Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Det lovforslag, vi behandler i dag, vil sænke priserne på medicin, og det støtter vi selvfølgelig.
Men jeg vil også gøre opmærksom på, som jeg har sagt et par gange under de korte bemærkninger, at det altså er en lov, som var helt galt tænkt fra starten, som gik ud på at presse medicinindustrien ved at sige, at hvis ikke I sænker prisen, hæver vi udgiften til den medicin, de syge har brug for.
Jeg må sige, at det var komplet ufatteligt, at et Folketing hele vejen fra Dansk Folkeparti til SF syntes, at det var en god mekanisme at sige: Sænker I ikke prisen, hæver vi udgiften for de syge.
Jeg skal så glæde mig over, at man i dag har indset, at det var uklogt, og at det har ført til en katastrofe.
Vi gik fra starten imod loven lige præcis med den begrundelse og støtter selvfølgelig også, at den lov suspenderes.
Men jeg vil også godt sige: Jeg forstår ikke, at den kun skal suspenderes, og jeg er meget utryg ved, at suspensionen udløber efter, at Folketinget er gået på ferie.
For så risikerer vi jo, at den her lov bare genindføres, og at katastrofen kommer en gang mere, og at vi så først, når Folketinget træder sammen igen, kan løse problemet.
Og derfor kan jeg love jer for, at Enhedslisten, inden Folketinget går på ferie, vil afkræve forligspartierne et tilsagn om, at det her altså ikke kommer til at træde i kraft
Vi skal ikke have en gentagelse.
Og jeg vil også gerne bede ministeren om at svare på, om vi kan være helt sikre på, at den her gidseltagning af de syge ikke bliver genindført.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at det jo kommer oven i - hvilket jeg lige har haft mulighed for at drøfte med fru Yvonne Herløv Andersen før - at et bredt udsnit af partier fra borgerligheden og til og med regeringen året før gennemførte højere brugerbetaling for medicin, og det kommer oven i, at en lang række af landets kommuner skar ned på tilskuddet til medicin til f.eks. pensionister.
Derfor har det gennem 2 år været en katastrofe på det her område, at den ene gruppe efter den anden har måttet melde om, at de ikke havde råd til den medicin, de havde brug for.
Og jeg synes, at det brede flertal her i Folketinget, som bør se det her i en helhed, har påtaget sig et meget stort ansvar for, at der er masser af mennesker, der er gået grædende bort fra apoteket uden medicinen, fordi de simpelt hen ikke havde de penge, der skulle til.
Man er kommet med en konstruktiv løsning undervejs i retning af at sige til de syge: I kan få en kredit i kreditkortselskabet Finax, hvis I ikke har råd til jeres medicin.
Jeg synes, det er uanstændigt, og jeg synes, at man er nødt til at prøve at give en sikkerhed for - også i løbet af færdiggørelsen af det her lovforslag - at vi ikke kommer i en ny katastrofal situation.
Så vil jeg sige, at vi selvfølgelig støtter lovforslaget, ligesom vi forleden dag var med til et rette op på den ulykke, der gennem ældrepakken er lavet ude i kommunerne med højere medicinpriser for pensionisterne.
Vi gør alt, hvad vi kan for at gå ind og hjælpe, også dér, hvor andre partier har lavet ulykker.
Jeg håber, at det, vi bliver enige om her, er permanent gennem lov at sikre, at medicinindustrien ikke kan tage nogle merprofitter, som den åbenbart i øjeblikket tager i Danmark, hvor den får højere priser for sine ting, end den gør i andre lande.
Men det er lovgivning, der skal til.
Det er ikke ved at bruge patienterne, ved at bruge de syge som redskab.
Vi kan altså støtte lovforslaget, men vil under udvalgsarbejdet hæfte os meget ved, hvad der bliver den varige løsning, og sige, at vi altså ikke er trygge ved, at den her suspension bare kan udløbe engang til sommer.
Der skal findes en løsning, der er varig, inden da.