runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-05:
For at gøre det helt klart: Det, Socialdemokratiet arbejder for, er ikke på nuværende tidspunkt at udvide bræmmerne i henhold til vandløbsloven, men det er at få overholdt de ting, der er vedtaget.
Hvis vi kunne få gjort det, så ville vi komme langt.
Skal vi så ikke lade fremtiden hvile?
Jeg har sagt, at de, der er inde på at udvide det, er forslagsstillerne.
De debatterer i bemærkningerne til beslutningsforslaget 6 og 10 meters bræmmer.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Først vil jeg sige til hr. Kim Andersen, at man kan selvfølgelig være meget glad for Venstres holdning til det her, og den skal hr. Kim Andersen have tak for.
Det var lige før, at hvis jeg havde haft et lommetørklæde med, så havde jeg taget det frem hernede og tørret mine øjne lidt.
Det kan være, at hr. Kim Andersen har et, jeg kan låne, så kan jeg gøre det bagefter. Venstre var jo egentlig med til at indføre det her i sin tid.
Men det, der egentlig skulle være spørgsmålet, var: Hr. Kim Andersen sagde, at man godt kunne diskutere, om man skulle helt tilbage til årstallet 1992, og man kunne også godt diskutere erstatningsbeløbet.
Kunne hr. Kim Andersen komme lidt mere konkret ind på, hvad Venstre så mener, der ville være rimeligt?
Det kom hr. Kim Andersen ikke ret meget ind på.
Jeg vil egentlig blot konstatere, at når hr. Niels Bloch Jespersen står heroppe og for lidt siden fortæller, at de her bræmmer helt sikkert ikke bliver udvidet, og når han så efterfølgende går op og siger, at det kan han ikke komme med nogen garanti for alligevel, så må vi jo konstatere, at socialdemokratisk politik, og især her fra talerstolen, ikke holder så længe. Så der er stor usikkerhed for de her bredejere.
Derfor var det måske godt, at vi fik indført de her to beslutningsforslag, for det lyder da til, at det kan gå gruelig galt.
Det var blot, fordi hr. Henrik Svane oplyste lidt om, at han egentlig godt kunne se, at det var i orden, at man havde en viden i de her fire fag, som vi har til debat i dag.
Og når jeg så sidder og kigger lidt på det forslag til vedtagelse, der ligger, som Dansk Folkeparti i øvrigt kan støtte, så kan jeg ikke rigtig forstå hr. Henrik Svanes indgangsvinkel, for her snakker man om at nedsætte en arbejdsgruppe, som skal se på, hvordan man forbedrer tingene inden for det her område, og hvis det er økonomi, det handler om, så står der også, at det skal være inden for de ressourcer, der nu er.
Man kunne jo så med hensyn til de andre fag, som hr. Henrik Svane nævner heroppefra, sige, at hvis man skal lave sådan en forespørgselsdebat, så var vi jo ikke blevet færdige i dag, hvis vi skulle have fyldt alle fagene på.
Man kunne da forestille sig, at vi på et senere tidspunkt tog en debat om, hvordan det går med de andre fag.
Det her kunne jo være opstarten på en saglig og konstruktiv debat om hele vores uddannelsessystem, hvor vi kommer alle fagene igennem.
Men hvad er grunden til, at man ikke kan støtte op omkring det her?
Henrik Svane (RV), 2000-05-05:
Til hr. Christian H. Hansen: Jeg sagde i min ordførertale, at det er vigtigt, at der hele tiden foregår diskussioner om at forbedre folkeskolens vilkår, herunder kvaliteten af indlæringen, så det er klart nok, at den proces skal hele tiden foregå, og det gør den også konstant.
Jeg hører selv til de mennesker, som ikke kan huske alle datoer, men jeg føler alligevel, at jeg klarer mig rimeligt, fordi jeg ved, hvor jeg skal slå det op.
Og det var det, jeg mente i min ordførertale, når jeg sagde, at det er vigtigt, at vi uddanner engagerede, videbegærlige, nysgerrige unge mennesker, der skal være med til at føre det her samfund videre; det handler mere om det, end at vi skal uddanne det, som jeg sagde i forhold til udenadslæren, nemlig robotagtige mennesker, som på kommando kan recitere Grundtvig.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Når hr. Henrik Svane nu nævner, at han selv klarer det udmærket, så vil jeg gerne have lov til at spørge: Er vi derhenne, hvor vi siger, at nu skal vi bare slå det op?
Er vi derhenne, hvor det egentlig handler om, at de unge mennesker har Internettet, og skal de bruge et eller andet historisk svar, så behøver de ikke at vide det, for medmindre der er en mail, hvor der står »I LOVE YOU«, så kan de altså kigge på Internettet?
Hvor er det, vi er henne?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-05:
Hr. Henrik Svane siger, at det der med paratviden ikke er så nødvendigt, det kan man jo bare slå op.
Jo, hr. Henrik Svane, det kan man, hvis man kan alfabetet, og det er paratviden, og så er det i øvrigt ligegyldigt, om det skal slås op i en bog, et leksikon eller på skærmen.
Der er ingen væsentlig forskel.
Men der er da ikke tid til, at man hele tiden skal slå alting op, mens man hører radioavis.
For hver sætning skal man slå fire-fem ting op, og selv om man er hurtig med et leksikon eller på skærmen, så er man ikke hurtig nok!
En vis basis af paratviden, sammenhæng og overblik er da selvfølgelig nødvendig.
Henrik Svane (RV), 2000-05-05:
Jeg går også ind for, at man skal kunne klare sig uden computere, som nogle af os var nødt til at gøre i går.
Jeg går også ind for, at man skal lære sine børn, mine egne blandt andet, at slå op i Den Store Danske Encyklopædi.
Og jeg vil gerne fortælle en lille historie om en af mine sønner, der som 7-årig blev sendt hen for at hente første bind - vi havde fået fire bind på det tidspunkt - fordi der var kommet en ny and i vores dam, det var vistnok en Knarand.
Og så skulle han lære at slå op i den der encyklopædi, og det gør han så.
Og så kommer han tilbage, og så siger han: »Far, det nytter ikke!«
»Kan du ikke slå op under »A«, dreng?«, sagde jeg så til ham.
»Jo det kan jeg godt!«
»Men hvad står der?«, spurgte jeg ham.
»Der står »And ... Se under ænder.««.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-05:
Den klassiske dannelse er gået rabundus, og med forestillingen om den klassiske dannelse er forestillingen om, at der findes en bestemt kerne af fag og en meget velafgrænset bestemt kerne af viden, også gået rabundus.
Og derfor kan man jo stille spørgsmålet: Hvad er det for en kulturpolitisk situation, vi står i?
Ja, den er i meget høj grad præget af individualisme, den er også præget af pluralisme, den er præget af informationsbombardementer, og den er præget af nogle børn, som har hovedet utrolig mange steder både fysisk og også bevidsthedsmæssigt.
Som led i disse samfundsmæssige processer kan vi jo konstatere, at knæsatte perspektiverings- og fortolkningsforsøg opløses af en masse små historier og også af nogle undervisere, der nok kæmper for at rimpe bare en lille smule sammen på den situation.
Så kan man jo i den her situation sige: O.k., vi puster nogle bestemte fag op, vi får noget mere paratviden, vi får noget mere grundviden, og så går det nok bedre.
Enhedslisten har ikke den opfattelse, at det er løsningen, men vi står i en situation, hvor det er vigtigt at påtage sig en politisk, demokratisk dannelse ved at styrke elevdemokratiet og elevdeltagelsen på elevvilkår.
Det indebærer ofte en differentieret og varieret undervisning, samtidig med at der er behov for klasseundervisning, det fælles, og det gør jo ikke underviseropgaven mindre.
Men pointen i forhold til kravet om paratviden og grundviden er, at det er utrolig vigtigt, at der i undervisningssituationen er et spændingsmoment og et element af noget uforudsigeligt, men også mulighed for engagement og lysten til at stimulere børnene lyst til at stille spørgsmål og erobre erkendelse.
I den forbindelse kan man godt sige, at det er vigtigt med kulturbærende fag og kulturbærende elementer.
Det kan man finde overalt.
Man kan finde det i formning, musik, man kan finde det i historie.
Men derfor kan man godt stille spørgsmålet, og det er sådan set korrekt nok, om nu alle fag bidrager lige fuldt til en sådan demokratisk dannelse.
F. eks. kan man godt tænke sig, at der på et givet lærerværelse er et prestigehierarki, hvor der er noget, der anses for vigtigere end andet, og hvor en stribe af små fag, musik, formning, historie f.eks., kommer i klemme.
Man kunne også tænke sig, at det var vigtigt, at langt flere undervisere får mulighed for at give et bud - jeg sagde et bud - på sammenhænge og dermed etablere en væg i skolestuen, som eleverne får mulighed for at spille bold op ad.
Dermed være sagt, at der er behov for at styrke kulturbærende elementer, men det springende punkt er, hvordan det skal gøres.
Set fra Enhedslistens synspunkt er det utrolig vigtigt, at det sker som led i en aktiv elevdeltagelse, hvor man har aktive, engagerede elever, der har lyst til at stille spørgsmål.
Og som sagt så tror vi ikke på, at man nogen sinde mere kan etablere den der med »Odense, Bogense, Middelfart, Assens«, selv om jeg da i øvrigt synes, det er smart at vide, hvor Odense ligger.
Helga Moos (V), 2000-05-05:
Jeg vil gerne spørge hr. Kim Behnke, om han kan bekræfte noget om genforeningsdagene: I Zone I var det den 10. februar, der var afstemning, i Zone II var det den 14. marts.
I Versailles blev det den 5. juli 1920 besluttet at ratificere afstemningen med tilbagevirkende kraft til den 15. juni samme år, og kongen red over den 9. juli 1920.
Sådan er datoerne.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg sige, at jeg er utrolig tilfreds med din paratviden på området.
Da jeg spurgte dig bare lige sådan ud i luften - kom med noget - ramte du rigtigt.
Du ramte 1920, genforeningen, du vidste, hvad det var, også ham med den hvide hest.
Og du var henne omkring sommer, så det er ikke helt ringe med din paratviden.
Det er flot.
Kim Behnke (FRI), 2000-05-05:
Nu er jeg overbevist om, at fru Helga Moos' opslag i Den Store Danske Encyklopædi er fyldestgørende, men vi folketingsmedlemmer har jo det privilegium, at hver gang vi går i Vandrehallen, bliver vi mindet om genforeningen, fordi der hænger en meget smuk glasmosaik, der er en gave fra Sønderjylland i anledning af genforeningen.
Så hver gang vi går forbi, bliver vi mindet om lige præcis datoerne for genforeningen. Men den 15. juni er jo også en vigtig dato for os danskere, for det ældste symbol på Danmark, vores smukke flag, fejrer vi hvert år den 15. juni på Valdemarsdag.
Jeg havde selv den stærke oplevelse for år tilbage at besøge Coca-Cola Company's hovedkvarter i Atlanta i USA, hvor de pralede af, at de var blevet 100 år gamle, og så viste de alle flagene fra alle de lande, hvor Coca-Colas produkter bliver solgt.
Og der kunne jeg fortælle om det danske flag, at det jo var betydelig ældre end deres sølle 100 år.
Specielt amerikanere bliver dybt imponerede over, at vi bruger Valdemarsdag som den dag på året, hvor vi via spejdere osv., når vi sælger flaget, bibringer opvoksende generationer viden om et af de smukkeste symboler på Danmark, nemlig vores flotte flag.
Hans Peter Baadsgaard (S), 2000-05-05:
Det er ikke med nogen særlig lyst til at forlænge debatten, at jeg tager ordet, men når hr. Frank Dahlgaard siger, de vil ikke erkende, og de vil ikke noget, så vil jeg gerne spørge hr. Frank Dahlgaard, der foreslår, at nu skal der nedsættes en arbejdsgruppe: Hvor mange instanser vil hr. Frank Dahlgaard have til at overvåge folkeskolen? Socialdemokratiets ordfører har sagt meget klart, hvad vi lægger vægt på, både om kundskabsopgaverne, det kundskabsformidlende, om færdigheder og også om balancen til det kulturbærende.
Vi har i forvejen et kvalitetsudviklingsprojekt, der kører i folkeskolen, vi har »Folkeskolen år 2000«, som bliver evalueret, vi har et evalueringsinstitut.
Hvor mange instanser tror hr. Frank Dahlgaard vil bidrage til, at folkeskolen kan få en rolig og solid kvalitetsudvikling og ikke hver eneste uge skal mødes med nye instanser, der skal overvåge folkeskolen?
Helga Moos (V), 2000-05-05:
Det er en kort bemærkning til hr. Frank Dahlgaard.
Jeg vil gerne spørge hr. Frank Dahlgaard, om ikke godt han vil læse min ordførertale én gang til, for så tror jeg ikke, at vi er så uenige. Så er jeg ked af, at hr. Frank Dahlgaard tog mine forsøg på konkretisering af forskellen mellem paratviden i datoer og paratviden generelt så ilde op.
Det var tænkt som en konkretisering, og jeg synes egentlig, jeg fik sat nogenlunde spot på forskellen.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-05:
Tak til Venstres ordfører, som er blevet klar over, at det her vist var et fejlskud fra Venstres side og noget, der skulle tages langt mere alvorligt.
Og så vil jeg sige til Socialdemokratiets hr. Hans Peter
Baadsgaard, at jeg ikke er ude på, at folkeskolen skal overvåges, og at der skal laves flere instanser, men jeg er ude på, at man helt bredt får nedsat en gruppe af kyndige mennesker, der kan finde ud af, hvordan vi kan få mere for de samme undervisningspenge, sådan at vi kan få de unge til at få bedre kundskaber og større interesse og engagement i disse kulturbærende fag - jeg ved, der er andre - men det er jo ikke at overvåge folkeskolen.
Og i øvrigt er denne her forespørgselsdebat jo ikke bare rettet mod folkeskolen, den er da også rettet imod de uddannelseslag, der ligger ovenpå.
Jeg synes nok, at man fra alle sider må være alarmeret, når det viser sig, at mennesker i 3. gymnasieklasse har så ringe kendskab til helt konkrete historiske begivenheder i deres eget land.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-05-05:
Venstre mener ligesom Det Konservative Folkeparti, at uddannelses- og erhvervsvejledningen skal intensiveres, så de unges uddannelses- og erhvervsvalg i højere grad har rødder i virkeligheden og i erhvervslivets behov.
Derfor bør vejledningsindsatsen styrkes gennem hele skoleforløbet, hele uddannelsesforløbet.
Det skal ske gennem professionalisering af vejledningen, så der sikres en målrettet indsats og en indsats, der er rettet mod arbejdsmarkedet.
Efter Venstres mening skal styrkelsen af uddannelses- og erhvervsvejledningen
ske på den enkelte institution.
Det kan bl.a. være ved en styrkelse af erhvervspraktikken i folkeskolen, ved et løbende samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder og endelig ved en bedre uddannelse af vejlederne.
Den bedre uddannelse af vejlederne kan ske i form af godkendte sammenhængende uddannelsesforløb, og derudover er det vigtigt, at vejlederne i langt højere grad har kontakt med virkeligheden uden for skolen.
Vi har set positive eksempler på folkeskoleområdet med reel erhvervspraktik for vejlederne, det er noget, de har brugt i bl.a. Esbjerg, og med efteruddannelse af vejlederne i erhvervsrelaterede emner.
Venstre mener, at vejlederne har behov for et fælles udgangspunkt, så derfor bør vejlederuddannelsen eller vejledningsordningerne samarbejdes, så man netop sikrer det fælles udgangspunkt.
Jo bedre vejlederne er klædt på til at vejlede, desto større er muligheden for en overskuelig og sammenhængende vejledning, og kun på den måde kan vi sikre en kompetent, kvalitetsfuld vejledning og ikke en vildledning i de fremtidige uddannelses- og erhvervsvalg.
Med hensyn til det konkrete forslag om en ny institutionsuafhængig uddannelses- og erhvervsvejledning er der ret mange gode takter i forslaget.
Vi er ikke sikker på, at beslutningsforslaget alene giver det redskab, der skal til, for at vi kan styrke vejledningsindsatsen.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
Da SF's ordfører, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede her i dag, skal jeg på SF's vegne fremføre følgende: Forslaget indebærer, at regeringen inden 1. november 2000 skal udarbejde og fremsætte de nødvendige lovforslag og foretage fornødne ændringer i bekendtgørelser, cirkulærer og øvrige administrative forskrifter med henblik på oprettelse af en ny institutionsuafhængig uddannelses- og erhvervsvejledning, som skal stå til rådighed for folkeskolen, ungdomsuddannelserne og KVU-uddannelserne på erhvervsskolerne. SF er enig i, at det er vigtigt, at vejledningen er i orden, hvilket vil sige er af høj kvalitet og ikke indebærer, at bestemte uddannelser favoriseres frem for andre, men dette må kunne tilgodeses inden for de nuværende rammer. Derfor er det ikke nødvendigt med en ny vejledningsinstitution, og derfor kan SF ikke støtte forslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Forslaget her, som går ud på, at der oprettes en ny institutionsuafhængig uddannelses- og erhvervsledning, som så også skal stå til rådighed for folkeskolen, ungdomsuddannelserne og KVU-uddannelserne på erhvervsskolerne, kan Dansk Folkeparti tilslutte sig.
utrolig vigtigt, at de unge får en grundig information om de forskellige uddannelser.
Det er vigtigt, at de unge kommer på den rette hylde så tidligt som muligt i deres uddannelsesforløb for at undgå spild både af menneskelige og også af økonomiske ressourcer, og det er vel også noget af det, som forslagsstillerne er inde på i det her beslutningsforslag.
Overvejende må jeg sige, at vi kan følge intentionerne i forslaget.
De andre ordførere indtil nu har været inde på nogle ting, som vi også mener der skal lægges vægt på under det videre udvalgsarbejde, men overordnet kan vi støtte det her beslutningsforslag.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-05:
Hr. Henrik Svane talte om, at vi skal have demokratiske borgere, og at kultur er meget andet end disse fire fag.
Jo, men med hjemkundskab og de musiske fag står det meget godt til efter min opfattelse, men ikke med disse fire fag.
Så taler hr. Henrik Svane om, at vi ikke skal have robotagtige mennesker.
Hvem i alverden har bragt det ind i debatten, andre end hr. Henrik Svane selv?
Jeg må spørge hr. Henrik Svane:
Bliver man et robotagtigt menneske af at vide, hvad den 5. maj 1945 står for?
Bliver man et robotagtigt menneske af at vide, hvad den 9. april 1940 står for?
Bliver man et robotagtigt menneske af at vide, hvad 1864 står for i danmarkshistorien og for oldeforældrenes og bedsteforældrenes og forældrenes generation?
Bliver man et robotagtigt menneske af at have konkret kundskab om fortiden?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-05:
Ja, vi var jo lige ved at komme til kernen her, men det var godt nok ikke længe, det holdt, for det er jo nemlig det, det handler om.
Det er jo ikke den ene meter, landbruget skal have kompensation for denne her gang.
Det synes vi da selvfølgelig at landbruget skal have, men det er jo først og fremmest princippet - det er rettigheden, det er krænkelsen, der ligger der.
Og så efterfølgende, når det skal være 6 og 10 meter, begynder der at være mange penge i det.
Så det var lige netop kernepunktet, vi kom til her.
Men det smuttede altså, det gode tilsagn dér, beklager.
Det betyder bare, at berettigelsen af beslutningsforslaget her absolut er til stede.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-05:
Baggrunden for den forespørgsel, vi har i dag, er de nye og stadige oplysninger, der kommer frem om de ringe kundskaber, som de unge både i folkeskolen og i ungdomsuddannelserne og videre har i dannelsesfagene, de kulturbærende fag.
Her tænker jeg på historie, geografi, kristendom og dansk, og det er den del af danskfaget, som ikke drejer sig om at kunne stave og skrive, men om at have kendskab til dansk litteratur og forfatterne og deres baggrund og de perioder, hvor tingene er blevet til.
Dagbladet Jyllands-Posten havde i begyndelsen af marts
en test om historie, som viste et, synes jeg, rystende ringe kendskab til helt konkrete begivenheder og deres betydning i den danske historie: Hvad står 1864 for?
Hvornår fandt den danske besættelse sted?
Hvad står den 5. maj for?
Sådanne ting, som det for den generation, som jeg tilhører, er fuldstændig naturligt at man kender, er fremmed for mange af de unge, og dermed bliver de kulturelle analfabeter og uden den dannelse og uden de rødder, som de ældre generationer har.
Det er et kæmpemæssigt problem.
Kender man ikke fortiden, forstår man heller ikke sin egen tid.
Vi lever jo i en international verden, hvor det er vigtigere end nogen sinde at have kendskab til steder, byer, lande, floder, bjergkæder osv., for disse betegnelser fløjter jo hele tiden rundt i de elektroniske og i de skrevne medier, og aner man ikke, hvad de står for, så aner man ikke ret meget, og så bliver man sammen med manglende historiekundskaber og kundskaber i øvrigt, også på kristendomsområdet, et let offer for påstande og demagogiske argumentationer. Der er behov for en opstramning og en styrkelse af disse fag, og det er baggrunden for denne forespørgsel. Besvarelse
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-05:
Jeg håber ikke, at ordførerne for partierne, der kommer herefter, har den samme indgangsvinkel til det her vigtige spørgsmål
som ministeren, for ministeren sagde jo i virkeligheden i starten: Det er godt nok.
De unge er slet ikke så tossede.
De unge ved en masse.
Det er sådan set godt nok.
Det var ikke lige ordene, men det var i hvert fald budskabet bag ordene, og så var der noget om, at det er for snævert bare at se på historie, geografi, kristendom og dansk.
Og det er da rigtigt, at kultur er andet.
Man kunne også også tage de kreative fag med.
Man kunne i virkeligheden tage alle fag med, og så kan man snakke herfra og til evigheden.
Men det, der efterhånden er dokumenteret, og som kommer frem gang på gang, er en mangel på helt grundlæggende kundskaber i de nævnte fag, og det kan man ikke komme uden om, undtagen hvis man er radikal undervisningsminister og i virkeligheden siger: Det er ikke så tosset, det er godt nok, vi skal ikke ligge i slutningen af anden division - men det kan jeg forstå at vi heller ikke gør - og vi er godt på vej. Må jeg gøre opmærksom på, at dagbladet Jyllands-Posten - jeg tror, det var den 11. eller 12. marts i år - bragte en kort oversigt, hvor man havde stillet 14 spørgsmål, tror jeg, til unge mennesker i 2. og 3. gymnasieklasse om 1864, om, hvornår Første Verdenskrig fandt sted, og hvornår Anden Verdenskrig fandt sted, om reformationen og den slags, og om, hvem der var statsminister i Danmark før Poul Nyrup Rasmussen, og der var rystende ringe viden.
Og har man ikke den paratviden, så forstår man jo ikke meget af det, der står i aviserne, og man forstår ikke det, der bliver bragt på tv og i radio.
Man forstår ikke ret meget, og så er man ikke så kvalificeret til at deltage i det danske demokrati, som man burde være, og så bliver demokratiet derefter.
Det er jo ikke bare et spørgsmål om at kunne nogle ting for at kunne bestå en eksamen, men for at få et bedre liv, forstå sin samtid og forstå, hvad der foregår omkring én, og så har vi altså en undervisningsminister, som reagerer, synes jeg, dybt uansvarligt ved at give det signal, at det er såmænd ikke så ringe og det er nogenlunde, men det kan altid gøres bedre.
Men det er jo også en måde at sige på, at det egentlig er godt nok.
Man afviser altså, at der overhovedet er et problem.
Jeg glæder mig til at høre, om ordførerne for Folketingets partier bakker op bag en så uansvarlig indstilling til det her.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-05:
Jeg glemte i mit første indlæg at komme med et forslag til vedtagelse, som jeg føler at man da i hvert fald bør kunne samles om - også på baggrund af denne her ordførertale fra Socialdemokratiet.
Frode Sørensen (S), 2000-05-05:
Nu var jeg jo ikke klar over, at der ville være et forslag til vedtagelse.
Det er jeg klar over nu, og jeg skal sige på Socialdemokratiets vegne, at vi ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Det er så lige lidt til hr. Frode Sørensens tale: Det var jo en udmærket festtale, hr. Frode Sørensen holdt.
Alt var simpelt hen godt, og der var ingen problemer, og det vil sige, at hr. Frode Sørensen også fuldstændig ser forbi de rapporter og analyser om både læsning, stavning og skrivning, der har været fremme på det sidste, og hvor man har slået fast, at der er et sted mellem 300.000 og 500.000 elever - det er sådan et gennemsnit fra de forskellige rapporter - hvor der er nogle kæmpeproblemer, som der bør tages fat på.
Ligeledes henviste hr. Frank Dahlgaard til en rapport, der havde været i Jyllands-Posten, og hvor der var stillet 14 spørgsmål.
Der var et spørgsmål om historie, som de unge mennesker kunne svare rigtigt på, og det var, hvem der var statsminister før den nuværende statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussen.
Det er måske, fordi folk husker det som en glædesperiode; det ved jeg ikke.
Jeg vil gerne spørge hr. Frode Sørensen, om der ikke er
et stort problem her, som der bør tages fat på.
Og burde denne festtale ikke have indeholdt bare en lille smule om de analyser og rapporter, der har været fremme?
Dem kan man da ikke her fra talerstolen stå og se fuldstændig bort fra.