runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-04:
Bare for klarhedens skyld: De, der sendes over i udvalget, er efter stk. 4, hvor der står, at ansøgere, der ikke opfylder betingelserne i stk. 1 eller 2, altså de der med tortur osv., kommer over i udvalget.
De 30, jeg taler om, er dem, der er optaget uden at komme over i udvalget, fordi man bruger den paragraf, som hr. Søren Søndergaard henviste til, og som hr. Søren Søndergaard fejlagtigt sagde bare ikke bliver brugt, at de bare ikke får dispensationen.
Det gør de altså, og dem, der er tvivl om, kommer i udvalget.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-04:
Til fru Else Theill Sørensen skal jeg sige, at alle de eksempler, jeg nævnte her, er helt aktuelle eksempler fra en lov, vi har behandlet.
Det er jo ting, som embedsmændene har sendt over til vurdering i Indfødsretsudvalget.
Det vil sige, at de jo har ment, at der var grundlag for, at vi skulle kigge på det, og de har alle fået afslag. Jeg synes jo egentlig, at hr. Langballe argumenterer meget godt for, hvorfor de har fået afslag.
Jeg ved så ikke, hvorfor De Konservative og Venstre har stemt for, at de skulle have afslag.
De Konservative og Venstre argumenterer jo ikke så offensivt som hr. Langballe og Dansk Folkeparti, men jeg går ud fra, at det er, fordi Venstre og De Konservative er enige i hr. Langballes argumentation. Men jeg vil da godt sige til hr. Langballe
, at hvis vi snakker om lige præcis statsløse palæstinensere, så tror jeg faktisk, det er et udmærket middel, ikke det eneste, men et blandt mange midler mod traumer, at man giver folk lov til at være et sted, hvor de hører til.
Så vil jeg sige til hr. Søren Krarup: Jeg synes ikke, det er ufint at trække det her frem, jeg synes bare, det afslører hykleriet for de andre.
Men jeg accepterer fuldstændig, at Dansk Folkeparti handler efter sin samvittighed, det kunne jeg ikke drømme om at sætte spørgsmålstegn ved.
Det eneste, jeg bare ønsker at sige, er, at hvis man virkelig handlede efter sin samvittighed og tog det så alvorligt, så skulle det jo bare få andre og større konsekvenser end en ren ceremoniel afstandtagen fra et lovforslag, hvor det ikke får nogen som helst konsekvenser.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-04:
Jeg skal bare sådan for historieskrivningens skyld lige sige, at efter § 25, stk. 2, kan de ansøgere, der ikke opfylder betingelserne i stk. 1, dog optages på et lovforslag om indfødsrets meddelelse, hvis vedkommende på grund af psykisk sygdom... osv., og den paragraf bliver faktisk brugt.
Det her har tidligere heddet kontorcirkulæret, det hed
det, fordi det er det, som Indfødsretskontoret bruger som retningslinjer
Der er i hvert fald ca. 30 af dem, der er optaget helt uden at komme over i udvalget, som er optaget under den paragraf, så det er altså ikke rigtigt, at der ikke gives den dispensation.
Der er faktisk også nogle, der har fået dispensationen i udvalget, dem kan jeg ikke tallet på, og der er også nogle, der har fået afslag.
Men paragraffen bliver brugt.
Søren Krarup (DF), 2004-06-04:
Nu er hr. Søren Søndergaard jo en taktiker af dimensioner, og det er jo karakteristisk, at selvfølgelig kan han ikke opfatte vores stillingtagen som andet end taktik.
At vi simpelt hen mener, hvad vi siger, og at vi handler efter vores samvittighed, er naturligvis for en Enhedslistemand fuldstændig ukendt.
Det skal han have lov til, sådan er han nu.
Men jeg synes, der er noget ufint i, at han trækker sådan nogle tilfælde frem og begynder at bruge dem.
De er alle sammen genstande for et skøn.
Selvfølgelig kan der siges meget mere i de enkelte tilfælde, end hr. Søren Søndergaard gør.
Derfor synes jeg, der er noget uanstændigt i det.
Jeg får lyst til at svare ved at fortælle en anden historie, der skildrer lidt af den massive ortodoksi, som behersker den del af Folketingssalen, hvor hr. Søndergaard sidder.
Jeg husker, der var en sydafrikaner, der søgte dansk indfødsret.
Han blev mødt af rasende modstand fra venstrefløjen, indtil det blev meddelt, at han var sort.
Så fik han den.
Jesper Langballe (DF), 2004-06-04:
Jeg mener at kende ministeren som en fornuftig mand og en god kristen, i hvert fald en god grundtvigianer.
Jeg kan ikke tro, at det kan være rigtigt, at ministeren skulle mene, at forkyndelsen af, at menneskets dage er som græs, at alting er forgængeligt her på Jorden, skulle være sådan en tilstandsbeskrivelse, der gælder der, hvor man har meldt sig ud af virkeligheden, det vil sige, hvor man stemmer anderledes end Folketingets flertal.
Nej, det kan ikke passe, må jeg sige til ministeren, og jeg nægter at tro, at ministeren vil tolke salme 103 i Det Gamle Testamente på den måde.
Må jeg så ikke sige til det øvrige, ministeren sagde, at det alt sammen er fair nok, og vi kender alle konsekvenserne af det, der er sket her, fordi vi simpelt hen ikke har kunnet få det på vores samvittighed at blive ved med at stemme på de vilkår.
Men der er én ting, jeg må anholde: Når ministeren bliver ved med at sige, at vi kom i tanke om, at vi ikke fandt den oprindelige aftale stram nok, så bliver ministeren nødt til at gå til biddet og vedgå, at den oprindelige aftale vedrørende historie og dansk simpelt hen ikke var overholdt.
Ministeren ved det, og ministeren gav udtryk for det, da vi startede forhandlingerne.
Bjarne Laustsen (S), 2004-06-04:
Socialdemokratiet har stillet et ændringsforslag uden for betænkningen, og det er jo med stor glæde, at det er lykkedes at få alle Folketingets partier til at stemme for det ændringsforslag.
Det er også et ganske udmærket ændringsforslag, så det er måske ikke så mærkeligt.
Men når det kommer dertil, kan vi alligevel ikke støtte lovforslaget i dets helhed, dels fordi det jo er en del af regeringens forårspakke, dels fordi vi føler, at der er risiko for, at man forringer sosu-uddannelserne.
Det er klart, at vi ikke kan forstå, at der er et flertal herinde i Folketinget, der vil forringe nogle uddannelser.
Vi kender ikke nogen eksempler på, at det hverken er lettere at få et arbejde eller fastholde et arbejde, fordi man starter med at forringe uddannelserne.
Det her drejer sig om at få nogle flere ind i uddannelserne, og det er sådan set fint nok, men at begynde at sænke de generelle krav i uddannelsen, er der slet ikke behov for.
Dernæst er det også utidigt, fordi det ikke er længere siden end i år 2000, at man lavede en ny reform, der blev vedtaget af et helt enigt Folketing, og vi har slet ikke evalueret lovgivningen endnu på baggrund af den, så derfor er det lidt utidigt.
Der er også et spørgsmål om økonomi osv.
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere andet end at sige, at det er godt, at både Det Radikale Venstre og SF sammen med Socialdemokratiet er med til at afvise det her.
Nu har Enhedslisten jo adskillige gange sagt, at vi er faret vild i klassekampen osv., men her er i hvert fald en sag, hvor Enhedslisten er faret vild i klassekampen, må vi sige.
At finde en god forklaring på, at de er faret vild, det må de så stå for, men vi vil gerne retlede en anden god gang, hvis der kunne være behov for det.
Bertel Haarder (V), 2004-06-04:
Men jeg har ikke hørt nogen bestride, at den udmøntning af aftalen, som vi har talt om, til fulde levede op til det, vi oprindelig havde aftalt.
Jesper Langballe (DF), 2004-06-04:
Jeg vil stille en kæde af enfoldige spørgsmål
til hr. Søren Søndergaard: Kan vi være enige om, at en sulten mand giver man mad, man stikker ham ikke et statsborgerskab? En mand, der er tørstig, giver man et glas vand, man giver ham ikke statsborgerskab?
En traumatiseret person giver man psykiatrisk behandling, men det er da ikke statsborgerskab, han har brug for som en kur mod sine traumer?
Nej, statsborgerskabet giver man til den, der har bevist, at han vil være dansk, og som er blevet det, som har antaget det her som sit fædreland.
Ganske kort vil jeg blot sige, at regeringspartierne og vi brugte vores spinkle flertal, da vi havde mulighed for det, til simpelt hen at afværge en national katastrofe.
Det forlanger jeg ikke at fru Elsebeth Gerner Nielsen skal være enig med mig i, men det kan være, fru Elsebeth Gerner Nielsen kunne være lidt enig med mig i, at det der med en bred aftale, der når fra det nuværende flertal til Det Radikale Venstre, til fru Elsebeth Gerner Nielsen, er svært.
Ser fru Elsebeth Gerner Nielsen sådan en mulighed for sig?
Søren Krarup (DF), 2004-06-04:
Det sidste synes jeg altså er på et niveau, der ligger under hr. Søren Søndergaards normale logiske sans.
Selvfølgelig stemmer vi nej til en aftale, der er utilstrækkelig.
Jeg ville da aldrig drømme om at stemme ja til en aftale, som jeg mener bidrager til at undergrave det danske folks eksistens i dets eget land.
Jeg stemmer nej i håb om, at det lykkes os at få ørenlyd for, at den aftale skal ændres.
Det er det eneste, der er at sige.
Så vil jeg lige sige, også til fru Else Theill Sørensen, som jeg faktisk er noget skuffet over, fordi jeg synes, hun kommer med nogle insinuationer, en mistænkeliggørelse, jeg ikke bryder mig om, at vi har haft et godt samarbejde,
Og hvad var
indholdet?
Ja, det var jo altså også, at aftalen var misligholdt, lad os ikke glemme det, for en del af aftalen, § 25 i kontorcirkulæret, siger, at man skal have kendskab til dansk historie, kultur og samfundsforhold, og vi konstaterede ude på sprogcentrene, at der overhovedet ikke blev eksamineret i det.
Det vil sige, at vi også, samtidig med at vi har bedt om at få gjort noget ved aftalen, har kunnet konstatere, at den var misligholdt, og det mener jeg faktisk ikke regeringen eller fru Else Theill Sørensen kan tage så let på.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-04:
Jeg er glad for, at hr. Søren Krarup anerkender kærligheden i mit spørgsmål, men jeg må jo bare konstatere, at det her jo ikke er et tilfældigt spørgsmål.
Det er jo ikke et spørgsmål om flæskepriser eller 5 øre mere i timen, det er med hr. Søren Krarups ord et spørgsmål, der handler om noget af det mest afgørende for det danske folks fremtid og eksistens.
Så vidt jeg kan forstå, kan vi altså konkludere, at man på et område, som handler om noget af det mest afgørende for det danske folks fremtid og eksistens, stemmer imod regeringen, angiveligt fordi man mener, at regeringen har en forkert politik for noget af det mest afgørende for det danske folks fremtid og eksistens og dermed bringer det danske folks fremtid og eksistens i fare. Men i øvrigt kunne man ikke drømme om at holde op med at støtte en sådan regering.
Det virker ikke særlig logisk.
Det virker, som om man ved, at der snart kommer valg, og at man så er i gang med at forberede valgkampen.
Det er selvfølgelig også helt i orden, men det er jo ikke seriøst, det er jo ren taktik.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-04:
Jeg synes ikke, vi skal indlede forhandlingerne nu, men jeg udelukker ikke noget på forhånd.
Der har tidligere været brede forlig på det her område, det kan der selvfølgelig komme igen.
Under alle omstændigheder synes vi i Det Radikale Venstre, at når det drejer sig om beslutninger, som er irreversible, det vil sige, at de ikke kan gøres om af et kommende flertal i Folketinget, så er det meget vigtigt, at så mange som muligt står inde for beslutningerne, at der er så mange som muligt, der føler, at de har lod og del i dem.
Det er den måde, vi skaber størst stabilitet i samfundet på, og en stabil udvikling er afgørende for os.
Søren Krarup (DF), 2004-06-04:
Jeg vil sige til fru Else Theill Sørensen, at jeg er skuffet over, at hun bruger ordet manipulation om os, der har været så reelle og loyale, også over for hende.
Vi har indgået en aftale, og jeg erkender, at vi har gjort det på falske betingelser, for vi har ikke været ude på sprogskolerne og sat os ind i, hvor lidt Almenprøve 1 betød.
Til vores undskyldning må gælde, at heller ikke integrationsministeren, heller ikke fru Else Theill Sørensen har været derude, ingen vidste det.
Vi var de første, der gik derud, fordi det anede os, at der var noget galt, og vi blev klar over, at den aftale, vi havde indgået, på det sproglige område var ganske utilstrækkelig. Så har vi altså været interesseret i at få skabt en aftale, der er tilstrækkelig, og til den ende har vi allieret os med sprogsagkyndige, der har gjort et glimrende arbejde og har hjulpet os med at finde frem til, at vi skal have en prøve, der svarer til det, der hedder dansk som andetsprog på VUC.
Det svarer til 9. klasse.
Enhver dansker, der har gået i skole, har gået der 9 år.
Hvis man skal have dansk indfødsret, skal man kunne læse danske aviser, så man kan stemme til folketingsvalget.
Er det urimeligt at stille
Er det manipulation?
Jeg må indrømme, at jeg ikke havde ventet det af fru Else Theill Sørensen. Jeg vil sige, når hun så omtaler, at hvis man nu krævede sproglig studentereksamen, om vi så også ville anerkende, at et stort antal fik indfødsret, at jeg ved, at det også har været integrationsministerens argumentation over for os, at vi ville akademisere sprogkravet.
Det ved jeg man har sagt i flere sammenhænge, og det er jo en fuldstændig misforståelse.
Skulle 9. klasse være en akademisering?
Det er det, enhver dansk dreng og pige har skullet gennemgå, så det er efter min mening fuldstændig urimeligt at sige det.
Det er os, der stiller de rimelige krav, og med hensyn til det fremtidige samarbejde synes jeg virkelig, at integrationsministeren skulle gå i sig selv og sige, at skal man have kendskab til dansk historie, kultur og samfundsforhold på 9. klasses niveau, skal man også have sprogkundskab på 9. klasses niveau. Det andet er meningsløst, og det gør alting til pjat.
Jeg ved jo, at integrationsministeren kender Kierkegaard og ved, at man ikke skal acceptere at være et pjat.
Lige til allersidst, inden jeg går ned på grund af den strenge formand,
vil jeg sige til integrationsministeren, der nu er genstand for varme frierier fra hr. Kramer Mikkelsen, at hvis integrationsministeren skal ende med at slutte aftale med Socialdemokratiet, så vil a efter 2½ års erfaringer sæje welbekomme.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-06-04:
Hr. Søren Krarup syntes ikke, han vil deltage i, jeg tror, han brugte udtrykket de politisk-taktiske manøvrer.
Nu er vi jo i et Folketing, hvor det er politik, det handler om, så det er jo sådan set ikke så underligt, at det er politik, vi taler om, og det er jo ikke så underligt, at vi også foretager nogle taktiske manøvrer.
Det, det handler om herinde, er vel sådan set at finde et flertal for en sag og få den politiske mening igennem, som man arbejder for.
Det undrer mig nu lidt, at hr. Søren Krarup ikke vil diskutere politisk.
Man kan så spørge, hvad i alverden hr. Søren Krarup laver i parlamentet, hvis ikke han vil diskutere politik. Jeg hører, at hr. Søren Krarup mener, at der gives for mange statsborgerskaber til mennesker, som ikke kan dansk på et tilstrækkelig højt niveau.
Så vil jeg stille hr. Søren Krarup det konkrete spørgsmål
Jeg står her med en liste over, jeg tror 18 udvalgte sager om folk, som har fået afslag i Indfødsretsudvalget, folk, som har epilepsi, er stærkt hørehæmmede eller er ældre mennesker på 70 år, der har
den ene eller den anden lidelse, og som derfor ikke har kunnet modtage den her danskundervisning
Socialdemokratiet vil være parat til at sige af helt humanistiske årsager: De mennesker har boet her i 15, 20, 30 år og søger statsborgerskab.
De bør have lov til at få en dispensation på grund af de ting, som jeg nu nævnte.
Mener Dansk Folkeparti ikke, de bør det?
Kamal Qureshi (SF), 2004-06-04:
Det er meget pudsigt, at Dansk Folkeparti jo et eller andet sted bliver ramt af sin egen retorik i den forstand, at nu har de jo i lang tid rendt rundt og bildt befolkningen ind, at vi skulle stramme indfødsretslovgivningen, for ellers var der en masse kriminelle, en masse personer, som ikke kunne det ene og det andet, der fik statsborgerskab.
Alligevel er alle de nye, der kommer hertil, så uforskammede, at de faktisk går rundt og tilegner sig det danske sprog, de opfylder de krav, de består de prøver, man sætter dem over for, og pludselig siger de rent faktisk
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-04:
Jeg bliver nødt til at gøre lidt ved, at Dansk Folkeparti ustandselig forsøger at blande indfødsretten sammen med indvandring og flygtningepolitik.
Spørgsmålet om, hvor mange fremmede der kommer til landet, er antallet. Jeg vil godt gøre opmærksom på, at de fleste mennesker, vi nu giver indfødsret, har boet her i mange, mange år.
De vil blive ved at bo her, de har lovligt permanent ophold, så det er slet ikke det, det handler om.
Det handler om indfødsret, og vi er enige om nogle strenge krav.
Men Dansk Folkeparti blander det uafladelig sammen og taler om udlændingeloven fra 1983, og hvad ved jeg.
Langt hen ad vejen er vi enige, men vi er ikke enige i den manipulation med en sammenblanding af tingene.
Så vil jeg godt sige til det med antallet, at sidste gang var det en million, jeg skulle svare på om jeg var skræmt af.
Det var jeg selvfølgelig, og det er jo heller ikke voldsomt realistisk, så mange er der ikke, der har haft ophold så længe.
Men her står til slut i artiklen i Dansk Folkeblad: Ifølge Dansk Folkeblads oplysninger har Integrationsministeriet beregnet, at med en realisering af Dansk Folkepartis krav ville ca. 65 pct. af ansøgerne bliver sorteret fra. Jeg vil godt spørge hr. Søren Krarup: Hvad nu, hvis der ikke bliver sorteret 65 pct. fra med disse strenge krav?
Hvad nu, hvis vi krævede en sproglig studentereksamen i et dansk gymnasium, og der stadig ikke blev sorteret 65 pct. fra?
Hvad skulle vi så gøre?
Søren Krarup (DF), 2004-06-04:
Fru Else Theill Sørensen spørger, hvad det handler om, og jeg kan svare ganske kort: Det handler om for Dansk Folkeparti, at dansk indfødsret er noget af det mest afgørende for det danske folks fremtid og eksistens.
Det gjorde det fra begyndelsen, da det i 1849 blev sagt i grundloven, at indfødsret meddeles ved lov.
Den lovgivende forsamling skal godkende, hvem der bliver danske borgere, for det er noget ganske afgørende, hvis det danske folk skal kunne eksistere frit i sit eget land.
Det handler om, at indfødsret respekteres, og vi har været meget glade for samarbejdet med regeringen, fordi regeringen har haft samme interesse.
Jeg beklager, at vi er blevet fanget i, at vi har haft for ringe kendskab til det, vi kalder sprogskolejunglen og derfor ikke har kunnet gennemskue, hvor lidt Almenprøve 1 betød.
Det er naturligvis derfor, vi er kommet i den situation, at vi må sige, at vi må stille krav til en ordentlig danskprøve.
Det følger af, at det netop er alvor for os.
Det er ikke et politisk krav, det er ikke en interesse i at blive ved med at stille krav til vore samarbejdspartnere, tværtimod ville vi intet hellere, end at vi var ganske enige med dem om, at det skulle være kravet til folk, der ville have indfødsret, at de skulle bestå en alvorlig sprogprøve.
Antallet spiller selvfølgelig også en rolle, og jeg går da ud fra, at hvis fru Else Theill Sørensen blev stillet over for, at der var 100.000, der efter reglerne skulle få dansk indfødsret i år, ville hun også blive betænkelig.
Antallet spiller selvfølgelig en rolle, men det, vi her taler om, er sprogkravet, fordi det giver mening, hvis man skal være dansk statsborger, at man virkelig kan tale dansk.
Det er forudsætningen for integration, som der efter min mening også er en lidt for stor tendens til at ministeren gør til et arbejdsmarkedsspørgsmål.
Det er afgørende for identitet, og det er det, der ligger i spørgsmålet om integration.
Hr. Kramer Mikkelsens indlæg har jeg ikke lyst til at tage temmelig alvorligt, for det er jo sådan en rent politisk-taktisk manøvre, og det er hr. Søren Søndergaards meget kærlige spørgsmål selvfølgelig også.
Hvor alvorligt mener vi det?
Må jeg svare, at vi mener det så alvorligt, at vi stemmer nej.
I øvrigt vil jeg sige, som jeg har sagt før, at vi har været meget glade for samarbejdet med regeringen, og vi vil på de områder, hvor vi er enige, og det er heldigvis de fleste, selvfølgelig fortsat støtte den.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-04:
Hr. Søren Krarup sagde, at det så ud til, at aftalen kunne tilfredsstille Dansk Folkeparti, og der har Dansk Folkeparti taget så forfærdelig meget fejl.
Jeg har gjort den erfaring igennem de sidste par år, at det vil være meget vanskeligt på det her punkt at tilfredsstille Dansk Folkeparti, for det handler jo ikke alene om de sprogkrav.
Vi har været villige til at strække os umådelig langt, men vi har følt os sikre på, at aldrig så snart var blækket tørt på en aftale, før Dansk Folkeparti ville stille flere krav.
Vi har det altså lige modsat i Det Konservative Folkeparti.
Så vil jeg sige, at jeg føler mig endnu en gang stødt af at læse Dansk Folkepartis hoforgan, Dansk Folkeblad.
Der står, at aftalen om betingelserne for at få dansk indfødsret med hensyn til sprogkravene er noget, som Dansk Folkeparti i modsætning til Venstre og De Konservative tillægger den allerstørste vægt.
Det er i direkte modstrid med sandheden både med hensyn til, hvad vi har sagt, og hvad vi har gjort.
Det Konservative Folkeparti har altid værnet meget om de krav, der skulle stilles til nye danske statsborgere.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-06-04:
Jeg synes jo også, det er en alvorlig sag, at man vel reelt opsiger den aftale, man har lavet med regeringen.
Altså man har jo en aftale, hvorefter man, om jeg så må sige, vælger og vrager blandt de mennesker, der søger dansk statsborgerskab.
Betyder det så, at Dansk Folkeparti ikke længere vedstår den aftale med regeringen og mener, at den skal opsiges?
Så er der selvfølgelig et grundlag for ministeren for at indlede nye forhandlinger med Folketingets partier og lave den her brede aftale, som jeg har opfordret ministeren til.
Der skal jeg bare tilkendegive, at Socialdemokraterne selvfølgelig gerne vil forhandle et sæt muligheder for, hvordan man kan lave indfødsretsreglerne, således at de indeholder de elementer, som vi synes er fornuftige.
Det vil jeg meget gerne forhandle med ministeren.
Men jeg må tilstå, at jeg synes, det er en alvorlig sag.
Jeg vil selvfølgelig gerne høre ministerens kommentarer til,
at den aftale, som man har indgået med Dansk Folkeparti, nu er brudt sammen.
Søren Søndergaard (EL), 2004-06-04:
Det er bare for at få afklaret, hvad det her egentlig betyder, og hvor alvorligt det egentlig er ment fra Dansk Folkeparti, for min vurdering er nemlig, at det ikke er særlig alvorligt ment, men at det er sådan en slags demonstration, så jeg skal bare lige have afklaret det.
Det her betyder ikke noget med, at Dansk Folkeparti holder op med at være regeringens parlamentariske grundlag, vel?
Det er sådan en tom demonstration på det her område, som ikke får nogen konsekvenser.
Er det ikke korrekt forstået?
Søren Krarup (DF), 2004-06-04:
Jeg hører jo på fru Else Theill Sørensen med sympati og stort set også med tilslutning, for det er fuldstændig rigtigt, at Det Konservative Folkeparti ikke var med i det kontorcirkulære, som Venstre bidrog til sammen med Socialdemokraterne før forrige folketingsvalg, og jeg respekterer fuldt ud fru Else Theill Sørensen i det spil.
Så forstår jeg på den anden side ikke, hvorfor jeg skal mistænkeliggøres, fordi vi faktisk finder de krav, der har været tale om, for ringe.
Vi begrunder, hvorfor vi finder dem for ringe, og vi har efter et temmelig grundigt arbejde, vil jeg tillade mig at sige, fundet frem
til, hvad der er de rimelige krav.
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at mistænkeliggøre os.
Men der er to ting, jeg godt lige vil tilføje.
For det første at vi indgik en aftale, men at det jo altså ikke var en aftale, der indebar nogen som helst pligt til at skulle stemme for det.
Man kan sige, at det var en gentleman agreement, men det var altså ikke noget forlig.
For det andet vil jeg gøre opmærksom på, at det jo altså i år drejer sig om ca. 10.000 mennesker.
Det nuværende lovforslag er med bipersoner en 4.700, og der kommer på det næste til efteråret små 5.000.
Det er altså 10.000.
Det er den proces, der langsomt er i færd med simpelt hen at udskifte den danske befolkning.