runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2004-04-20:
Jamen det er jo ikke sådan, at beløbet er hemmeligt, i og med at finanslovforslaget - nu skal jeg holde mig til os selv - fra Socialdemokraterne ligger fuldt offentligt, og vi har diskuteret det her.
Fru Eva Kjer Hansen har læst det, er jeg ganske, ganske sikker på.
Men jeg synes faktisk, som jeg også sagde før, at det ville være et langt bedre udgangspunkt for en fælles forståelse af, hvad prisen er, at vi beder om at få prisen fra regeringens autoriserede organ til den slags ting, nemlig Socialministeriet, for ellers kunne vi bruge meget tid på at diskutere, om det nu er 10 eller 20 kr. Jeg synes ikke, det er det, der er interessant, for vi er under alle omstændigheder nede i en størrelsesorden, hvor det er til at overskue.
Det er 21 kommuner, det drejer sig om.
Med hensyn til kompensation eller ej så har vi jo fra vores regeringstid gode erfaringer med at forhandle med KL.
Når der er sket så meget, at vi i dag står med det lillebitte problem tilbage, at det kun er 21 kommuner, som ikke har pasningsgaranti, så skyldes det jo en ihærdig indsats fra den tidligere regering.
De gode erfaringer er vi sikre på at vi godt kan lære den nuværende regering noget om, sådan at den også kan sætte sig til et forhandlingsbord.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-04-20:
Jeg vil egentlig gøre det meget enkelt og spørge fru Sandy Brinck: Skal samtlige landets kommuner kompenseres?
Ja eller nej.
Jeg kan så forstå derudover, at fru Sandy Brinck ikke på nogen måde vil røbe det beløb, som man i Socialdemokratiet mener at det her beslutningsforslag vil komme til at koste, og det synes jeg er interessant, i og med at der bliver lagt op til, at jeg kan gå ind og bladre Socialdemokratiets finanslovforslag igennem eller for den sags skyld De Radikales og sammenligne, hvad og hvordan og hvorledes man havde tænkt sig det.
Til det her om kompensation bare et ganske simpelt ja eller nej.
Sandy Brinck (S), 2004-04-20:
For at tage det her med, hvad det koster, og hvor pengene skal findes, så findes beløbet selvfølgelig både i Det Radikale Venstres finanslovoplæg og i vores, så det går jeg ud fra at fru Eva Kjer Hansen er bekendt med. Men det er faktisk helt dybfølt, når jeg siger, at jeg synes, det bedste grundlag for at diskutere det her med regeringspartierne, som jo er positive over for det, er at få socialministerens vurdering af, hvad prisen er, for så behøver vi ikke at hive håret af hinandens hoveder over, om det nu er 10 kr. eller 20 kr.
Næ, så kan vi få et veldokumenteret beløb fra Socialministeriet på, hvad regeringens bud er på en pris.
Og så kan vi selvfølgelig holde det op imod finanslovforslagene fra Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, og hvem det måtte være.
Det står jo fru Eva Kjer Hansen frit at lede dem igennem.
Så vil jeg godt sige til spørgsmålet om, at det jo kun er forældre fra de 21 kommuner, som er tilbage og ikke har pasningsgarantien, at det har fru Eva Kjer Hansen så inderlig ret i, for alle de andre fik vi jo klaret, mens vi sad i regering.
Men de forældre, der bor i de 21 kommuner, kan jo altså ikke leve af, at det går godt de andre steder.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-04-20:
250 kommuner har nemlig fulgt den aftale, man havde bl.a. med den tidligere regering, og har netop sørget for at indføre børnepasningsgaranti.
Så når fru Sandy Brinck taler om alle børnefamilier i Danmark, mener fru Sandy Brinck i virkeligheden kun de børnefamilier, der er i de 21 kommuner og vel først og fremmest børnefamilierne i den socialdemokratisk ledede kommune, Københavns Kommune, som i den grad står for de manglende pladser.
Tove Videbæk (KD), 2004-04-20:
Dette lyder jo sympatisk, at forældre skal sikres valgfrihed til selv at beslutte, hvornår de ønsker at genoptage deres arbejde efter endt barselorlov.
Men sådan som vi ser det, så har forældre jo den valgfrihed.
De kan selv beslutte, hvornår de ønsker at genoptage
deres arbejde inden for rammerne af barselloven.
Men hvad mon de små 6 måneder gamle babyer ville vælge, hvis de fik
Nu har vi lige sikret et helt års barselorlov, dog således at den kan tages over længere tid.
Hvis man vil dele f.eks. den sidste tid og arbejde deltid, kan man det.
Det er en mulighed, der gives for dem, der ønsker det.
Men jeg mener ikke, at vi dermed som samfund er forpligtet til at have pasningspladser til alle de små børn på 6 måneder. Jeg vil også sige, at hvis der skulle være pasningsgaranti for alle børn fra 6 måneder, er det jo et udtryk for, at en del af disse forældre er gået på deltid, og så ville det jo faktisk være fleksible pasningsordninger, der var behov for, altså garanti for, at der er deltidspladser i alle kommuner.
Det mener jeg ville være lige så nødvendigt, hvis pasningsgarantien skulle sikres.
Det nævnes i bemærkningerne, at statsministeren i sin nytårstale sagde, at mange med rette føler, at de har rasende travlt, ikke mindst børnefamilierne, der skal have børn og arbejds-, familie- og fritidsliv til at gå op i en højere enhed.
Det er helt korrekt.
Men i samme tale sagde statsministeren lige derefter, at det stiller krav om, at vi indretter arbejdslivet mere fleksibelt i fremtiden.
Vi skal have perioder, hvor det er muligt at arbejde lidt mindre og bruge kræfterne på familien og børnene, og andre perioder, hvor vi bare kan give den en ordentlig skalle.
Det er jeg faktisk helt enig med statsministeren i.
Og sådanne perioder, hvor der skal arbejdes lidt mindre, og hvor kræfterne skal bruges på familien og børnene, er vel især perioder, hvor børnene er helt små, altså f.eks. 6 måneder gamle.
Hvis det ikke er i den periode, hvornår er det så?
Vedrørende det fleksible vil jeg sige, at hvis vi skal have mulighed for at arbejde lidt mindre, som statsministeren siger, skal der også være mulighed for lidt mindre pasning af børnene i daginstitutioner; altså for fleksible pladser eller deltidspladser, således at forældrene ikke skal betale fuld pris for en deltidsplads. Derfor kommer vi også fra Kristendemokraterne inden så længe med et forslag om, at der skal være et krav om fleksibel pasning i alle kommuner, således at det også økonomisk bliver en reel mulighed for en familie, at de kan arbejde lidt mindre.
Det her forslag er vi ikke varme på, og jeg tror
heller ikke, at de små 6 måneder gamle babyer ville stemme for det, hvis de kunne stemme.
Pernille Falcon (EL), 2004-04-20:
For Enhedslisten er det vigtigt, at det her forslag om en pasningsgaranti på 6 måneder bliver gennemført.
Men det er ikke ligegyldigt, på hvilken måde det gennemføres.
For os er det derfor vigtigt, at det sker på en måde, så det også bliver taget op i forbindelse med kommuneforhandlingerne, så kommunerne bliver kompenseret.
Den måde, kommunerne landet over har løftet opgaven, er meget forskellig.
Der er nogle kommuner, der har bygget nye institutioner og gjort en kæmpestor indsats, der er nogle kommuner, der har udvidet institutionerne, og der er nogle kommuner, der har brugt merindskrivning med det resultat, at børnenes vilkår er blevet kraftigt forværret. For os at se er det altså vigtigt at gribe det her an på en måde, så man sikrer en fortsat god kvalitet for børnene i de eksisterende institutioner
, så børnenes hverdag ikke forringes markant.
Anders Samuelsen (RV), 2004-04-20:
Jeg beklager, hvis jeg kom til at udtale mig på en måde, som kunne misforstås.
Jeg takker for præciseringen fra Dansk Folkepartis side af, at Dansk Folkeparti vil stemme imod, at man sikrer en børnepasningsgaranti.
Så ved vi det.
Pia Kristensen (DF), 2004-04-20:
Jeg vil godt lige rette en misforståelse.
Jeg vil godt sige til hr. Anders Samuelsen, at vi overhovedet ikke er med på det her forslag.
Jeg sagde klart og tydeligt, at vi ikke vil støtte dette forslag.
Så det er ikke noget med, at vi hopper fra efter en eventuel kammeratlig samtale.
Det kan godt være, at der er nogle partier, der har det sådan, men det har vi altså ikke i vores parti.
Det, det handler om for os, er at prioritere de forskellige forslag, vi bliver præsenteret for.
Jeg har ved tidligere lejligheder sagt, at for os er det fuldstændig ligegyldigt, hvilke partibogstaver der pryder omslaget af et forslag.
Vi vælger ud fra, hvad vi selv mener er det rigtige at gøre.
Jeg synes da ikke, at der er noget forkert i, at vi har valgt, at vi ønsker at se et samlet udspil med flere ting, og så vil vi prioritere, hvad vi vil vælge, og hvad der er penge til. Gør man ikke også det i Det Radikale Venstre?
Det er da sund fornuft.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-04-20:
Det skal jeg hilse og sige at det kan regeringen også sagtens.
Det er bare lige for at skabe noget klarhed over, hvad forslagsstillerne egentlig mener.
Mener hr. Anders Samuelsen, at kommunerne skal kompenseres for en lov om børnepasningsgaranti?
I givet fald med al respekt for Det Radikale Venstres finanslovforslag: Hvilket beløb har man afsat til kompensationen?
Anders Samuelsen (RV), 2004-04-20:
Vi synes, at det er rigelig fint at pålægge regeringen at komme med et bud på det, sådan at regeringen kan få reel medindflydelse på den politik, som skal føres fra Folketingets side, altså komme med et bud på, hvordan man kan sikre finansieringen, netop fordi vi godt ved, at hvis vi begynder at pege direkte på, hvor og hvordan og hvorledes det skal gøres, har man en anledning til at springe fra de løfter, som i hvert fald støttepartiet De Konservative har været ude at give den danske befolkning.
Så altså igen: Læs Det Radikale Venstres finanslovforslag, der er gode ideer deri, men det er heller ikke forbudt for regeringen at tænke selv.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-04-20:
Jeg synes, det er vigtigt at få et klart svar fra hr. Anders Samuelsen: Hvis man skal gå ind og lovfæste en børnepasningsgaranti, mener Det Radikale Venstre så, at man skal kompensere alle kommunerne?
Jeg kan forstå, at det, det ligger i forslaget, er, at kommunerne skal kompenseres for, at det bliver et lovkrav.
Hvilket beløb har hr. Anders Samuelsen så tænkt sig, at det drejer sig om, og hvor er det, man henter pengene?
Jeg takker for muligheden for at få oversendt papiret, men jeg vil faktisk meget hellere høre svaret her og nu, også i og med at hr. Anders Samuelsen og hans parti jo er blandt forslagsstillerne.
Anders Samuelsen (RV), 2004-04-20:
Vi forsøger bare at holde folk til ilden, altså lave remindere i forhold til, at
når nu man har været ude at love guld og grønne skove, skal man lige huske at komme hele vejen hjem.
Det, vi så kan høre i dag, er, at det gør man ikke, når det kommer til stykket.
Det er sjovere at være ude at feste, end det er at deltage i i det mindste bare oprydningen efter festen.
Det er vi lidt kede af i Det Radikale Venstre.
Vi synes sådan set, at det er en oplagt idé at gå den her vej.
Jeg kan forstå på De Konservatives ordfører, at det ikke mangler på vilje fra De Konservatives side, og det ligger jo meget godt i forlængelse af det, som vi har læst os til bl.a. i Jyllands-Posten. Vi må også kunne konkludere ad den vej, at det er Venstre, der er problemet.
Det er selvfølgelig problematisk at være støtteparti til sådan en Venstreregering, som ikke rigtig vil det, som man gerne vil, når man er konservativ, og derfor kan det selvfølgelig også være meget rart for den konservative ordfører at kunne henvise til, at der er så mange i Folketinget, som faktisk bakker op om de her konservative ideer om at sikre en pasningsgaranti.
Mit håb er derfor, at vi trods alt i forlængelse af debatten her i dag vil opleve, at regeringen skrider til handling, og at også Dansk Folkeparti bliver mere offensive på området, for det plejer jo at kunne gøre et vist indtryk, hvis Dansk Folkeparti er det.
Vi ved godt, sådan har vi også oplevet det på andre områder, og jeg frygter også på områder, hvor jeg indtil nu har fået lovning fra Dansk Folkeparti om, at de er med, at når det kommer til stykket, har de været til denne her kammeratlige samtale hos finansministeren, og så er de ikke rigtig med alligevel.
Men jeg håber virkelig på, at vi her kan få et markant pres, som fører til noget, så pyt være med, at man ikke rigtig ved, hvilket ben man skal stå på, når man er i Folketingssalen, bare det lykkes i den sidste ende at komme igennem med det.
Til sidst vil jeg angående finansieringen, som har været et af de elementer, som Venstre har hængt sig i, sige, at der er fuld finansiering til sådan et forslag her.
I Det Radikale Venstres forslag til finansloven for sidste år var der en fuld gennemregning af det, og der var penge til forslaget. Hvis man har problemer med fantasien i den retning, skal jeg gerne oversende en kopi af Det Radikale Venstres forslag til finanslov.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-20:
Det er jo klart, at efter at have hørt de borgerlige ordførertaler, bliver jeg mere og mere glad for, at vi hverken har sat bestemte beløb eller et bestemt tidspunkt på, for det her har jo været en lang opvisning i, hvordan man finder hår i suppen. Jo flere kontante oplysninger, der havde været, jo mere ville fru Charlotte Dyremose kunne sige, at det ikke lige er på den måde, de vil have finansiering, og det er ikke lige på den måde.
Det er jo de ting, man så efterfølgende må sætte sig ned og forhandle, når man gerne vil noget.
Det er klart, at hvis man virkelig vil det her, specielt da i den nuværende meget overskuelige situation, er det at finde finansieringen selvfølgelig i småtingsafdelingen i forhold til de problemer, vi i øvrigt håndterer i Folketinget.
Line Barfod (EL), 2004-04-20:
Hele det katalog, der ligger fra regeringen, er gennemsyret af den usympatiske nyliberalisme, hvor de, der har ressourcer og klarer sig godt, skal belønnes, mens de, der har problemer, skal straffes.
Noget for noget burde efter vores opfattelse hedde »Et samfund uden nåde«.
I det hele taget viser mange af forslagene, at det, regeringen har ønsket, var at indføre et kontrol- og bødesamfund, der langt overgår, hvad Socialdemokraterne nogen sinde har udtænkt af betonsystemer.
Og SF følger så desværre en del med med det forslag, der ligger her.
I Enhedslisten har vi en helt anden opfattelse af, hvordan tilværelsen skal være i et godt samfund.
Vi har mere tillid til menneskene, end liberalisterne har.
Vi tror, at alle gerne vil yde en indsats for sig selv, for deres nærmeste og for samfundet, især hvis der er mulighed for at gøre det i fællesskab.
Hvis man ser på, hvor utrolig meget der i Danmark bliver gennemført af frivillige, hvor meget der er lavet af foreninger osv. rundtomkring i Danmark, uden at de umiddelbart får noget for det, så taler det ikke for, at det er et noget for noget-samfund, vi skal ønske at opbygge.
Det vil blive langt dyrere og ikke noget behageligt samfund at leve i.
Derfor ønsker vi i stedet at skabe endnu bedre muligheder end i dag, for at mennesker kan gøre noget i fællesskab, ved at demokratisere samfundet yderligere, f.eks. ved at give de ansatte større indflydelse på arbejdspladserne, ved at give brugerne større indflydelse på de offentlige institutioner.
Og der mener vi altså ikke, at noget for noget går den rigtige vej, tværtimod.
Vi er selvfølgelig opmærksomme på, at SF i deres forslag har sagt, at der kan være nogle af de her noget for noget-krav, hvor man skal have en anden holdning til dem, der er ressourcesvage. Men vi ønsker ikke fra Enhedslistens side at få et samfund, hvor der er ét system for de stærke og et andet system for de svage.
Som det er blevet sagt mange gange: Hvis man laver velfærd for de svage, så bliver det en svag velfærd, og det ønsker vi ikke.
Og derfor kan vi ikke støtte hverken dette forslag eller hele tankegangen om noget for noget eller - som vi ser det - et samfund uden nåde.
Karen Jespersen (S), 2004-04-20:
Jeg vil spørge ministeren, om ikke det er muligt at tage hul på en systematisk kortlægning af, hvad der er af misbrugsproblemer blandt unge, for det er jo rigtigt, at puljen på de 10 mio. kr. skulle være med til at kortlægge, hvilke typer behandling og indsatser der er de mest virksomme.
Men det, vi jo mangler, er, som ministeren også siger,
et overblik over, hvad det er, vi har med at gøre.
Er ministeren enig i, at der er behov for det, og er det muligt allerede nu at gå i gang med det?
Henriette Kjær (KF), 2004-04-20:
Jeg betragter det, som om vi er i gang med det, for det er jo rigtigt, som det også står i bemærkningerne til beslutningsforslaget, at der ikke er mange under 18 år, der er stærkt afhængige heroinmisbrugere f.eks. De er weekendmisbrugere, de er på de nye stoffer osv., og det er jo så det, vi håber at kunne afhjælpe, i og med vi vil kunne se på de indmeldinger, der kommer fra kommunerne, hvad det er, de ønsker hjælp og behandling til.
Det er jo en kortlægning i sig selv, men vi er meget parate til at diskutere i satspuljekredsen, om der er behov for yderligere indsats, for det, at der bliver nogle tilbud til de her unge mennesker, og at vi får dem ud af misbruget, er jo noget, der optager os alle sammen.
Så hvis man kan sige, at det, vi har gang i allerede nu, ikke opfylder alle de spørgsmål, vi har, og opfylder det, vi stiller som krav til en kortlægning, er jeg indstillet på, at vi så prøver at udfylde hullerne.
Karen Jespersen (S), 2004-04-20:
Nu siger ministeren igen det her med, at vi skal prøve at kortlægge, hvad der er brug for.
Sådan hører jeg det.
Men jeg tror, at det misbrugsproblem, der er blandt de unge, jo er meget stort og større, end vi forestiller os. Jeg er helt med på, at det kan være svært at kortlægge det.
Men jeg tror, at det er fantastisk vigtigt, at vi får en mere præcis idé om omfanget af hele misbruget, også af hash.
Jeg har heller ikke noget bud på, hvordan vi får det kortlagt, men det ville være utrolig godt, hvis vi kunne være enige om, at i hvert fald en af de vigtige opgaver at gå videre med er at få en viden om, hvor stort det her problem egentlig er.
Henriette Kjær (KF), 2004-04-20:
Det er jeg selvfølgelig meget enig i, men jeg tror også, vi får nogle gode erfaringer i forbindelse med det arbejde, vi har gang i nu.
Nu var jeg jo også så heldig, at jeg var med den socialdemokratiske ordførers kollega, fru Jette Bergenholz-Bautrup, på besøg ude på Amager, hvor jeg også var inde i en ungerådgivning.
Der sagde de så også, at nogle af de problemer, de unge kom med, jo var misbrugsproblemer, men oftest hjalp det jo, f.eks. når de kom i arbejde, for årsagen til, de var kommet ud i det her misbrug, var dårlige kammerater og lidt rodløshed.
Hvis de så virkelig kom i gang med noget, de synes var hold da op, og det brændte de for, jamen så trappede de lige så stille deres misbrug ned og kom ud af det.
Det er derfor, jeg er arg modstander af, at man bare siger, at det er i amtskommunerne, man kommer ind på de her institutioner, for det er en anden type problemer.
Men selvfølgelig er jeg interesseret i, at vi får det kortlagt.
Karen Jespersen (S), 2004-04-20:
Tak til fru Tove Videbæk for en meget fin og indsigtsfuldt formuleret ordførertale, som jeg syntes tog meget godt fat i problemerne.
Jeg synes faktisk, at debatten har vist en opmærksomhed og en vilje fra alle ordførerne til at se det her problem og også en erkendelse af, at vi er nødt til at gøre noget mere ved det.
Så er der måske nogle, der vil sige, jamen det lå der i forvejen, og så vil jeg svare: Nej.
Det bliver jo lidt diskussionen om hønen og ægget, hvor vi siger, at vi godt alle sammen kan se, at der mangler pladser, men vi kan ikke lave pladserne, før vi ved noget mere om, hvad indholdet skal være i de pladser, og det er jeg selvfølgelig helt med på.
Men omvendt er det også vigtigt at få fokus på, at der også kan være behov for en behandlingsgaranti og en forankring for dem under 18 år. Så er det jo fuldstændig rigtigt, som mange ordførere har sagt, at det ikke skal være i det samme system som de voksne, men fordi det er forankret det samme sted, er det jo ikke ensbetydende med, at det er samme tilbud.
Det er jo fuldstændig rigtigt, men vi står over for et problem, og jeg må erkende, at der synes jeg heller ikke selv, at jeg har bidraget tilstrækkeligt til at sørge for at få givet nogle tilbud til de unge mennesker, hvor det sådan indimellem i hvert fald stikket hovedet frem, at vi har at gøre med et ret stort problem. Her til aften var der i tv-aviserne indslag om, at den anmeldte vold er steget med 30 pct. siden 1988, og man angav, at det i vidt omfang var unge, der begik den vold under påvirkning af alkohol og stoffer.
Det siger jo lidt om,
hvor omfattende et problem det er, og hvilke konsekvenser det har. Det, som flere ordførere også har peget på, nemlig at det ikke kan ses isoleret, er jo også hundrede procent rigtigt, og denne her beskrivelse af, at hvis unge kommer i gang med et arbejde eller en uddannelse, så får de et andet perspektiv på deres liv, er jeg helt enig i, men det samme kan man jo sige om de lidt ældre stofmisbrugere.
Der ved vi jo også, at afvænning isoleret tit kan være en blindgyde, at det skal kobles sammen med, at man får en anden retning for sin tilværelse.
Tove Videbæk (KD), 2004-04-20:
Under satspuljeforhandlingerne sidste gang vedtog satspuljepartierne, at de vil indføre en pligt for kommunerne til at udarbejde handleplaner for unge under 18 år med misbrugsproblemer, ligesom der blev etableret en pulje i 2004 på 10 mio. kr. til en øget behandlingsindsats.
Det drejer sig bl.a. om nye arbejdsmetoder, styrkelse af den faglige viden, relevante døgntilbud og forbedrede handleplaner.
Inden satspuljeforhandlingerne for 2005 opgøres søgningen til puljen med henblik på en vurdering af den fremtidige indsats.
Disse forbedringer af indsatsen over for stofmisbrugere er positive, men naturligvis ikke tilstrækkelige.
Umiddelbart er vi hos Kristendemokraterne meget positive over for dette forslag og ville gerne uden videre sige, at vi straks støtter det, for der er naturligvis behov for en behandlingsgaranti for unge under 18 år lige så vel som for alle over 18 år, måske et endnu større behov for unge under 18 år.
Det kan være incest, mobning, skoleproblemer, familieproblemer osv. osv.
Det er vigtigt, at den unge så hurtigt som muligt får løst disse problemer, så vedkommende kan komme i gang med uddannelse eller job og fungere igen ligesom andre unge.
Vi ved også, at jo længere tid der går i et misbrug, jo sværere er det at komme ud af det.
Så alle grunde taler for, at man tager så tidligt fat som muligt og gerne før de 18 år.
Jeg har selv været vidne til, at en leder af et værested for stofmisbrugere og andre socialt udsatte har fortalt, at hun flere gange har været med unge under 18 år hos myndighederne for at bede om behandling, men har fået det svar, at den unge misbruger, der ønskede behandling, kunne komme igen, når vedkommende var fyldt 18 år.
Altså måtte
Man begrundede det med, at behandlingsgarantien jo først gælder fra 18 år.
Det er uhensigtsmæssigt, og det er uacceptabelt.
Derfor er det også, at vi i satspuljekredsen har aftalt at gå videre med sagen i forhandlingerne til efteråret.
Hvor man står i øjeblikket, og hvor langt man er med at vurdere søgningen til puljen, ville jeg egentlig gerne have et overblik over, og det vil jeg bede ministeren om at give os i udvalget. Jeg ville egentlig gerne sige ja øjeblikkelig til det her forslag og sige, lad os gennemføre det nu og her, men jeg tror, at vi er nødt til at vente, til vi kommer til satspuljeforhandlingerne med at beslutte endeligt, hvad præcis der yderligere skal gøres, for da vil vi have et bedre overblik over hele indsatsen.