Lissa Mathiasen (S), 2002-02-21:
Men vores undren blev altså ikke mindre efter at have læst det fremlagte lovforslag.
Når man ser bemærkningerne til forslaget, så begrundes nedlæggelsen af Adoptionsrådet med en bedre prioritering af offentlige midler samt med at skabe en mere gennemsigtig statslig administration.
Jeg vil sige, at den begrundelse, der kommer her, ikke gør vores undren mindre.
Det at adoptere et udenlandsk barn er en meget stor beslutning for de mennesker, der gør det, men det er om muligt for de børn, det drejer sig om, en endnu større omvæltning i deres liv.
Og derfor er det vores opgave at sikre, at enhver adoption foregår på den mest optimale måde netop for at sikre, at disse børns tarv bliver tilgodeset bedst muligt.
Det var også det, alle partier herinde i Folketinget var enige om, da vi i 1999 var i gang og vedtog den meget gennemgribende revision af adoptionsloven.
Og resultatet blev da altså også en lovgivning, der på mange måder var væsentligt forskellig fra det, vi tidligere havde set, og det ønskede vi, og det var vi enige om i det samlede Folketing.
I den forbindelse var der også total enighed blandt alle partierne om, at det var rigtigt at få etableret Adoptionsrådet, og det er stadig væk ikke for rådets skyld, at vi reagerer på det her.
Det er jo ikke det, der er afgørende.
Næ, det er indholdet af det, rådet rent faktisk skal foretage sig, der er afgørende.
Rådet skal som en fritstående instans ved siden af det almindelige sagsbehandlingssystem følge udviklingen på adoptionsområdet.
Det skal medvirke til at skabe debat om generelle og principielle adoptionsspørgsmål, og det var også meningen, at rådet skulle have en særlig opmærksomhed i forbindelse med, hvordan de nye reformer i praksis kom til at fungere.
Og så var det også ønsket fra partiernes side, at rådet fik en langt større videnindsamling.
Vi er et af de få lande, der faktisk ikke har viden, forskning, på det her område.
Den ene søjle skulle varetage sagsbehandlingssiden, den anden søjle den bredere politik, debat og initiativskabende funktion, det vil altså sige rådet med justitsministeren som øverste myndighed.
Alt det her var der ikke bare enighed om partierne imellem, næ, det var en forudsætning for det forlig, der blev lavet, at netop også Adoptionsrådet kom med som et element.
Man kan jo spørge, og jeg håber, vi fra ministeren får et svar: Er der sket noget nyt på adoptionsområdet, som gør, at ministeren lige pludselig ikke finder det betimeligt at fastholde det?
Vi kan ikke se det.
Og når man ser på begrundelserne for at nedlægge rådet, ja, så siges det altså, at det er for prioritere de offentlige udgifter bedre.
Skulle man overhovedet gøre det her op i penge, ja, hvad koster det så, og hvad er der sparet i forhold til at lade andre tage over?
Altså det er par hundrede tusinde, og dermed er der formentlig ikke sparet en krone.
Det andet argument er at skabe mere gennemsigtighed.
Jeg havde nær sagt: Sikke noget sludder.
Det har jo netop været ønsket med det her råd at sikre et uvildigt organ, som kunne sikre os gennemsigtighed, kunne skabe åbenheden.
Men så siges det i bemærkningerne, at der ikke har været så stort fremmøde, det har vi også været inde på her tidligere i debatten.
Og så vil jeg da godt spørge, hvorfor ministeren ikke, da vi netop ved, at det faktisk er fra den administrative side, at man ikke er mødt op, har strammet op på det.
Hvorfor har man ikke bedt de her personer om at tage det her arbejde alvorligt?
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg ikke tror, vi havde set det her forslag, hvis justitsministeren selv havde været part undervejs i vores arbejde med de her store forandringer omkring adoptionsloven.
Det tror jeg ikke.
Men det kan også være, at det skyldes, at man fra statsministerens side har fået en præstationstrang, så det er mængden af råd m.v., der kan nedlægges, der tæller.
Og når man lyttede lidt til spørgetiden i går onsdag, så lød det, som om det er det.
Vi forstår det simpelt hen ikke.
Vi fatter ikke, at man fra ministerens side kan finde det rimeligt at afskaffe det her råd af hensyn til de børn, af hensyn til de, der skal adoptere, af hensyn til den viden, vi har behov for at få frem.
Vi kan simpelt hen ikke være det bekendt, og jeg håber, at ministeren, efter at have tænkt sig rigtig grundigt om, vil erkende og eventuelt også kunne overbevise statsministeren om, at det her initiativ ikke er så heldigt og dermed vil være parat til at trække det tilbage.