runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jeg siger da ikke, at vi skal gå enegang.
Den pakistanske regering f. eks. har været positiv over for amerikanske militære aktiviteter, men alle og enhver ved jo, at der er meget stærke fundamentalistiske kræfter i Pakistan, som er på fremmarch.
Den pakistanske regering er dybt korrumperet, dybt diktatorisk, dybt udemokratisk og er netop et godt eksempel på det der umulige valg, mange står over for i den tredje verden. Der skal da ikke mange fejltrin til, mange fornærmelser af den muslimske verden til, før det falder fra hinanden i Pakistan.
Det er bare et eksempel til hr. Jann Sjursen.
I denne situation synes jeg da, at det er klogt og udtryk for broderskab og venskab, at man forbeholder sig retten til at sige: Ved I hvad venner, det her er måske ikke så klogt!
Jeg er enig i, at vi skal gå ind i den solidaritet.
Jeg er enig i, at det er klogt fra europæisk side at være gået ind og have påvirket.
Hvis man går ind og påvirker, så skal man bare ikke ukritisk på forhånd sige ja til hvad som helst.
Derfor vil jeg forbeholde mig retten til, at vi skal kunne tage kritisk stilling, men vi fastholder kampen imod terrorismen, vi fastholder et klart engagement i det.
Jo, det kan det være, og det er jo også det, som indtil nu har været tilfældet i Europa i forholdet til USA, men hr. Jann Sjursen må jo også være klar over, at der jo er forskellige nuancer også mellem de europæiske lande i det her spørgsmål.
Det, jeg ligesom har været lidt kritisk over for, er den fornemmelse, at Danmark har været på den helt, helt ukritiske linje, når man siger, at man støtter hele vejen uden forbehold.
Det er jeg ikke sikker på er klogt.
Der er fornuft i, at vi går ind og påvirker situationen, som vi har gjort, og derfor støttede SF også NATO-erklæringen.
Vi har støttet de initiativer inden for EU, der har været oppe.
Det er fint nok.
Men det eneste, jeg siger, er, at det er meget lidt klogt, at man i den grad fraskriver sig retten til selv at tage stilling, at man i den grad udskriver en blankocheck til USA til at gøre hvad som helst, når som helst og hvor som helst.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Efter den 11. september kunne man jo umiddelbart befrygte, at amerikanerne ville tage sagen i egen hånd ved at indlede nogle gengældelsesangreb på Talebanstyret eller der, hvor man måtte formode at bin Laden findes.
Det var derfor, jeg også udtrykte: Lad os nu se, hvad der sker.
Jeg må sige, der er helt klart ændret mange ting efter den 11. september, og det er den situation, vi må forholde os til nu.
Det kan selvfølgelig være udmærket at forbeholde sig retten til at tænke selv, men kunne man så ikke tænke sig, at det bedste for Danmark, det bedste for hr. Holger K. Nielsen, SF og alle os andre herinde er at sige: En stærk solidaritet med amerikanerne er den største garant for, at de ikke selv bryder ud af koalitionen, går deres egne veje, men netop tænker sig om og tænker sammen med os andre?
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jamen det kommer da an på, hvilken vej han vil tage.
Hvis der er to veje, og den ene går ind i en dejlig lysegrøn skov, og den anden går ind i en dum mose, vil man da godt vide, om det er den første vej eller den anden vej, man skal gå ad.
Jeg er meget uforstående over for det synspunkt, som Venstre giver udtryk for her, at man på forhånd skal sige: Vi går hele vejen med USA.
Jeg er virkelig overrasket over, at man kan have en så ukritisk holdning til, hvordan man skal føre landets udenrigspolitik.
Er det da ikke rimeligt, at man tænker selv?
At man spørger: Er det her en god løsning eller en dårlig løsning? Indtil nu er det gået godt, synes jeg, men jeg vil da forbeholde mig ret til at kunne sige fra, hvis det modsatte sker.
Når man går ind i krige og militære interventioner, så ved vi jo alle sammen, hvordan tingene udvikler sig.
Da russerne gik ind i Afghanistan, var det i starten en lille krig.
Det udviklede sig voldsomt og voldsomt negativt.
Jeg ved ikke, hvordan det her udvikler sig, og jeg vil forbeholde mig ret til at tænke selv, om jeg vil støtte den pågældende udvikling.
Ulla Tørnæs (V), 2001-10-04:
For en ordens skyld vil jeg gerne understrege, at i Venstre er vi også helt enige i de bestræbelser, som statsministeren fremkom med i tirsdags om terrorbekæmpelse.
Det har vi faktisk taget meget positivt imod.
Men det kommer lidt bag på mig, at hr. Holger K. Nielsen på den måde klart undsiger statsministeren ved netop at sige, at man fra SF's side ikke er parat til at gå med hele vejen.
Først sagde man fra SF's side umiddelbart efter terrorangrebet, at man naturligvis bakkede regeringen op.
Så var det sådan et ja, måske, og man skulle måske lige vide, hvad det handlede om, og tja osv. osv. Nu får vi så at vide, at SF ikke er enig med statsministeren i, at vi skal gå med hele vejen.
Det overrasker mig meget.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jeg synes, at statsministeren havde nogle fornuftige betragtninger i åbningstalen i tirsdags, som var afbalancerede, og hvor han netop lagde vægt på, at det her er så kompleks, at der ikke er nogen enkle svar på det, hvor han sammenkædede civilberedskab med en langsigtet forebyggende indsats omkring ulandsbistanden, og den linje var jeg helt enig i. I det omfang statsministeren har givet udtryk for, at vi uforbeholdent skal støtte alt, hvad USA kommer med, er jeg ikke enig med ham.
Ulla Tørnæs (V), 2001-10-04:
I Venstre ønsker vi under ingen omstændigheder at svække Danmarks internationale position ved at gøre udenrigspolitikken til et indenrigspolitisk spørgsmål.
Derfor bakker vi det naturligvis op.
Jeg går ud fra, at når hr. Holger K. Nielsen taler om danske politikere, der forsøger at lege Rambo og Dirty Harry, er det med kontant henvisning til statsministeren og statsministerens udtalelse om, at Danmark er parat til at gå med hele vejen.
Det står mig imidlertid temmelig uklart - også på baggrund af de seneste besvarelser af fru Mimi Jakobsens spørgsmål - om SF er parat til at gå med hele vejen.
Jeg vil derfor spørge hr. Holger K. Nielsen, om SF bakker statsministerens udtalelser og Danmarks position op om, at Danmark er parat til at gå med hele vejen.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jamen det er jo ikke de besindige i den amerikanske regering.
Det er rigtigt, at præsidenten har lyttet til de besindige, og det synes jeg er positivt, men sandheden er jo, at det ikke er alle, der har den besindighed.
Der er jo i både den amerikanske regering og også i den amerikanske befolkning nogle strømninger, der ønsker mere omfattende aktioner.
Der har jeg bare tilladt mig at sige, at det måske ikke er så klogt, at man giver en blankocheck til hvad som helst, der kommer fra USA.
Vi håber det bedste.
Det kan godt være, det går, som fru Mimi Jakobsen siger, men der er så sandelig også strømninger, der vil noget andet.
Der vil jeg sige, at Danmark bør da tage selvstændig stilling.
Der bør Danmark da kunne reservere sig den mulighed, at vi siger: Det, man går i gang med her, er måske ikke så god en idé.
Det er såmænd bare det, jeg har sagt.
Mimi Jakobsen (CD), 2001-10-04:
Det er vi da så enige om, og det var jo også det, statsministeren talte om i tre kvarter i tirsdags.
Jeg spørger bare: Hvem er det, der siger det modsatte?
Hvem er det, der taler om en stor landkrig?
Jeg prøver bare at finde ud af, hvem indignationen retter sig mod, for jeg kan ikke få øje på dem.
At der er diskussioner i den amerikanske regering i en situation som denne her, kan vel ikke forekomme helt mærkeligt, men vi kan da vel så i øvrigt konstatere, at præsident Bush, og det tror jeg vi er enige om, i hvert fald har valgt at lytte til de besindige og har valgt at lytte til dem, der efter vores overbevisning er de rigtige i den regering.
So far so good.
Men hvem er hr. Holger K. Nielsens fjende?
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Jeg mener faktisk, at den danske linje har været rigtig, og jeg mener, at den har givet os optimal indflydelse i de drøftelser, der har fundet sted i NATO-rådet, i EU-sammenhæng m.v..
Havde Danmark vaklet dér, så tror jeg faktisk ikke, vi havde haft mulighed for i så stor udstrækning at påvirke det, der skal ske.
Det tror jeg vi har haft, og jeg tror faktisk også, at regeringen i denne her sammenhæng har brugt de muligheder for indflydelse også for at stille forskellige muligheder på bordet og være villig til at drøfte dem.
Det hele er jo ikke så enkelt, hverken i USA, i den amerikanske administration eller i Europa. Der er det, jeg tror, at den strategi, som hr. Holger K. Nielsen anbefaler her i dag, ikke er den strategi, der vil sikre, at den nødvendige omtanke og besindighed får lov til at råde i de amerikanske sind, i den amerikanske administration, i Europa, ja, blandt alle dem, der nu er med i den internationale koalition.
Jeg tror, vi sikrer den ved at give støtte til den koalition og det arbejde, som amerikanerne har lagt for dagen for at bringe en bred kreds af allierede sammen i stedet for at gå enegang.
Det synes jeg vi skylder amerikanerne at kvittere for.
Bendt Bendtsen (KF), 2001-10-04:
Nogle af de sager, vi har set oprullet i pressen på det seneste, viser jo, at folk har været her i mange, mange år.
Man har jo ikke gjort noget ved det.
Om man så ikke har koordineret den viden, man har haft i systemerne, og hvor ansvaret ligger, det skal jeg lade være usagt i dag. Konstateringen er i hvert fald, at vi på det område står med en dagsorden i dag, hvor vi beskæftiger os med terror, og jeg siger, at der ikke er sket noget.
Der er ikke sket det rigtige, der skulle være sket på det her område, nemlig at man burde have fanget de her sager, så folk, der selv erkender - selv erkender vil jeg sige til hr. Jan Petersen - at have slået mennesker ihjel, ikke går frit omkring iblandt os.
Vi lægger ikke skjul på, at hvis et menneske er dømt for personfarlig kriminalitet, skal han ikke have ret til at blive dansk statsborger.
Vi lægger ikke skjul på, at folk skal kunne læse dansk, og man skal kunne tale dansk, og så skulle man have et vist kendskab afsluttet med en lille prøve.
Nu kan jeg jo ikke stå her og lave en prøve for hr. Holger K. Nielsen på det her område.
Men vi kan altså godt lave prøver, når folk skal have kørekort, så vi kan også finde ud af at lave en prøve, og det er jo ikke en højere embedseksamen det her.
Det er et spørgsmål, om man kan læse og forstå en seddel på en arbejdsplads og ikke en leder i Information.
Det var det, jeg sagde.
Så skal man blive ved med at høre på det standpunkt, at det kun er de fattige, der skal betale de konservative skattelettelser.
Det er ikke det, det drejer sig om.
Det, det drejer sig om, er at få kursen i en anden retning, få initiativ og virkelyst til at fungere i det danske samfund og få folk til at yde, og så bliver de også belønnet.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Nej, det kan såmænd ikke ophidse mig, vil jeg sige til hr. Anders Fogh Rasmussen.
Jeg har levet med meningsmålinger i 10 år som partiformand.
Det går op, og det går ned.
Og til hr. Anders Fogh Rasmussen vil jeg sige: Det vil det også komme til for partiet Venstre.
Det garanterer jeg for.
Men jeg synes, det er interessant, at hr. Anders Fogh Rasmussen jo ikke på noget tidspunkt har taget afstand fra tanken om, at han vil bygge på hr. Peter Skaarup som chefideolog, som hr. Keld Albrechtsen var inde på før.
Det er jo det, jeg spørger om.
Sandheden er, at partiet Venstre er villigt til hvad som helst, er villigt til koldt og kynisk at danne en regering med basis i partiet Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti.
Det er det, vælgerne skal forholde sig til ved det folketingsvalg, der kommer inden så længe.
Og der skal vi afsløre, hvilken politik en sådan sort konstellation vil komme til at bestå af. Og jeg må konstatere, at heller ikke i det korte indlæg, hr. Anders Fogh Rasmussen havde før, ville han på nogen måde afsværge tanken om, at han til sin tid ville blive dybt, dybt afhængig af Dansk Folkeparti.
Det synes jeg er interessant, og det skal vælgerne vide.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2001-10-04:
Der var ærlig talt ikke mange spørgsmål at svare på i det, hr. Holger K. Nielsen sagde her.
Jeg synes, at hr. Holger K. Nielsen skulle bedømme mig på det, jeg rent faktisk har sagt.
Jeg tror, at hr. Holger K. Nielsen meget nødig ville tages til indtægt for, hvad der siges og gøres i andre partier.
Jeg synes, at hr. Holger K. Nielsen i al fairness burde sige: Det, han kan forholde sig til, er det, jeg har stået og sagt her i dag.
Men det har hr. Holger K. Nielsen tilsyneladende ikke haft særlig stor lyst til. Jeg ved ikke, hvad det er, der har gjort hr. Holger K. Nielsen så ophidset i dag.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jeg kan da godt forstå, at hr. Anders Fogh Rasmussen gerne vil have fjernet debatten om fru Inge Dahl-Sørensen og de stalinistiske forslag, der er kommet fra partiet Venstre, men så let går den nu ikke. Hr. Anders Fogh Rasmussen er jo et interessant fænomen, i den forstand at han jo sådan bedst kan kaldes »den dobbelte mand« i dansk politik. Manden med de to ansigter.
Manden, der på den ene side holder en tale her om Global Deal, om velfærdspolitik, og at vi går ind til midten, og som på den anden side jo er villig til at gøre hvad som helst for at få magten.
Han er villig til at røre ved hvad som helst, villig til at lade svampen brede sig hvor som helst, hvis ellers det kan sætte hr. Anders Fogh Rasmussen i statsministerstolen.
Det interessante var f.eks. før, da han spurgte Dansk Folkeparti, om de ville tage afstand fra en udtalelse fra deres årsmøde.
Jamen det spørgsmål behøvede da ikke have været stillet.
Fru Pia Kjærsgaard har da klart bakket op om alt, hvad der blev sagt på deres årsmøde, alt!
Om det så er udtalelser fra Mogens Camre, der til forveksling ligner udtalelser fra Goebbels,
så har fru Pia Kjærsgaard bakket op bag dem.
Det er sandt
det her
Hun har bakket op bag dem.
Selv da spørger hr. Anders Fogh Rasmussen.
Er der da ingen grænser for, hvor dybt man vil falde?
Partiet Venstre har tradition for frisind, for folkehøjskoler, for diskussion, for samtale - er der ikke grænser for, hvor dybt man vil falde for at få regeringsmagten, hvor meget man vil dukke sig ned i forhold
til Dansk Folkeparti for at få regeringsmagten?
Det spørgsmål vil jeg godt have et svar på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2001-10-04:
Der er vel i og for sig efterhånden ikke så meget at føje til det, jeg tidligere har sagt, ud over at understrege, at også med det forslag, vi har fremsat til en fastfrysning af ulandsbistanden i en periode, vil Danmark gå foran. Vi vil være langt foran de andre lande, stadig væk.
Vi kan godt få noget mere ud af det.
Og det er den kritiske kulegravning, vi gerne vil have gennemført. Og så skal jeg bare endnu en gang understrege over for hr. Jan Petersen, at inden for den ramme, vi afsætter til ulandsbistand, vil vi til enhver tid være i stand til at finansiere, hvis der skulle opstå akutte behov for nødhjælp.
Jan Petersen (S), 2001-10-04:
Jeg er da glad for, at hr. Anders Fogh Rasmussen har noteret sig, at også hr. Tony Blair, som jo var udsat for hr. Anders Fogh Rasmussens engagement, jo er en del af det, og jeg synes heller ikke, det bør skjules, at det er den danske regering, der klart har været med til at præge en sådan beslutning.
Men det var nu den dårlige samvittighed, der ikke var dårlig at pirke til, og det var jo også derfor, man godt kunne lægge sig foran for at vise, hvad vej man skulle gå, og det var jo for så vidt det, der var interessant i citatet fra hr. Uffe Ellemann-Jensens bog, som jeg nævnte.
Det kommenterede hr. Anders Fogh Rasmussen ikke, men der er en mulighed mere.
Deri er jeg enig.
Men hr. Anders Fogh Rasmussen kommer ikke uden om, hvad angår de frie midler, der er i ulandsbevillingerne i dette land, at det lige præcis er de bevillinger og den fleksibilitet, der er i dem - for de er ikke aftalebelagt - som gør, at vi bl.a. i Finansudvalget kan give 110 mio. kr.
Det er muligt, at Venstre altid støtter det, men hvis Venstres forslag gennemføres, er jeg bange for, at de penge ikke er der til at støtte for, og det er det, der er problemet.
Jeg synes, hr. Anders Fogh Rasmussen taler udenom.
Helhedsindtrykket er jo, at der bliver givet svar til den ene dør på det ene tidspunkt og til den anden dør på det andet tidspunkt.
På et tidspunkt sagde hr. Anders Fogh Rasmussen
, at han ikke ville grave grøfter.
Jeg synes, helhedsindtrykket giver anledning til den tilføjelse, at så skulle spaden være blevet i haveskuret.
Der var i hr. Anders Fogh Rasmussens sidste svar til mig et spørgsmål om, at den engelske regering skulle gøre noget.
Derfor giver det mig anledning til at spørge, om hr. Anders Fogh Rasmussen er bekendt med, at der på EU's topmøde i Göteborg blev aftalt en målsætning om netop at nå 0,7 pct. i udviklingsbistand.
Så det er det ene spørgsmål.
Det fører så selvfølgelig over til: Er det så rimeligt at begynde at gå nedad fra dansk side for at nærme sig 0,7 pct.?
Det får mig så til at spørge, om hr. Anders Fogh Rasmussen er enig i følgende citat, jeg nu læser fra »Din egen dag er kort«.
Forfatteren er hr. Uffe Ellemann-Jensen, medlem af dette Ting for partiet Venstre: »Når jeg som udenrigsminister ofte måtte høre på bebrejdelser fra vore allierede, fordi Danmark ikke gav så store bidrag til det fælles forsvar, som den tidligere regering havde stillet i udsigt, så greb jeg en gang imellem til det modargument, at vi til gengæld gav mere end de andre til ulandene og siden også til Østlandene.
Det er klart, at argumentet kun holdt et stykke vej, men det var nu godt at kunne pirke til de andres dårlige samvittighed.
Vore egne normer og værdier skulle jo ikke blot forsvares med militære midler, men også gennem en politik, der fjerner spændinger og uligheder folkene imellem.«
Jeg vil gerne høre, om hr. Anders Fogh Rasmussen er enig med sin forgænger i dette citat.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2001-10-04:
Fremgangsmåden vil jo være meget klar.
Hvis det stod til os, bliver det jo sådan, at beslutningsforslag nr. B 1 om 15 stramninger af udlændingepolitikken bliver lagt frem til fri forhandling i Folketinget.
Alle partier er indbudt til at drøfte.
Ingen er på forhånd udelukket, end ikke fru Arnold, selv om fru Arnold måske må antages at ligge noget på afstand af de forslag, der ligger her.
Det er muligt, at fru Arnold heller ikke vil være med.
Det siger fru Arnold jo nu.
Det er der så ikke noget at gøre ved.
Men vi indbyder faktisk til et bredt samarbejde.
Så siger fru Arnold skråsikkert, at det er utænkeligt, at Socialdemokratiet vil deltage i det.
Ja, det er jo nok utænkeligt, så længe Socialdemokratiet er bundet til fru Arnold og hendes parti.
Det er jo fru Arnold, der svinger dirgentstokken.
Men jeg har noteret mig, at der i Socialdemokratiet er kræfter, som egentlig gerne ville være med til stramninger, men det kræver, at vi først får et valg, og at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre kommer i opposition.
Så er Socialdemokratiet frigjort fra De Radikale, og derefter kunne der være håb om, at der kunne etableres et bredt samarbejde, for jeg har noteret mig, at ganske mange socialdemokrater har udtrykt sympati for nogle af de ting, jeg har sagt.
Så der er noget at bygge på.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-04:
Jeg kan forsikre hr. Anders Fogh Rasmussen om, at jeg hørte godt efter hvert eneste ord i hans tale, og jeg noterede mig omhyggeligt, at der blev sagt: »Tilstrømningen skal bremses.
Det er ikke muligt for Danmark at gabe over så mange.«
Så det er antallet i sig selv, der er et problem for hr. Anders Fogh Rasmussens parti - sådan måtte man forstå det - uanset at nogle af dem har været så heldige at få arbejde, kom det nærmest som i en bisætning.
Skal jeg forstå det, jeg hørte lige før, som at Dansk Folkeparti ikke får nogen indflydelse på den politik, som en VK-regering vil føre?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2001-10-04:
Fru Elisabeth Arnold kan da vist ikke have hørt ret godt efter, hvad det var, jeg rent faktisk sagde i min tale, når fru Arnold får det til, at det, jeg har sagt, skulle være en hån mod de titusinder af indvandrere, der hver dag gør et stort arbejde for at skabe sig en tilværelse i det danske samfund.
Det var det stik modsatte, jeg sagde.
Det, jeg sagde, var, at der er al mulig grund til at anerkende deres indsats, men netop derfor er der behov for at få en fast og fair udlændingepolitik, for de kan jo ikke være tjent med, at der bliver skabt et modsætningsforhold mellem danskere og indvandrere på grund af en slatten udlændingepolitik, der betyder, at over halvdelen af indvandrerne står uden arbejde.
Derved er der en tendens til, at der i befolkningens øjne bliver skabt et fejlagtigt billede af indvandrernes indsats i det danske samfund, så det er jo ikke mindst af hensyn til de mange, der gør en stor indsats, at vi er nødt til at stramme op.
Fru Elisabeth Arnold kan heller ikke have hørt ret godt efter, når fru Arnold får det til, at jeg sagde, at jeg vil bruge et hvilket som helst flertal.
Jeg sagde: Det, vi stræber efter, er et bredt flertal bag en holdbar aftale, som kan skabe tryghed i den danske befolkning.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-04:
Jeg synes, det er gået som en rød tråd gennem det meste af det, der er sagt fra hr. Anders Fogh Rasmussens side, at tilstrømningen i sig selv er et problem.
Det er sagt flere gange, »tilstrømningen må standses«, »der er for mange«, »vi kan ikke gabe over så mange, det danske samfund kan ikke klare det«.
Jeg synes, det er en hån mod de titusindvis af indvandrere og flygtninge, der bor i Danmark, som arbejder hårdt, og som gør alt, hvad de kan for at blive integreret.
Man må jo spørge sig selv: Hvem af os er det, der er overflødig, og hvem er det, der skal ud igen?
Men da det nu åbenbart er et problem for Venstre, at der er kommet op mod 5 pct. udenlandske statsborgere, der har fast bopæl i Danmark - og jeg kan forstå, at det er det, man gerne vil bremse - kan jeg forstå, at Venstre vil benytte sig af et hvilket som helst flertal for at få disse ting opfyldt, og hvis nu det viser sig, at hverken CD eller Kristeligt Folkeparti eller Socialdemokratiet eller Det Radikale Venstre for den sags skyld vil være med til de ideer, der står i Venstres katalog, f.eks. om sindelagskontrol over for familierne, som skal indrette sig under dansk kulturmønster, må jeg gå ud fra, at det betyder, at så vil Venstre lade sig dirigere af Dansk Folkeparti med hr. Peter Skaarup i spidsen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2001-10-04:
Jeg vil blot sige til hr. Peter Skaarup, at den konstatering, der er i det andet afsnit, er en konstatering af, hvad der er et faktum, nemlig at skiftende danske regeringer ikke på alle punkter har implementeret internationale konventioner i dansk lovgivning.
Det er det, der står, punktum.
Og det har der i øvrigt i hver enkelt sag været en god grund til, og på det punkt er vi fuldstændig enige med regeringen.
Det er en konstatering af en praksis, der har været, hverken mere eller mindre.
Derfor er vi oven i købet meget tilfredse med, at det bliver slået fast i den her vedtagelse. Hr. Søren Søndergaards udlægning og fortolkninger må stå for hans egen regning.
Det, der står her, er meget klart.