runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Jeg ved ikke, om fru Anne Baastrup direkte refererer til det, som hr. Peter Skaarup omtalte tidligere, f.eks. i forbindelse med beslutningsforslag nr. B 82, som SF har fremsat bl.a. sammen med Enhedslisten, hvor der netop er en række pinde, som er meget relevante, men som jo koster penge.
Det er f.eks. en fortsættelse af konfliktråd, som jo er noget af det, vi ikke ville tage med i forbindelse med politiforliget.
Men vi kan sagtens blive enige om, at sagsbehandlingstiden skal ned.
Jeg kan igen sige til fru Anne Baastrup, at vi gerne vil være med til at se på de her forslag, og vi vil være positivt indstillet over for at tage nogle af de her pinde med i forbindelse med de kommende finanslovforhandlinger.
Jeg kan godt love, at vi vil kæmpe for, at der bliver tildelt voldsofre betydelig større opmærksomhed, end man har gjort hidtil.
Om det så skal være på bekostning af nogle af de midler, der skal tildeles fængslerne til resocialisering, tør jeg ikke sige.
Der skal i hvert fald ofres betydelig mere på voldsofre, det er helt sikkert.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Nu er det jo ikke mere end en halv times tid siden, at vi måtte konstatere, at Dansk Folkeparti, som havde meget sympati for voldtægtsofre, ikke stemte for et beslutningsforslag om støtte til voldtægtsofre.
Da hr. Per Dalgaard i B.T. sagde, at hr. Per Dalgaard fandt, at det var meget, meget vigtigt at støtte voldsofre, fremsatte jeg som konsekvens det her forslag.
Vil hr. Per Dalgaard være med til at gennemføre det her helt eller delvis med virkning fra den 1. januar, således at man også i offentligheden kan se, om hr. Per Dalgaard rent faktisk prioriterer voldsofre?
Eller kan vi endnu en gang se, at når hr. Per Dalgaard eller hr. Per Dalgaards partifæller forlader finanslovforhandlingerne, har man ikke på noget tidspunkt rejst spørgsmålet om støtte til voldsofre?
Hvis det bliver tilfældet, synes jeg, at hr. Per Dalgaard skulle skamme sig, næste gang han går ud og siger, at han støtter hjælp til voldsofre.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Det er jo en kendt sag, at de her ting kræver en finansiering, men SF vil jo ikke være med til at finansiere de ting.
Jo, det vil de godt ved nogle kæmpestore tiltag, f.eks. ved at nedlægge hjemmeværnet eller afskaffe hele militæret eller et eller andet helt fuldstændig vildt.
Så kan man jo sagtens finde alle de penge, det koster, men vi bliver nødt til at prioritere tingene. SF ville jo heller ikke være med i kriminalforsorgsforliget eller politiforliget, hvor der egentlig også er nogle tiltag, som gerne skulle gøre, at vi vil få færre voldsofre, f.eks. en styrket politistyrke, som virker præventivt, så der ikke kommer så mange voldsofre. Det er fuldstændig omkostningsfrit at komme med en lind strøm af beslutningsforslag, når man ikke vil tage det ansvar, der hedder at finansiere dem.
Jeg kan sige til fru Anne Baastrup, at vi selvfølgelig vil være med til at tage nogle af de her meget, meget relevante pinde i forslaget i forbindelse med 2005-finanslovforhandlingerne og få dem gennemført.
Om det lige præcis skal være i skikkelse af det her, vil jeg ikke lægge mig fast på nu.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Nu er det jo formentlig ikke nogen hemmelighed for hr. Per
Dalgaard, at grunden til, at vi har fremsat det her, jo er, at hr. Per Dalgaard har haft lejlighed til flere gange at tage stilling til et forslag af den her karakter og hver gang har afvist det.
Derfor blev jeg flintrende rasende, da jeg så i B.T., at hr. Per Dalgaard hele tiden havde kæmpet for voldsofrenes sag.
Jeg vil derfor spørge hr. Per Dalgaard: Hvis vi retter i beslutningsforslaget, således at der kommer til at stå »fra 2005«, og i øvrigt går ind og retter de betænkeligheder, som hr. Per Dalgaard måtte have, vil hr. Per Dalgaard så være med til at stemme det her forslag igennem?
Jeg er nemlig træt af hele tiden at høre, at hr. Per Dalgaard synes, det er så synd for voldsofrene, samtidig med at hr. Per Dalgaard aldrig nogen sinde har taget et eneste initiativ her i Folketingssalen, der skulle støtte dem.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Dansk Folkeparti har altid haft den holdning og opfattelse, at der i vores samfund har været alt for stor opmærksomhed rettet mod den kriminelle, den fængslede, set i forhold til den alt for lille opmærksomhed, offeret har været tildelt.
Eller gør de?
Vi hører i et væk fra både SF og andre på venstrefløjen om alle de nye tiltag, de vil have i bl.a. fængslerne, forslag, som koster mange penge, og det ved SF godt.
Og i den situation, de er i nu, koster det jo ikke noget at være fuldstændig uansvarlig, for så vidt angår finansieringen.
Det viser den strøm af beslutningsforslag, der kommer fra SF, Enhedslisten og Det Radikale Venstre, og SF har sågar det argument, der ligesom understøtter denne store opmærksomhed på den kriminelle, idet de skriver, og det er i øvrigt et yderst interessant perspektiv, synes jeg jo nok: »Udgifterne hertil skal finansieres af staten i lighed med, at staten dækker udgifterne i forbindelse med den kriminelles straf og resocialisering.« Hvis vi skal til at sætte op sådan kronemæssigt, hvor meget man egentlig tildeler - i gåseøjne - den kriminelle for at få vedkommende på rette fod, i forhold til hvor meget man tildeler offeret, så synes jeg nok, vi får nogle interessante perspektiver ind i hele problematikken omkring offer og den kriminelle.
Dansk Folkeparti har også haft kontakt med Landsforeningen Hjælp Voldsofre, som gør et virkelig stort arbejde, og i forbindelse med de sidste finanslovforhandlinger talte jeg meget for, at netop den organisation skulle have nogle flere midler, fordi jeg fandt, at det arbejde, de gjorde, var virkelig godt og frugtbart, men det blev der desværre ikke sat penge af til.
Så for at folk udeomkring ikke skal få den opfattelse, at SF er de eneste, der vil voldsofrene det godt, så vil jeg love, at vi ved de næste finanslovforhandlinger vil kæmpe for, at voldsofre får en betydelig større opmærksomhed, end de gør i dag, og nogle af de elementer, som SF nævner i beslutningsforslaget her, er selvfølgelig klare elementer, som skal med i sådanne aktiviteter. Således støtter vi i princippet forslaget, men først i forbindelse med de finanslovforhandlinger, som skal finde sted i forbindelse med 2005-finansloven.
Vi kan ikke støtte forslaget, som det ligger her, hvor der står, at det pålægges regeringen snarest muligt at etablere alle de nævnte tilbud.
Snarest muligt
er jo et vidt begreb og kan være meget hurtigt, og SF ved jo udmærket godt, at netop sådan nogle tiltag her, som er uhyre sympatiske, jo altså koster penge.
Det her finansår er ved at rinde ud, og vi står over for et nyt, og som tidligere nævnt vil vi i forbindelse med de nye finanslovforhandlinger se meget velvilligt på, kæmpe for, at der bliver tildelt voldsofrene betydelig større opmærksomhed end hidtil.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-10:
Jeg skal på Venstres vegne meddele, at vi kan henholde os til den fyldige redegørelse, ministeren har givet.
Forslaget er som nævnt et forslag med forskellige nydannelser og skærpelser af de tilbud, der allerede er til støtte til voldsofre.
Som justitsministeren allerede har påpeget, er der jo en lang række tilbud allerede.
Men det er klart, at vi selvfølgelig altid i Venstre er meget optaget af, om offerets retsstilling yderligere kan styrkes.
Vi er også enige med forslagsstillerne i, at det tilbud, der skal være, og den hjælp, der skal være, naturligvis skal være hurtig, ellers er den ikke meget værd.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi har særlig kig på det Erstatningsnævn, og jeg er glad for, at også ministeren siger, at sagsbehandlingstiden yderligere skal nedsættes.
Det vil jo være naturligt, hvis ikke det er muligt yderligere at rationalisere, så også at tage det med i finanslovforhandlingerne, så de, der vil have yderligere udgifter, også finansierer disse udgifter.
Samlet, som forslaget ligger nu og med den redegørelse, der foreligger fra ministeren, skal jeg sige, at vi ikke kan støtte forslaget, men vi vil naturligvis gå ind i udvalgsarbejdet med åbent sind, og vi er også åbne for at lade os overbevise om, at nogle af tilbuddene skulle være en styrkelse.
Men jeg understreger, at så skal der også være en styrkelse af hjælpen.
Det, at man bliver ved med at finde på nye tilbud, er ikke i sig selv en styrkelse af hjælpen. Der skal dels være en koordinering, dels skal der være en oversigt for ofrene.
Så på den måde kan vi godt være lidt skeptiske over for, at man igen og igen indfører nye tilbud. Men målet skal der ikke være nogen tvivl om.
Men som sagt, samlet set kan jeg meddele både på Venstres vegne og, da Det Konservative Folkepartis ordfører stadig er til møde, også på De Konservatives vegne, at vi ikke kan støtte forslaget, som det ligger.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-10:
Jeg kan igen sige til fru Elisabeth Arnold og til fru Anne Baastrup, at vi er meget interesserede i at støtte tiltag, der hjælper voldsofrene.
Vi vil gøre alt, hvad vi kan for at få sat flere midler af til det i forbindelse med de kommende finanslovforhandlinger.
Der bliver selvfølgelig sat nogle midler af, sådan at en hel del af de her pinde kan gennemføres.
Det er der ingen tvivl om.
Det har været vores hensigt.
Det var min hensigt i forbindelse med 2004, hvor jeg, som jeg sagde før, følte, at den forening, der hedder Landsforeningen Hjælp Voldsofre, gør et utrolig stort stykke arbejde, og de bør have betydelig flere midler, end de får i øjeblikket.
Så fru Elisabeth Arnold kan være ganske rolig.
Der skal nok komme flere midler til voldsofrene.
Morten Bødskov (S), 2004-05-10:
Det er jo en interessant diskussion, for her har vi igen et af de tilfælde, hvor Dansk Folkeparti uden for denne her sals vinduer siger en hel masse, og når man så kommer ind på den forpligtende platform, Folketingets talerstol, er munden lidt mere lukket.
Kunne vi ikke bare få et anstrøg af, hvordan Dansk Folkeparti har tænkt sig at støtte voldsofrene?
Hvad er det for hovedområder, man ønsker at sætte ind på fra Dansk Folkepartis side?
Så kunne vi få et nogenlunde klart overblik
over, om der er sammenhæng mellem det, Dansk Folkeparti siger uden for de her vinduer, og det, som man så agter at arbejde for i denne sal.
Det var rigtig dejligt, at vi kom lidt tættere på, hvad det konkret er, Dansk Folkeparti så vil, men det undrer mig bare - og bestyrker måske min mistanke om, at når det kommer til stykket, er det bare varm luft - at hr. Per Dalgaard ikke nævner de ting, som står i Dansk Folkepartis eget lovforslag, L 231, som vi behandlede for 1 time siden.
Deri står noget om sagsbehandlingstiden.
O.k., det nævnte hr. Per Dalgaard.
Der står noget om et erstatningsbeløb.
Der står også noget om hjælp til psykologisk behandling.
Hvis hr. Per Dalgaard vil læse på forsiden af SF's beslutningsforslag, er det lige nøjagtig det, der er i centrum her.
Derfor undrer det mig, at hr. Per Dalgaard ikke er noget mere præcis, for man må jo sige, at med det her - selv om vi er uenige - meget gennemarbejdede forslag, er der alle argumenterne for, hvilke hovedområder Dansk Folkeparti rent faktisk ønsker at støtte.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-10:
Kristendemokraterne kan ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag, om end vi deler flere af de intentioner og principper, der ligger i selve forslaget.
Når vi ikke kan støtte det, skyldes det først og fremmest, at vi ikke mener, at den parlamentariske kontrol skal række videre, end den gør i dag.
Vi mener, at Folketinget først og fremmest med lovgivning skal opstille nogle generelle kriterier for dansk våbeneksport, og så må det være op til administrationen at søge, at disse kriterier bliver opfyldt i forbindelse med konkrete licenser og eksporttilladelser.
Dernæst mener vi heller ikke, at der er brug for en ny international konvention på det her område, tværtimod er der brug for, at man får implementeret de konventioner, som allerede er vedtaget, og at man også opfylder det adfærdskodeks, som man f.eks. har i EU på dette område.
Så heller ikke af den grund finder vi, at forslaget skal nyde fremme.
Derfor synes vi, at det trods alt også skal medgives ikke mindst regeringen, at der er sket noget på det felt her.
Men vi hilser selvfølgelig debatten velkommen, for det er vigtigt med debat om disse ting, og det er heller ikke alt, der er, som det burde være med hensyn til den lovgivning - jeg tror, det var fru Elisabeth Arnold, der nævnte det her senest i sin ordførertale - som Folketinget senest har vedtaget om transportørers ansvar.
Vi havde jo i øvrigt i lighed med SF og Enhedslisten gerne set, at man dér var gået over til en tilladelsesmodel i stedet for en forbudsmodel.
Så det er ikke, fordi vi synes, alt er i sin skønneste orden på det her felt, men der er en række eller for at sige det helt konkret, to af de enkeltelementer, som SF foreslår, nemlig at man skal arbejde aktivt for en international konvention og et globalt regelsæt for våbenhandel, og også det, at der skal være mere parlamentarisk kontrol i den udformning, som SF giver det i sit beslutningsforslag, som vi direkte er imod, og som altså gør, at vi samlet set ikke kan støtte forslaget, uanset at vi på en del strækninger godt kan forstå det ønske, der er fra SF's side, om mere gennemsigtighed og åbenhed, men det har vi så også fået, og jeg mener, at bl.a. de debatter, der har været rejst af SF, har bragt os i den rigtige retning.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-10:
Da Det Radikale Venstres forsvarsordfører, hr. Morten Helveg Petersen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne redegøre for Det Radikale Venstres synspunkter på det her forslag fra SF.
Vi har sympati for intentionerne i SF's beslutningsforslag.
Det er helt fundamentalt, at tilladelser til eksport af våben kun gives igennem en meget grundig restriktiv praksis.
Dansk våbeneksport udgør da også en forsvindende lille del af Danmarks samlede eksport økonomisk set
, og den eksport går altovervejende til allierede, EU- eller NATO-lande.
Desuden har Danmark strammet meget op på åbenheden om dansk udførsel af våben og såkaldt dual use-produkter i de senere år med de offentlige rapporter fra Udenrigsministeriet, som forbedres år for år.
Men der er selvfølgelig god grund til at være oppe på mærkerne, og derfor er vi også meget tilfredse med den lov, Folketinget vedtog i torsdags, hvorefter det bliver forbudt for danske transportører at fragte våben til eller fra lande, der er omfattet af våbenembargoer fra FN, EU, OSCE m.fl., altså ikke blot våbeneksport, men også våbentransport mellem lande.
Derfor skal SF da også have tak for at rejse spørgsmålet
igen i år, og vi kan gå endnu videre. Imidlertid er vi for Det Radikale Venstres vedkommende skeptiske over for enkelte punkter i beslutningsforslaget, og det gør samlet set, at vi ikke kan støtte det i dets nuværende udformning.
For det første er der, så vidt vi kan se, ikke meget nyt rent lovgivningsmæssigt.
Beslutninger om våbeneksporttilladelser bliver jo allerede i dag gjort tilgængelige for alle gennem de omtalte rapporter, måske for sent, måske ikke grundigt nok, men så må det være udgangspunktet for diskussionen.
Her må man vel skelne mellem parlamentarisk indflydelse og parlamentarisk kontrol.
Jeg synes, det er lidt uklart, hvad det er, forslagsstillerne forestiller sig konkret.
Er det en større inddragelse af eksempelvis Det Udenrigspolitiske Nævn som kontrolorgan, eller hvad er det, SF mener?
Det ønsker vi faktisk yderligere klargjort.
Endelig har vi bemærket, at SF i år nedtoner den nordiske vej som måden, man skal arbejde på fremover.
Det opfatter vi som positivt, hvis det skal tages som udtryk for, at også SF mener, at Danmark skal arbejde for et mere aktivt EU på dette område, altså inden for våbeneksportpolitikken.
Det mener Det Radikale Venstre, og det vil vi gerne have bekræftet at SF også gør.
Samlet set er vi enige i, at der kan være behov for en grundigere belysning af, hvor langt vi er med åbenhed og kontrol, om vi kan gøre det bedre og i givet fald hvordan, og det vil vi gerne være med til under udvalgsbehandlingen, men som forslaget ligger i sin nuværende form, mener vi ikke, der er grund til at støtte det.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-10:
I Dansk Folkeparti er vi i lighed med andre partier optaget af det spørgsmål, som ligger i beslutningsforslag nr. B 164.
Nu synes jeg også, det er rigtigt, at man har åbne forhold omkring, hvem der eksporteres våben til.
Vi synes også, der er blevet gennemført foranstaltninger fra Folketingets side også her for nylig, der gør, at situationen bliver bedret.
Vi støttede også et forbud imod, at der eksporteres våben til tredjelande fra danske eksportører.
Vi synes, det er problematisk, at det foregår, som det er sket hidtil.
Så vi synes altså, at der er noget på vej, som gør tingene bedre.
Vi synes det er uheldigt, at Danmark og andre lande kan have medvirket til, at den eksport kan finde sted, og derfor bør man selvfølgelig stoppe det i det omfang, det overhovedet er muligt.
Men det er vigtigt, at man gør det i samarbejde, at man går sammen på internationalt plan om at stå for nogle af de initiativer, som er her.
Som sagt er det altså et område, vi følger nøje fra Dansk Folkepartis side, og vi vil også vurdere tingene løbende i forbindelse med udvalgsbehandlingen af det her forslag.
Vi føler ikke et behov for, at lige netop det her forslag skal vedtages, men vi føler et behov for, at den danske regering følger det her område nøje.
Per Kaalund (S), 2004-05-10:
For godt et år siden, i januar 2003, behandlede Folketinget B
41 fremsat af SF.
B 164, som behandles her i dag, minder jo til forveksling om B 41.
Begge forslag tager udgangspunkt i et forslag, der allerede er behandlet i Nordisk Råd, og som Nordisk Råd har afvist.
Så jeg kunne strengt taget nøjes med at henvise til drøftelserne sidste år.
Men Socialdemokraterne har fortsat den opfattelse, at det er vigtigt med åbenhed og international ansvarlighed i relation til våbeneksport, så på det principielle plan er vi enige med SF.
De internationale organisationer, FN, EU m.fl., er, som det også er blevet nævnt sidste år, godt på vej.
Der foreligger en række traktater, konventioner, et adfærdskodeks m.v. på området.
EU's udvidelse vil også medføre, at de nye EU-lande bliver omfattet af EU's regler på området, og senest har vi i Folketinget i denne måned vedtaget et forbud mod våbentransport mellem tredjelande udført af danske transportører, hvis disse lande er omfattet af en embargo.
Som bekendt har Danmark en ganske lille eksport af våben og produkter med dobbelt anvendelse.
Det drejer sig om beløb
på 500-600 mio. kr. om året
, og det er næsten udelukkende eksport til europæiske lande og til Nordamerika.
Den nylig udkomne rapport fra sidste måned giver et udmærket overblik over denne meget begrænsede eksport.
Den illegale våbenhandel og våbensmugling er til gengæld et stort og alvorligt problem, og større åbenhed og kontrol vil medvirke til begrænsning af denne illegale virksomhed, men endnu vigtigere er det at bekæmpe denne internationale og grænseoverskridende kriminalitet gennem politisamarbejde bl.a. i Europol og Interpol. Socialdemokraterne forventer selvfølgelig, at regeringen - vi har ikke grund til at tro andet - aktivt deltager i arbejdet i de respektive internationale fora med at udbygge og sikre åbenhed og kontrol med våbenhandel og våbeneksport. Alt i alt finder vi for nærværende det danske kontrolsystem dækkende og kan derfor ikke tilslutte os forslaget.
Ulrik Kragh (V), 2004-05-10:
Venstre finder ligesom ved sidste års diskussion om øget parlamentarisk kontrol med våbeneksport, at reglerne om kontrol ved våbeneksporten er tilstrækkelige.
Justitsministeren har igen i dag i lighed med sidste år givet en redegørelse for regeringens måde at tackle kontrollen med våbeneksport på.
Redegørelsen afspejler også den grundige redegørelse, som regeringen udgav i april for året 2003.
Venstre finder, det er rigtigt, at Danmark søger indflydelse på kontrollen med og gennemsigtigheden i våbeneksporten ved deltagelse i internationale samarbejder.
Forslagsstillerne angiver i bemærkningerne, at våbeneksport og handel med forsvarsmateriel har udenrigspolitiske følger så vel globalt som lokalt.
Det påvirker stabiliteten regionalt og internationalt, menneskerettighedssituationen, konfliktforebyggende arbejde og bæredygtig udvikling.
Det kan man kun være enig i.
Spørgsmålet er, om påvirkningen for dansk eksport af våben og teknologi, som kan bruges i våben, har positive eller negative konsekvenser.
Venstre mener, at kontrolomfanget og kontrolsystemerne, som regeringen har redegjort for, tilsikrer, at dansk våbeneksport bringer større sikkerhed og stabilitet og dermed påvirker positivt.
Der er således efter Venstres opfattelse ikke behov for beslutninger som anført i forslaget, og vi kan ikke støtte forslaget.
Da den konservative ordfører på forslaget, hr. Helge Adam Møller, er forhindret i at være til stede på grund af et andet møde, skal jeg hilse fra Det Konservative Folkeparti og sige, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-10:
Jeg takker for en efter omstændighederne ganske positiv behandling af det her beslutningsforslag.
Der er ikke nogen, der reelt har mulighed for at gå ind og yde den samlede vejledning, rådgivning og støtte.
Det er i hvert fald det, de historier viser, som vi kan læse om i aviserne, og det er det, vi kan høre om, når vi snakker med socialrådgivere i kommuner og i amter.
Der har været nogle forskellige problematiseringer af forslaget.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jann Sjursen i, at man ikke skal have psykologhjælp, før man rent faktisk er blevet lappet så meget sammen og har fået så meget styr på sig selv, at man ved, at man har brug for det. Ingen tvivl om det.
Grunden til, vi har punkt 2 med, er jo, at vi meget ofte oplever, at det er svært overhovedet at erkende for sig selv, at man ikke kan bo der, hvor man oprindelig har boet, at man ikke kan fortsætte sin uddannelse, at man måske skal i gang med en revalidering eller en omskoling, og set i lyset af, at man ikke sjældent hører om ofre, der ved kontakt med kommunen får at vide: Det går nok alt sammen, du er jo blevet lappet sammen; det skal nok gå. Vi ved jo fra de diskussioner, vi har haft, før vi startede med at oprette voldtægtscentre, at der er et ekstremt stort behov for at få en samlet rådgivende vejledning, få mulighed for at få en voksen, der kan hjælpe en igennem den ulykkelige situation, man har været udsat for.
Derfor har det altid været en kilde til stor undren for mig, at man ikke, når det er de unge mænd, der bliver udsat for det samme bare på en lidt anden måde - de bliver banket sønder og sammen - på samme måde har taget initiativ til at oprette en eller anden form for hurtig adækvat hjælp til dem.
Det er selvfølgelig også lidt provokatorisk, at vi har taget punkterne 3, 4 og 5 ind, men det er jo netop for at understrege, at om end kommunerne har kompetencen, har forpligtelsen og også for den sags skyld får bloktilskuddet til at ordne det og sørge for, at disse mennesker kommer hele igennem en voldsoplevelse, så gør de det rent faktisk ikke.
Historierne er mange.
For nogle år siden fremsatte vi beslutningsforslaget set i lyset af, at det så skulle være Landsforeningen Hjælp Voldsofre, der skulle stå som den centrale enhed; det fik vi skældud over.
Så tog vi udgangspunkt i den canadiske model, hvor det er kriminalforsorgen, den frie kriminalforsorg, der står for at hjælpe voldsofre.
Det blev der også brokkeri over.
Nu har vi simpelt hen overladt det til en politisk forhandling at finde ud af: Hvem er det så i virkeligheden, der kan stå for at tage det her initiativ, være tovholderen i de her sager?
Derfor er vi naturligvis fuldstændig åbne over for en eventuel diskussion af, hvordan det skal se ud, efter at kommunalreformen er blevet gennemført i forhåbentlig en anden form end den, der ligger nu.
Men alt i alt: Tak for en god behandling.
Vi skal jo skynde os, i og med at vi jo har ganske få uger tilbage før sidste dag her i Folketingssalen, så derfor satser jeg på, at folk er indforstået med en hurtig behandling, hvis vi skal kunne nå det.