runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-16:
Den såkaldte sociale balance i det her forslag kan beskrives meget enkelt og kortfattet, nemlig på den måde, at ministeren selv har oplyst, at af en samlet besparelse på 728 mio. kr. stammer 226 mio. kr. fra indkomster under 140.000 kr., mens
mindre end 100 mio. kr. stammer fra folk med store formuer, millionærerne, som ministeren kalder dem.
Det er altså de allermindste indkomster, man er gået direkte efter at straffe med dette forslag. Jeg har noteret mig, at ministeren nu har oplyst over for Folketinget, at overgangsordningerne er i orden, og at de også opfanger dem, som ellers plejer at ryge ud af overgangsordningerne.
Ministeren har også oplyst, at der ikke skulle opstå det problem med visitation til nye ældreboliger, som jeg har gjort opmærksom på.
Jeg vil gennem skriftlige spørgsmål sikre mig, at det, som ministeren her har oplyst, er korrekt.
Jytte Andersen (S), 1998-12-16:
Jeg må sige, at jeg har utrolig svært ved at forstå, hvad de politiske formål fra Enhedslisten og SF er, når man i den grad hæver stemmen, når man i den grad prøver at skræmme folk fra vid og sans uden begrundelser.
Nu er hr. Keld Albrechtsen måske undskyldt nogle af de spørgsmål, han stiller, for hr. Keld Albrechtsen havde ikke mulighed for at være til stede, da vi havde den tekniske gennemgang i Boligudvalget.
Men der er altså ikke nogen grund
De, der bliver ramt af det her forslag, er dem, der har
høje indkomster.
Men altså, for at slå det helt fast: Denne her reform fremtidssikrer boligstøtten - boligsikringen såvel som boligydelsen - i forhold til de mennesker, der har allermest brug for det.
Til fru Pernille Frahm vil jeg sige, at med hensyn til billedet om, at nogle bliver posedamer, må man på det her punkt altså være langt væk fra virkeligheden, eller også må man have misforstået det her forslag fuldstændig og aldeles.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-16:
Til det første spørgsmål om de mange hypotetiske muligheder, diskussionen kan slutte med, har jeg ikke meget andet at tilføje end det, jeg allerede har gjort.
Ud over det er regeringens grundsyn - jeg ved godt, det ikke er Enhedslistens grundsyn, men det er regeringens - at vi bør føle et medansvar og også leve op til det for at være med til at løse nogle kriser, ofte og desværre af borgerkrigslignende karakter, tæt på vore egne områder.
Eksjugoslavien er ét eksempel, Kosova et andet eksempel.
Når vi ser, hvor mange uskyldige mennesker der bliver slået ihjel eller bliver jaget op i bjergene under kummerlige vilkår, skal der ikke være tvivl om, hvor regeringen står.
Vi skal være parat til at styrke vores fælles evne til at gribe ind og forhindre kriser og borgerkrige af den karakter. Til det andet spørgsmål, hr. Villy Søvndal stillede: Når hr. Villy Søvndal læser teksten op - jeg har ikke kunnet tjekke den herfra - skal det sikkert nok forholde sig således.
Men med hensyn til fortolkningerne af teksten og forbeholdet har vi jo diskuteret det et utal af gange, og det, jeg har sagt i dag, er, at vi naturligvis som alle andre respekterer forbeholdet.
Mere er der i og for sig ikke at sige om den sag.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-16:
Afsluttende kun det, at jeg ikke synes, statsministeren svarede på spørgsmålet om juraen, dvs. om traktaten tillader EU at gå til NATO.
Jeg vil blot slutte med at sige, at jeg synes, det er beklageligt, hvis regeringen bare flyder med og til sidst lader det hele blive, som Frankrig og Tyskland nu engang ønsker, i stedet for selv at have en politik, som vi kunne tage stilling til her i Folketinget: om det var den rigtige eller den forkerte.
Men jeg kan også sige, at når der kommer den forespørgsel om hele dette spørgsmål, som regeringspartierne jo selv har været med til at rejse, efter nytår, må vi jo tage sagen op og håbe, at vi så kan få præciseret, hvad den danske politik egentlig er.
Villy Søvndal (SF), 1998-12-16:
Jeg vil i sagens natur ikke bebrejde statsministeren, at han ikke kan huske en konkret formulering i en traktat; det synes jeg er helt fair.
Men jeg kan bekræfte, at jeg citerede korrekt, og det, jeg synes er den afgørende pointe, er, at med hensyn til Edinburghafgørelsen er det lige præcis ikke en diskussion om en bestemt institutionel ramme.
Så vil jeg også sige, at det forhindrer ikke, at vi kan deltage i fredsbevarende operationer, bare ikke i den ramme, der hedder Den Europæiske Union; det er dét, som er det afgørende.
Men jeg vil godt bede statsministeren bekræfte, at hvis jeg har citeret rigtigt, lyder det så ikke også for statsministeren, som om vi ikke blot diskuterer en institutionel ramme, men faktisk diskuterer det indholdsmæssige?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-16:
Konkret vil jeg lige svare på det konkrete spørgsmål, at det er rigtigt, som det blev sagt, at forbeholdet siger, at Danmark ikke deltager i beslutninger i EU, der har indvirkning på forsvarsområdet.
Danmark har som bekendt, og som hr. Villy Søvndal formentlig ved, afgivet erklæringer
om, at vi ikke har ønsket at deltage i disse beslutninger, fordi de træffes på grundlag af Maastrichttraktatens artikel J.4.2. De beslutninger, jeg helt konkret refererede til, er beslutninger, hvor EU i nogle tilfælde har anmodet Vestunionen om at gennemføre operationer, der egentlig ikke kan siges at have indvirkning på forsvarsområdet.
Må jeg nævne et enkelt eksempel, nemlig WEU's indsats for at hjælpe det albanske politi. Vi har henvist til J.4.2.
Som bekendt er teksten i forbeholdet formuleret nøjagtig efter artikel J.4.2., og hvis
vi taler om det formelle og det institutionelle, er J.4.2 baggrunden også for de erklæringer, vi selv fra dansk side har afgivet.
Blot det som en ekstra, supplerende oplysning.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-16:
»Vil regeringen offentliggøre en redegørelse om USA's militære aktiviteter på Færøerne, og vil regeringen i den forbindelse give Færøerne en uforbeholden undskyldning for tilstedeværelsen af fremmede soldater på færøsk territorium?«
Skriftlig begrundelse
Morgenavisen Jyllands-Posten oplyser den 7. december 1998, at Danmark under den kolde krig i hemmelighed lod USA oprette militære anlæg på Færøerne.
Dette skete i strid med den officielle danske politik, som var - og er, at der ikke i fredstid vil blive stationeret fremmede tropper på dansk territorium, dvs. heller ikke på Færøerne.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-16:
Ja, det næste spørgsmål drejer sig om et stykke historie, og lad mig svare ganske kort, at regeringen ingen planer har om at iværksætte en undersøgelse om de militære forhold på Færøerne under den kolde krig.
Jeg skal i den forbindelse gøre opmærksom på, at Færøernes Lagting i 1996 besluttede at iværksætte en historisk undersøgelse om de militære installationer på Færøerne under den kolde krig.
Undersøgelsen gennemføres af en styregruppe med deltagelse af bl.a. flere færøske historikere.
Vi regner med, sådan som det er oplyst for os, at undersøgelsen ventes færdiggjort i løbet af første halvår af 1999.
Når undersøgelsen er færdig, må vi naturligvis se på dens konklusioner.
Jeg vil derfor ikke gå ind i enkeltspørgsmål på nuværende tidspunkt; det ville ikke være rigtigt.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-16:
Tak for svaret.
Det, som jeg har bedt om, er for så vidt ikke, at statsministeren iværksætter en undersøgelse.
Det, jeg har bedt om, er simpelt hen en redegørelse, at regeringen offentliggør en redegørelse for, hvordan det var med stationering af amerikansk militært personel på dansk, altså færøsk territorium, i den periode i strid med den politik, som jo er den officielle danske politik, nemlig at der ikke må være fremmed militært personel udstationeret på dansk territorium i fredstid, og det omfatter jo altså også Færøerne.
Så jeg vil godt spørge, om man ikke simpelt hen kan give en redegørelse for det, der skete.
Vi ved jo godt, at der var amerikansk militært personel stationeret på Færøerne, og det er jo nemt for regeringen simpelt hen i sine hemmelige arkiver at trække disse ting frem og så meddele det til offentligheden.
Det er såmænd kun det, jeg har bedt om, og i den forbindelse vil jeg så spørge statsministeren, om vi ikke kan få en sådan redegørelse.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-12-16:
Som sagt, undersøgelsen på Færøerne er i fuld sving og ventes efter det, der er oplyst for os, færdiggjort i løbet af 1999, men det kunne måske være nyttigt lige at supplere med at sætte denne undersøgelse ind i sit perspektiv.
Må jeg ikke blot nævne, at en af de færøske forskere, Jóannes Dalsgaard, som leder undersøgelsen, til færøsk radio har meddelt, at han opfatter artiklen i Jyllands-Posten som en gammel nyhed, der allerede var fremme i midten af 1980'erne.
Jeg synes også, det er vigtigt her i dag at sige, at lagmanden på Færøerne har udtalt til færøsk presse: »Det, som nu er kommet frem i Danmark, er ikke andet, end hvad vi her på Færøerne har vidst de sidste år.« Så derfor tror jeg, at det klogeste - og det er regeringens holdning - er, at det færøske samfund nu gennemfører den undersøgelse, Færøerne har besluttet, og så vil vi selvfølgelig læse den, ikke mindst konklusionerne, med stor interesse.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-16:
Nu synes jeg desværre, at statsministeren blander to ting sammen.
Den ene ting er, hvad vi vidste.
Vi havde også en stærk mistanke
om, at den var bemandet med civilklædt, amerikansk militært personel. Men én ting er jo, hvad vi har gået og vidst med os selv, noget andet er, hvad der rent faktuelt, officielt, bevisligt foregik, og der er det, statsministeren kunne være behjælpelig med ved at gå i de danske arkiver, også for at skabe et sikkert grundlag for den undersøgelse, som nu finder sted på Færøerne, og simpelt hen offentliggøre, hvilke amerikanske militærfolk det var, der var på Færøerne.
Kan vi ikke simpelt hen få det at vide?
Statsministeren behøver ikke at kalde det en redegørelse, hvis han synes, at det er for stort et ord, men så simpelt hen fortælle os, hvilke amerikanere det var, der gik rundt deroppe, og officielt få bekræftet eller afkræftet, hvad der foregik.
Det fører mig så frem til det andet spørgsmål, som statsministeren ikke har besvaret endnu, nemlig: Ville det så ikke være mere rigtigt i forbindelse med, at man afklarer det spørgsmål én gang for alle, at man så simpelt hen gav Færøerne en undskyldning for, at man havde krænket principperne i sikkerhedspolitikken?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål
Pernille Frahm (SF), 1998-12-16:
Det er stadig væk ganske ufatteligt for SF, at man agter at gennemføre denne her reform af boligstøtten, når alle ved, at en af grundene til, at boligsikringen og boligydelsen stiger så voldsomt, er de stigende boligomkostninger.
Opfordringerne til at tænke boligøkonomisk kan jo kun følges, hvis der er det store udvalg af lejligheder, som gør, at man har en chance for at økonomisere med sine boligudgifter. At udgifterne til boligydelse er steget voldsomt de sidste år, er jo en direkte følge af den politik, som har været bakket op af regeringspartierne: længst muligt i eget hjem-politikken; man har skåret ned på antallet af plejehjem og dermed fået flere pensionister til at blive i en bolig, hvor de så har krav på boligydelse.
I øvrigt er en del af boligydelsen dækket ind ved bidrag fra Den Sociale Pensionsfond.
Vi mener, at det er et problem, at man på den måde tager penge fra folk, og at man på den måde også kommer til at ramme lige netop de grupper, som vi i et forlig tidligere på året forsøgte at tilgodese gennem pinsepakken.
Det ser nu ud til, at de penge, som de mennesker skulle have haft ekstra til rådighed, bliver skrabet ind igen igennem denne her reform.
Det er vi meget vrede over i SF.
Et førtidspensionistægtepar med ét barn vil således, når denne reform er fuldt gennemført, stå med en boligstøtte, der er mindre, 7.200 kr. mindre om året, end den er nu.
Hvor skal de mennesker få de penge fra?
Jeg har breve fra folk, som siger, at hvis denne her reform bliver gennemført, har de ingen alternativer, så er det posedametilværelsen, der venter.
Jeg har noteret mig de ændringsforslag, som CD har fået gennemført, og på kort sigt er det da en mindre forringelse.
Men på lang sigt er resultatet jo det samme.
Der er jo ingen ændring i slutresultatet.
Det vil bare tage længere tid at nå til det, men slutresultatet bliver nøjagtig det samme.
De kommer af med nøjagtig lige så mange penge om året, som de gjorde, før de ændringsforslag, som CD har stillet, blev vedtaget.
Så jeg synes, det er et problem; jeg synes, CD har et forklaringsproblem over for de folkepensionister, som skal af med flere penge i leje.
Og det er jo i stik modstrid med det løfte, som blev givet til Danmarks lejere inden valget, nemlig at der ikke ville ske huslejestigninger.
Det er i lodret modstrid med det løfte, som man vandt folketingsvalget på.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-16:
Når man lytter til fru Jette Gottlieb, så kunne man godt få det indtryk, at også her skulle der være tale om forringelser i forhold til systemet.
Hvordan er det i dag, hvis man mister sin dagpengeret?
Hvordan er det i dag, hvis man undlader at betale kontingentet til arbejdsløshedskassen?
Hvordan er det i dag, hvis man ryger på bistandshjælp?
Jamen så er situationen, så vidt jeg kan se, præcis den samme, som den vil være i fremtiden.
Så fortaber man retten
til efterløn.
Sådan er det, og det er der ikke nogen som helst ændringer ved.
Hvis fru Jette Gottlieb i øvrigt læser det ændringsforslag, som arbejdsministeren har stillet omkring § 62 i arbejdsløshedsloven, så fremgår det klart, i hvilke situationer man kan få sit efterlønsbidrag tilbage, hvis man er afskåret på grund af sygdom. Og her taler man om sygdom bredt defineret, og hvis man har siddet i spjældet osv..
Der er nogle meget klare definitioner på det.
Sådan er det.
Det, der har fået mig til at bede om ordet, er ikke fru Jette Gottliebs generelle bemærkninger omkring efterlønsordningen, som jo både fru Jette Gottlieb og hr. Aage Frandsen meget gerne vil diskutere.
Det får vi rig lejlighed til, når vi på et eller andet tidspunkt efter jul får lovforslaget om den generelle efterlønsordning til behandling her i salen.
Jeg vil holde mig lidt til den dér kontingentvinkel, som fru Jette Gottlieb jo også var inde på.
Fru Jette Gottlieb bruger jo meget ofte ordene sociale og solidariske.
Jeg vil gerne stille fru Jette Gottlieb følgende spørgsmål: Vi har en person, som i dag måske er et par og halvtreds år, og som har betalt efter det gældende system i 20-25 år, og som ryger på invalidepension i 2 år.
Hvad sker der i sådan en situation?
Ja, vedkommende mister enhver mulighed for at gå på efterløn og har dermed tabt kontingentet til efterlønnen og den ordning, som vedkommende har betalt til i mange år.
Er det socialt, er det solidarisk, fru Jette Gottlieb? Er det ikke mere socialt, og er det ikke mere solidarisk, at vi nu laver et system, hvor man siger: Jamen vel har man betalt i 22 år, og ryger man på førtidspension, så får man sine penge tilbage
Er det ikke mere socialt og solidarisk?
Villy Søvndal (SF), 1998-12-16:
Vi er jo ved et historisk øjeblik.
Det er vel første gang overhovedet i denne proces, at det er lykkedes at få Venstre i debat, og det vil jeg godt kvittere for, om deltagelsen i dette finanslovforlig.
Det må betegnes som historisk på alle måder.
Jeg vil godt kvittere for en anden ting, nemlig at jeg tror, at hvis hr. Thor Pedersen kommer til at mangle job på et tidspunkt, vil det være oplagt, når man kan forklare det her, som hr. Thor Pedersen gør, at så kan man også sælge sand i Sahara uden problemer overhovedet.
Det må man kunne, hvis man kan forklare det at plyndre de midler, der udloddes fra Den Sociale Pensionsfond, når man beskærer boligstøtten med 700 mio. kr., som finansieres af Den Sociale Pensionsfond, og når vi tager stilling til et forslag lige nu, der går ud på besparelser på 500 mio. kr.
Det var 1,2 mia. kr. Oven i det kommer, at sænkningen af pensionsalderen fra 67 år til 65 år ikke er et forslag, der koster penge, og det ved hr. Thor Pedersen formentlig udmærket.
Det er også et besparelsesforslag.
Vi har altså tre besparelsesforslag oven i hinanden, der bliver anvendt som argument for, at nu udlodder man midler.
Det er derfor, jeg siger, at skulle hr. Thor Pedersen komme til at mangle et job, så mangler der formentlig stadig væk sand et eller andet sted i Sahara.
Frank Aaen (EL), 1998-12-16:
Det nytter jo ikke at blive ved med at gentage tingene, når de er forkerte.
Formålet med at nedsætte pensionsalderen til 65 år er, at de, der er på efterløn, ikke længere skal have efterløn, de skal have folkepension, og det betyder for mange pensionister et tab på de 2 år på ca. 100.000 kr.
Hvis man kan sælge det som en forbedring, vil jeg altså ikke ret gerne have nogen forbedringer af hr. Thor Pedersen.
Vi kommer altså heller ikke uden om, at det, som hr. Thor Pedersen gang på gang har sagt, er, at formålet med at gøre noget med Den Sociale Pensionsfond er at udbetale penge til flere forbedringer for de svage, for folkepensionisterne.
Det, man gør nu, er, at man stjæler op af folkepensionisternes lommer.
På en, to, tre forskellige måder stjæler man med denne finanslov penge fra landets pensionister.
Man gør det modsatte af det, man lovede.
Men vi kan konstatere i dag, at for det første sker det med hjælp fra Venstre, og for det andet, at Venstre er lige så god til at bryde sine løfter, som regeringen er.
Tom Behnke (FP), 1998-12-16:
Det, der i hvert fald med sikkerhed kan konstateres, er, at det efterhånden er ganske, ganske få partier, der ønsker at bevare formålet med Den Sociale Pensionsfond.
Det er ganske få partier, der er tilbage her i Folketinget, der ønsker at værne om de ældre, der ønsker at værne om folkepensionisterne her i landet. Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet ønsker at bevare formålet med Den Sociale Pensionsfond.
Der er heller ingen tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet ønsker at værne om de ældre.
De er hårdt nok udsat, specielt med det forlig, som nu er indgået.
Og i og med at vi vil værne om Den Sociale Pensionsfond, i og med at vi vil værne om vores folkepensionister og de ældre her i landet, skal der heller ikke være nogen tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet stemmer imod en reel likvidering af Den Sociale Pensionsfond.
Thor Pedersen (V), 1998-12-16:
Jeg skal bare gentage for tredje gang, at det, der er hovedargumentet og har været det hele tiden, er, at et parlament optræder parlamentarisk korrekt.
Det har aldrig været sådan, at nogen har sagt, at parlamentet ikke er i stand til at ændre eksisterende love, men synspunktet har været, at ønsker man at agere på en anden måde end den lov, som Folketinget har vedtaget, bør man gøre det ved at ændre loven og ikke ved tekstanmærkninger på finansloven.
Må jeg så lige sige til hr. Frank Aaen, at det er en forbedring.
Hvis man stiller kvalitet op for et velfærdssamfund, er det en kvalitetsparameter, at man er i stand til at oppebære en alderspension som 65-årig i stedet for som 67-årig, og det er ensidigt til gode for lavtlønsgruppen, for med det løft, der er på det beløb, man kan tjene som arbejdsindkomst ved siden af folkepensionen, har vi egentlig genoprettet det, som man mistede ved skattereformen i 1993, altså den indtægtsregulerede del af grundbeløbet.
Man er altså i stand til at kunne blive på arbejdsmarkedet, til man er 67 år, og ved siden af få sin fulde grundydelse.
Og så vil jeg endelig sige, at det jo også er et spørgsmål om boligydelse til pensionister.
Det koster ca. 340 mio. kr. mere, at man har en pensionsalder på 65 år i stedet for 67 år, når man ser på, hvad det udløser i boligydelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-16:
Det er godt kæmpet, men det tog da også statsministeren en fire ugers tid at komme til at synes, det var bedre at erkende sine synder end at blive ved med at forsøge at bortforklare, og det kan være, at hr. Thor Pedersen må sande det samme.
Og må jeg så godt bede hr. Thor Pedersen forklare: De godt 5 mia. kr., som man tager fra Den Sociale Pensionsfond ud over det lovgrundlag, der ligger i dag, og som Venstre er med til at overføre til finansloven - hvad bruges de penge til?
Det dér nummer med at finde udgiftskonti på finansloven, som er der i forvejen, og så bare kontere, at det bruger man så pengene til, gælder jo ikke.
Det er en helt forkert måde at gøre det på. Det, som hr. Thor Pedersen må vise, er, at Venstre har fået igennem i forhandlingerne, at man for de midler, man nu ekstraordinært tager over, finder nye forbedringer for pensionisterne.
Thor Pedersen (V), 1998-12-16:
Som jeg sagde første gang til hr. Frank Aaen: Der er tale om to forhold.
For det første det principielle i, hvordan Folketinget lovgiver, og hvordan Folketinget efterlever egne regler, hvor det principielle synspunkt har været det, som Rigsrevisionen også har givet udtryk for, at skal man ændre de regler, som Folketinget har vedtaget ved lov, gøres det ved en ny lov, hvis der er tale om en vedvarende ændring.
Det har været Venstres synspunkt over alle årene.
Det har vi stillet ændringsforslag om i forbindelse med tekstanmærkninger.
Så er det rigtigt, at jeg på spørgsmålet om, hvorvidt vi kunne deltage i, at man brugte flere penge fra Den Sociale Pensionsfond end det, man har kendt hidtil, har sagt, at det godt kan forekomme, at vi vil støtte det, hvis pengene bliver frigivet til fordel for landets pensionister og andre svage grupper.
Hvis man ser på intentionerne bag finansloven, er det jo en pensionsforbedring, at man kan gå på pension som 65-årig i stedet for som 67-årig.
Ellers må jeg spørge hr. Frank Aaen: Hvad ville hr. Frank Aaen have sagt, hvis der havde stået, at man først blev alderspensionist som 80-årig?
Så tror jeg, han havde sagt, at det var et voldsomt tilbageskridt.
Omvendt må det også være et fremskridt, at man får ret til pension som 65-årig og - for lavtlønsgrupperne - får en fordel ved stadig at kunne bevare den fulde erhvervsindkomst, selv om man har alderspension.
Så vil jeg godt sige, at den opgave, der efterstår for Folketinget, er udmøntningen af det at få flere personer, som i dag ville blive tilkendt førtidspension, til i større grad at være selvhjulpne ved, at vi skaber job på det private arbejdsmarked og supplerer med sociale ydelser, der gør det muligt at leve en normal tilværelse, selv om man ikke er fuldt erhvervsdygtig.
Her kan der være midler i Den Sociale Pensionsfond, som kan anvendes for at hjælpe denne store gruppe.
Frank Aaen (EL), 1998-12-16:
Parlamentet skal handle korrekt, sagde hr. Thor Pedersen.
Den Sociale Pensionsfond blev i sin tid indført som en ekstraskat med det formål, at landets pensionister skulle have en tillægspension.
Det løfte er for længst brudt.
Så har hr. Thor Pedersen i sidste fase højt og helligt i flere omgange lovet, at man ikke ville røre ved Den Sociale Pensionsfond, uden at det blev til gavn for pensionisterne og andre svage grupper.
Er det parlamentarisk korrekt?
Er det ikke korrekt, at det, man lover, holder man?
Er det ikke parlamentarisk korrrekt i det mindste at holde sine løfter eller sige: Beklager, jeg holder dem ikke alligevel?
Der gennemføres i øjeblikket besparelser, uanset hvad
hr. Thor Pedersen siger, som rammer ca. 200.000 af landets nuværende pensionister.
De betaler, de rammes af besparelser, og hvem får pengene?
Alle pengene går ubeskåret til landets erhvervsliv i form af skattelettelser til aktionærerne, til virksomhederne, som i forvejen har enorme overskud.