk pro EU-vilje, men samtidig gerne vil holde fast i samme forbehold - gerne vil have os til at sige, at vi selvfølgelig tilslutter os det hele. Vi er fuldstændig klare i mælet: Vi er tilhængere af et samarbejde omkring flygtninge- og indvandrerpolitik.
Det er i dansk interesse, og vi deltager gerne på de vilkår, vi nu engang kan deltage på, men vi vil gerne vide både i enkeltheder på hvert enkelt forslag, hvad vi skal tage stilling til, og vi vil gerne have det i den sammenhæng, det er sat ind i, og så vil vi i øvrigt gerne have, at vi får fundet ud af, hvordan vi får den trailerkrog lavet med accept fra de andre, så vi kan hægte dantrailerne på på det her felt.
Det er det, der er hovedopgaven, og det er det, der er signalet.