runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 2001-02-27:
Kan jeg få ret i, at så længe ministeren ikke i skriftlig form har indleveret et forslag, efter at dette er vedtaget i regeringen, så foreligger der ikke noget konkret forslag fra ministeren? Er det korrekt, eller er det forkert? Jeg forstår godt ministerens påpegning af disse ting.
, allerede for
år tilbage, nævnt den tanke, at der er ingen, der kan garantere os, at den sidste folkevandring har fundet sted, og
at man udmærket kan tænke sig, at snesevis af millioner sætter over Middelhavet og kommer til Europa, og så har vi da et fælles problem i det fælles Europa, i den fælles menneskehed.
Jeg kan altså ikke se, at det skulle være så vanskeligt at tage noget op, som ikke har noget enkelt eller klart svar.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil gerne bekræfte definitionen af, hvornår der foreligger et skriftligt forslag, og jeg er meget glad for den præcisering, som hr. Arne Melchior hermed kom med.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gerne sige, at jeg godt ved, at der er nogle partier i Folketinget, der tror, at grænser og grænsevagter og hegn og alt muligt andet er løsningen på problemerne, så man på den måde kan holde folk ude.
Det er ikke en løsning, jeg tror på, og det er ikke en løsning, regeringen tror på.
Det er et svar til hr. Peter
Skaarup på det spørgsmål.
Bl.a. er ulandsbistanden det
allervigtigste i det, og jeg vil gerne gentage, at de problemer, vi løser ude i verden med vores ulandsbistand, altså ikke kommer igen
Og så er det en stor opgave for os at sige til de andre EU-lande, at deres bistand selvfølgelig bør op på niveau med den danske.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-27:
Vi har i dag fra ministeren fået at vide, at det var forkerte udtalelser, ministeren kom med, et forkert forslag fra i fredags, at det var dumt at udtrykke sig, som ministeren gjorde om Venstres og De Konservatives og Dansk Folkepartis holdninger, og det accepteres selvfølgelig af Folketinget.
Men alligevel synes jeg, ministeren i dag siger: Det ville være uansvarligt af mig ikke at fortælle, hvordan virkeligheden er.
Det bliver vi nødt til at diskutere.
Altså på den ene side trækker ministeren det hele tilbage, og på den anden side vil ministeren fortsat diskutere tingene.
»Vi bliver nødt til at diskutere tingene«, siger ministeren.
Dér vil jeg så godt spørge ministeren, hvad det er for nogle løsningsforslag, ministeren så ser, i og med at ministeren har frafaldet det ene løsningsforslag, ministeren kom med omkring problematikken med hensyn til fattigdomsflygtninge. Og så vil jeg godt spørge ministeren: Er et af løsningsforslagene, at vi f.eks. her den 25. marts fjerner paskontrollen ved den danske grænse?
Er det en god idé, hvis vi skal kunne håndtere de mange illegale flygtninge, der kommer til Danmark?
Nej, det er det vel ikke.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Ja, tak.
Det er netop rigtigt, at det er et de facto-problem.
Man kunne for et par uger siden faktisk se det her i en artikel i The Economist.
Nu ved jeg godt, det er en meget lille kurve, så den er svær at se, men det, man bare kan se her, er, at man i avisen faktisk skønner, at tallet af illegale indvandrere fra 1993 til 1999 er steget fra 40.000 til en halv million.
Tallet kan være højere, men det er klart, at vi er nødt til at forholde os til det også på EU-plan.
Det er selvfølgelig især Spanien, Portugal og Italien og de sydlige lande, som står med problemerne, og det gør de i høj grad for øjeblikket.
Det, jeg forestiller mig man kunne gøre, er selvfølgelig, at man i EU-sammenhænge kunne holde nogle konferencer, som netop tog fat på det her spørgsmål.
Margrete Auken (SF), 2001-02-27:
Har jeg forstået ministeren rigtigt, hvis det, hun har sagt, er, at vi står med et de facto-problem, som under alle omstændigheder vil tage til og jo især da, hvis Venstre og De Konservative kommer igennem med deres bistandspolitik og i øvrigt deres handelspolitik, for så vil det vokse gevaldigt?
Jeg vil godt spørge, om det er en rigtig fortolkning, og så spørge ministeren, om hun har planer om at få det rejst i EU-sammenhæng.
Det giver jo ikke mening at rejse det specielt i en dansk sammenhæng, for uanset om vi står uden løsninger andre end en ordentlig bistandspolitik og en ordentlig handelspolitik, så står vi med nogle ting, som ingen af os har konkrete løsninger på.
Og dér vil jeg godt spørge ministeren, om hun har planer om at få det bragt frem i EU og eventuelt under hvilken form, man kunne forestille sig, det kunne ske.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil meget gerne tilkendegive, at den danske regering vil præcisere over for det svenske formandskab, hvad der egentlig er vores politik, og hvad det er, vi synes, at også EU-formandskabet skal arbejde videre med, nemlig de emner, som fru Margrete Auken netop nævnte, og som jo i en meget overordnet form er skitseret i det svenske formandskabs rapport, som også fru Lene Espersen har henvist til.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-02-27:
I år 2000 modtog Danmark 22.601 asylansøgere plus familiesammenførte.
Af dem var der nogle, der fik opholdstilladelse efter aftale med FN, men det var afgjort de færreste.
Det var 1.852 sammen med kvoteflygtninge. Nu fremgår det så, at udviklingsministeren vil give konventionsstatus til fattigdomsflygtninge.
Jeg ved ikke, om det skal opfattes som en provokerende udtalelse, men under alle omstændigheder virker det som en meget provokerende udtalelse i en tid, hvor vi netop diskuterer, om ikke der er behov for stramninger.
Der er ingen tvivl om, at mange af de flygtninge, som er kommet til Danmark, også i år 2000, er fattigdomsflygtninge, og nu vil ministeren altså give dem konventionsstatus.
Jeg vil høre, hvor langt ministeren er med sine tanker, og hvor mange flere fremmede ministeren forventer at få ind i landet på den konto.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil gerne takke for spørgsmålet.
Det forslag, jeg kom med om at ændre konventionen, var en løs tanke, vil jeg gerne sige, og det er en tanke, som jeg har forladt igen.
Derfor er der sådan set ingen grund til at diskutere konventionsændringer.
Det, der til gengæld er grund til at diskutere, er, hvad vi gør ved de problemer, vi står over for i Europa, og som vil bestå, uanset om vi vil ændre konventionen eller ej.
I stedet for at diskutere netop ændringer synes jeg derfor, vi skal diskutere, at der er et stort antal mennesker, som er på flugt, og som også kommer og banker på vores dør i Europa.
Mange af tallene er jo uofficielle, men de officielle tal fra Spanien viser, at antallet af illegale indvandrere blev firedoblet fra 1999 til 2000.
Jeg ved ikke helt, om jeg skal forstå fru Pia Kjærsgaard sådan, at hun faktisk gerne vil sætte udviklingsbistanden op, så vi kan bruge flere penge på at løse problemerne ude omkring i verden.
Det tror jeg faktisk ville være en glimrende idé, hvis vi kunne blive enige om det.
Det er klart, at de problemer, vi løser ude i verden, får vi ikke præsenteret på vores egen dørtærskel, og hele filosofien bag dansk udviklingsbistand er jo at hjælpe dér, hvor problemerne er, så de mennesker bliver, hvor de er, og ikke kommer til Danmark eller til Europa i øvrigt.
Men jeg vil gerne gøre opmærksom på, at presset på vore grænser bliver så stort, at vi ikke ved, hvordan vi skal løse det problem, og derfor er vi selvfølgelig nødt til at fastholde vores udviklingsbistand og meget gerne øge den, hvis det er det, fru Pia Kjærsgaard vil.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-02-27:
Punkt 1: Så må jeg forstå det sådan, at ministeren definitivt har trukket sit forslag, som blev fremsat i fredags i Weekendavisen, tilbage, og at det ikke er sådan, som ministeren har udtalt til flere medier, at hun fastholder det, selv om det er skudt ned af alle andre partier.
Men ministeren har bestemt misforstået det, hvis hun mener, at jeg ønsker, man skal sætte ulandsbistanden op.
Det, jeg spurgte ministeren om, var, om det ikke var mere fornuftigt at bruge de over 30 mia. kr., vi hvert år bruger her i Danmark, på de mange, mange flygtninge, der er rundtomkring i verden, og som godt kunne have behov for bistand.
Man kan hjælpe meget, meget mere aktivt i nærområderne, og det er netop dét, jeg efterlyser ministerens holdning til, for der er mange andre end udviklingsministeren, som har udtalt, at det er en god idé.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Det er jo sådan, at vi allerede hjælper i nærområderne i dag, og det er da klart, at vi ikke kan sige, at vi kun vil hjælpe i nærområderne, men ikke vil hjælpe i Danmark.
Regeringens politik er helt klar: de mennesker, der kommer til Danmark og søger asyl her, får deres sag prøvet, og er sagen klar, får de asyl. Sådan er det.
Der er altså en tostrenget politik på området.
Selvfølgelig hjælper vi de mennesker, der kommer hertil og søger asyl i Danmark, hvis de har ret til at få asyl, men vi hjælper også i nærområderne.
Vi hjælper med vores udviklingsbistand, så problemerne bliver mindre, og det bliver tåleligt at leve dér, hvor folk er.
Det er sådan set hele filosofien, og systemet fungerer også meget fint.
Men problemet er jo, at man ikke vil hjælpe ude omkring.
Man vil skære ned i ulandsbistanden og dermed fjerne grundlaget for, at problemerne ikke opstår, og at der ikke produceres flygtninge.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-02-27:
Det er efter Dansk Folkepartis opfattelse en total misforståelse.
Nu er det mit sidste spørgsmål, så derfor skal jeg kræve, at ministeren dementerer, at ministeren har givet udtryk for, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti mener, at jo flere flygtninge, der drukner på vejen til Danmark, desto bedre.
Det synes jeg er totalt uholdbart.
Det er uanstændigt af ministeren.
Hvis jeg skal være lidt godmodig og positiv, vil jeg tilskrive det ministerens manglende erfaring, men hvis jeg måske skal være mere realistisk, må jeg sige, at det er en ualmindelig grov påstand, som jeg godt vil have, at ministeren trækker tilbage.
Jeg synes, ministeren skulle prøve at gøre sig selv lidt stueren, hvad jeg absolut ikke mener denne udtalelse er.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-02-27:
Ministeren har hele tiden i denne her sag sagt, at der er et problem, det må vi se i øjnene, og det må vi forholde os til, og så vil jeg spørge ministeren, om det ikke var noget, vi gjorde for 30-40 år siden.
Da jeg gik på universitetet, og jeg valgte ulandspolitik som ét af specialerne, havde vi hele diskussionen, og på det tidspunkt havde man den da også i Folketinget og i hele den offentlige danske debat, i offentligheden, og man konkluderede også - er det ikke rigtigt, minister - at vi skal hjælpe folk ude, hvor de bor og lever.
Er det ikke sådan, det forholder sig?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil meget gerne gentage over for fru Pia Kjærsgaard, at det forslag om konventionen er taget af bordet, og det kommer ikke op igen.
Det bliver ikke regeringspolitik, det har ikke været regeringspolitik, og det håber jeg fru Pia Kjærsgaard er godt tilfreds med.
Jeg vil også meget gerne, som jeg har gjort til flere medier, gentage en så uforbeholden undskyldning, som jeg overhovedet kan komme med, for den udtalelse, fru Pia Kjærsgaard henviser til, og som jeg selvfølgelig ikke skulle have fremsat.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
Med hensyn til den tidligere besvarelse til fru Pia Kjærsgaard om, hvordan Folketingets medlemmer fremover skal forstå ministerens udmeldinger: Vi kan forstå, at det forslag, som ministeren fremsatte i fredags, var løse tanker, men hvordan skal folketingsmedlemmer fremover egentlig fortolke de forslag, der kommer fra ministeren?
Hvornår er der tale om regeringsforslag, og hvornår er der tale om løse tanker?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Det er sådan, at jeg meget gerne vil tage ansvar for, at der faktisk bliver oplyst om de problemer, der er i Europa, og som også kommer til Danmark.
Jeg ser det som min opgave at oplyse om dem.
Men forslaget om konventionen var et løst forslag, som ikke har nogen gang på jorden, og jeg siger gerne, at her dummede jeg mig altså, og lad os så glemme den der konvention.
Men jeg vil bare gerne have, at også Det Konservative Folkeparti forholder sig til den problemstilling, som jeg faktisk meget gerne vil have, at vi diskuterer: der er nogle mennesker, der kommer til Europa og lægger et stort pres på vore grænser, og hvad stiller vi op med dem?
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-02-27:
Det blev ikke fuldstændig klart for mig efter det svar, ministeren gav fru Lene Espersen: Hvordan kan vi skelne imellem, hvornår ministeren har sin ministerkasket på, og hvornår ministeren er politiker, der lufter løse tanker og forsøger at sætte gang i en debat?
Jeg vil gerne høre, om ikke ministeren kan løfte sløret for, hvordan vi kan se, om det er den ene fru Anita Bay Bundegaard, eller om det er den anden fru Anita Bay Bundegaard.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Tak for spørgsmålet.
Jeg synes, man skal lytte efter, hvad det er, jeg siger.
Det, jeg siger, er, at jeg synes netop, det vil være uansvarligt af mig ikke at fortælle, hvordan virkeligheden ser ud.
Det vil være uansvarligt at lukke øjnene og spille struds, sådan som mange politikere gerne vil, hvis de ikke umiddelbart har en løsning på problemet liggende i skuffen.
Så vil man ikke tage diskussionen, fordi den er farlig, og man bliver stillet til ansvar.
Næh, det kan man ikke.
O.k., så glemmer vi den, men lad os stadig holde fast i, at vi gerne vil diskutere problemerne.
Jeg vil meget gerne inddrage både Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti i denne diskussion, hvis de altså vil.
Jeppe Kofod (S), 2001-02-27:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om hun er enig i, at en af de bedste måder at undgå nye flygtningestrømme og folkevandringer på er at give udviklingsbistand, og om ministeren i den sammenhæng kan forstå logikken i f.eks. Det Konservative Folkepartis forslag om at skære 4,2 mia. kr. i dansk udviklingsbistand eller hver fjerde bistandskrone eller Venstres forslag om at skære 1,5 mia. kr. i udviklingsbistand og samtidig sige, at de vil være med til at begrænse folkevandringer og flygtningestrømme til f.eks. Danmark?
Kan ministeren se nogen som helst logik i det, eller finder ministeren, at den borgerlige oppositions forslag her på nogen måde er troværdigt?
Er den danske befolkning ikke blevet bildt noget fuldstændig vanvittigt ind, når man siger, at man samtidig med at skære i bistanden kan undgå nye flygtningestrømme til bl.a. Danmark?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Tak for spørgsmålet.
Det er klart, at der overhovedet ikke er nogen som helst sammenhæng i det forslag, vi ser fra bl.a. Venstre og De Konservative, som jo altså har en idé om og en tro på, at man sagtens kan stramme asylpolitikken, lukke vores grænser og så i øvrigt også spare på ulandsbistanden samtidig.
Man kan bare sige, tror jeg - og det er det eneste, jeg vil forholde mig til - at det simpelt hen ikke hænger sammen, men det kan jo godt være, at de to partier vil gå ind i diskussionen, sådan at vi kunne få det oplyst.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-02-27:
Ministeren talte om løse tanker, men som minister med rådighed over embedsmænd, der kender til området, er der vel grænser for, hvor løse sådan nogle tanker kan være.
Jeg vil spørge ministeren, om hun er klar over, at der er 1,3 milliarder mennesker, som lever i elendighed, sygdom og fattigdom langt under fattigdomsgrænsen, som ville starte med at gå, de af dem, der kan, til Danmark, hvis det blev legalt at være fattigdomsflygtning.
Og jeg vil spørge, hvor ministeren sådan bare i sine løse tanker havde forestillet sig, at disse mennesker skulle bo. Skal Sandholmlejren udvides til hele Nordsjælland?
Og lidt løse tanker: Har ministeren forestillet sig bare sådan helt løst, om der vil gå 5, 10 eller 15 år, før dansk velstand vil være bombet tilbage til middelalderen, hvis man virkelig gjorde ministerens løse tanker til alvor?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Tak for spørgsmålet.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg sige: Ja, ministeren er ganske klar over, hvor mange flygtninge der faktisk er tale om, og det glæder mig også, at hr. Frank Dahlgaard kender det tal og kender til problemerne og vil se dem i øjnene og ikke stikke hovedet i busken og sige, at vi slet ikke skal forholde os til det her.
Derfor er jeg glad for, at hr. Frank Dahlgaard netop tager det spørgsmål op, og derfor vil jeg sige, at jeg har sagt, at det konventionsforslag er taget af bordet.
Derfor så synes jeg egentlig, at det er spild af Folketingets gode tid, at vi diskuterer, hvad implikationerne af det var.
Det er ikke et forslag, der ligger på bordet, og det kommer det heller ikke til, så vidt jeg kan bedømme på den politiske situation i Danmark.
Jamen det er da rigtigt, at vi havde den diskussion for 30-40 år siden, men jeg tror, at man tager fejl, hvis man tror, at det er en diskussion, som er slut.
Hvis man ser kendsgerningerne i øjnene, som hr. Frank Dahlgaard var så venlig selv at gøre, da han fortalte, hvor mange flygtninge vi egentlig har i verden, hvor mange mennesker der er på flugt, så må man sige, at det her vist ikke er en diskussion, vi kan tillade os at lukke lige nu.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-02-27:
Jamen kan vi så ikke vende sagen om og sige, at de over 30 mia. kr., vi hvert evig eneste år bruger på fremmede i Danmark, plus de 11,4 mia. kr., som Danmark hvert år yder i ulandsbistand, langt mere skal målrettes til folk i nærområderne?
Det er jo grotesk, når det bliver sammenholdt med de tanker, som ministeren giver udtryk for nu, at vi stadig yder en så stor bistand til fremmede her i landet.
Ministeren giver udtryk for at være mere interesseret i, at der ydes bistand i nærområdet, og det er en mening, som jeg er fuldstændig enig i.
Men kunne ministeren dog ikke tage sig sammen til at foreslå, at i stedet for at bruge over 30 mia. kr. hvert år her i Danmark på flygtninge, på fremmede, målretter man det beløb eller en del af det meget mere, så vi netop kan komme dem i møde, som virkelig har hjælp behov?
Dansk Folkeparti er meget enig i, at det er dér, man skal sætte ressourcerne ind, og mange ministre, deriblandt udviklingsministeren, har udtalt de tanker.
Men vi har endnu ikke set handling blive sat bag ordene.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Ja, men jeg er da virkelig glad over at få at vide, at hr. Per Stig Møller faktisk har rejst problematikken og oven i købet foreslået, at løsningen på problemet er en massiv bistand. Jeg må jo konstatere, at Det Konservative Folkepartis politik måske har ændret sig en smule siden da, for den massive bistand består jo altså i, at man gerne vil skære 25 pct. i den.
Men det kan være, at det bare er min evne til at helt forstå, hvordan det hænger sammen, der ikke rækker.
Så ja, det her problem er her, og svaret er, som det har været i mange år, nemlig en massiv udviklingsbistand både fra dansk side og fra europæisk side.
Jens Rohde (V), 2001-02-27:
Ministeren må altså have mig undskyldt, men det lyder fuldstændig, som om ministeren betragter det danske Folketing, og i øvrigt også EU, som en eller anden radikal studiekreds, hvor man sådan bare gratis kan komme med forslag og så trække dem tilbage igen og nærmest sige: Ha ha, det var jo bare for sjov, men jeg ville sådan set bare sætte en debat i gang.
Jeg kan også forstå ud fra dagspressen, at ministeren er glad for, at debatten er kommet i gang.
Det kan man også forstå her i dag, og at ministeren fortsat vil komme med forslag, som er imod regeringens politik.
Så vil jeg bare gerne vide, hvordan udviklingsministeren vil håndtere det sådan rent statsretligt.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil sige én ting til hr. Jens Rohde: Jeg har ikke fremsat forslag i det danske Folketing om noget, der har med det her spørgsmål at gøre.
Jeg tillader mig at sige, at der er en væsentlig debat, som vi skal tage.
Jeg har bare ikke fremsat et konkret forslag i det danske Folketing.
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-27:
Jo, men det, det handler om, er, at jeg i hvert fald har det forhold til det at være udviklingsminister, at det er en position, som jeg har stor respekt for.
Ethvert skolebarn kan da regne ud, at når befolkningen stiger og fattigdommen stiger, er der en god sandsynlighed for, at man flygter.
Det kan ethvert skolebarn da regne ud.
Derfor kan man vel forlange af en minister, når en minister begynder at komme med et forslag i aviserne, at en minister har en baggrund og et grundlag for at komme med det forslag.
Vi har ikke hørt et eneste konkret, faktuelt punkt om, hvordan man har tænkt sig at løse det.
Man kan jo ikke bare sige, at der er 1,2 milliarder mennesker under fattigdomsgrænsen.
Hvad er det for nogle mennesker, vi skal tage imod?
Hvor skal de bo henne?
Hvordan skulle man løse det i forhold til EU?
Havde man tænkt sig en kvoteordning?
Hvordan havde man overhovedet tænkt sig at lave en planlægning af det?
har jeg for øvrigt også tænkt mig at komme med en løs tanke om i EU.
Det er da manglende respekt.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil gerne gentage endnu en gang for hr. Jens Hald Madsen, at det her forslag ikke er på bordet.
Det er heller ikke til diskussion i dag, for så vidt at det ikke er fremsat i Folketinget.
Det er ikke regeringens politik, det er ikke min politik.
Og så vil jeg gerne henstille til, at vi diskuterer problemerne i stedet for at diskutere et forslag, som ikke findes.
Det er jo fuldstændig formålsløst.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
Jeg vil gerne spørge lidt til, hvilket spørgsmål det egentlig er, der skal rejses i EU, og henlede udviklingsministerens opmærksomhed på det bilag, der hedder 819, i Europaudvalget, der handler om det svenske formandskabs program.
Der skriver det svenske formandskab nemlig, at man vil diskutere en større vægt på et helhedssyn på immigrationsspørgsmål gennem udenrigspolitikken og det internationale udviklingssamarbejde.
Kan de forhold, som påvirker, at mennesker føler sig tvunget til at forlade deres hjemland, påvirkes?
Og videre står der på side 24, at fattigdomsbekæmpelse skal stå i centrum for udviklingssamarbejdet.
Det er det, svenskerne selv lægger op til.
Hvad er det præcis, udviklingsministeren så lægger op til at der yderligere skal diskuteres i EU?
For jeg går ikke ud fra, at det bare er et gratis citat fra det svenske formandskabs program, som udviklingsministeren her underholder Folketinget med.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Det er faktisk ikke min hensigt at underholde Folketinget.
Jeg vil gerne have, at vi diskuterer problemer, og det henregner jeg ikke under underholdning.
Det henregner jeg faktisk under seriøst politisk arbejde.
er faktisk, at vi forholder os til de problemer, som EU har, og det er der jo sådan set ikke noget underligt i, for det er jo også det formål, EU har.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi tager det her spørgsmål op på EU-plan: Hvad gør vi med de mennesker, som banker på døren?
De kan ikke søge politisk asyl, de kommer her, fordi de ikke kan få mad i munden, og hvad gør vi ved dem?
Og så med hensyn til det svenske formandskab: Jamen det er da klart, at den danske regering er ret enig med det svenske formandskab i, at bl.a. konfliktforebyggelse som en del af udviklingsbistanden, men også som en del af den danske udenrigspolitik, er med til at løse nogle problemer, sådan at folk ikke flygter.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
De spørgsmål, som udviklingsministeren her beskriver, er allerede rejst af det svenske formandskab.
Vi må jo forfølge det spørgsmål under den debat, der er næste punkt på dagsordenen, nemlig diskussionen af det svenske formandskab, for jeg synes, forvirringen er ved at brede sig over, hvad det egentlig er, den danske regering vil foreslå.
Jeg vil gerne spørge udviklingsministeren om, hvad udviklingsministeren mener er det rigtige niveau for den danske udviklingsbistand.
For jeg kan forstå på udviklingsministeren, at der skal en massiv indsats til, og der går jeg ikke ud fra, at de 11 mia. kr., som vi nu har brugt 1 time på at diskutere, er tilstrækkeligt efter udviklingsministerens mening.
Så hvis udviklingsministeren vil komme med nogle løse tanker om, hvilket niveau udviklingsministeren mener at udviklingsbistanden skal være på, tror jeg, det ville være ganske godt for debatten.