Troels Lund Poulsen (V), 2005-06-02:
Tak for muligheden for at have en vigtig debat her i Folketinget i dag om FN og FN's rolle.
FN har en vigtig rolle at spille i forbindelse med international fred og sikkerhed, og den rolle skal FN blive ved med at spille i fremtiden.
FN er på mange måder et spejl af det internationale samfund og den virkelighed, vi lever i.
Nogle gange viser spejlet et ikke særlig kønt billede, men det er værd at huske på, at det ikke er spejlets skyld.
Trusselsbilledet har ændret sig og bliver stadig mere kompliceret og mangeartet.
Sikkerheden trues således af globale trusler som fattigdom, hiv/aids så vel som masseødelæggelsesvåben og terrorisme.
Hvis FN fortsat skal være et effektivt instrument med hensyn til at sikre fred og stabilitet, er det således nødvendigt, at FN rustes til at imødegå dette trusselsbillede, og det kræver en styrkelse og en reform af organisationen.
Med rapporten »In larger Freedom« har FN's generalsekretær, Kofi Annan, således også fremlagt et forslag til, hvordan man kan styrke og reformere FN.
Danmark har vist et stort engagement i FN, hvor bistandsområdet og den aktive deltagelse i krisestyring og fredsbevarende operationer særligt har været en dansk mærkesag.
Venstre lægger stor vægt på, at Danmark fortsat bevarer sin aktive og engagerede profil især på de nævnte områder, men også i forhold til menneskerettigheder, konfliktløsning og humanitær indsats.
Venstre lægger klart vægt på, at Danmark som en naturlig forlængelse af vores aktive udenrigspolitik er med til at præge FN's arbejde og udvikling, og Venstre finder, at Danmarks medlemskab af Sikkerhedsrådet i perioden 2005-2006 giver rigtig gode muligheder herfor.
Venstres målsætning om at styrke og reformere FN baserer sig derfor på bl.a. tre mærkesager, som jeg vil nævne her i dag: en sammentænkning af den politisk-militære-humanitære bistandsmæssige indsats i konfliktområder, en styrkelse af indsatsen mod terrorisme og spredning af masseødelæggelsesvåben og en aktiv indsats for at gennemføre reformprocessen.
Danmark bør arbejde for, at planlægningen og gennemførelsen af FN's fredsbevarende operationer indgår i en større helhed, således at FN's indsatser humanitært, fredsbevarende og på det udviklingspolitiske område så vidt muligt sammentænkes og koordineres.
Det er den sammenhængende indsats, vi ønsker for det danske forsvar i det 21. århundrede, og denne holdning bør også indgå i de sikkerhedsfora, hvor Danmark deltager internationalt.
Forudsætningen for, at dette kan ske, er jo bl.a., at helheden kan formuleres i de mandater, der bliver givet.
Mandaterne skal så at sige afspejle den virkelighed, der er.
FN skal ikke havne i situationer, hvor mandatet er utilstrækkeligt og vi er vidner til overgreb mod den civile befolkning i det pågældende land.
Endvidere forudsættes et effektivt samarbejde mellem de relevante aktører internt i FN-systemet og mellem FN og de eksterne aktører.
Med hensyn til indsatsen mod terrorisme er det først og fremmest Venstres klare holdning, at terrorisme i alle dens afskygninger er helt uacceptabelt og skal bekæmpes med lovlige midler.
En effektiv indsats mod den internationale terrorisme kræver en indsats i flere spor og anvendelse af alle egnede instrumenter.
På linje med regeringens politik og hvad udenrigsministeren har redegjort for, ønsker Venstre at skabe et bredt internationalt samarbejde i kampen mod terrorisme og finder derfor, at FN's indsats på området skal styrkes.
Venstre mener, at kampen mod terrorisme skal tage sit udgangspunkt i resolution 1373, der pålægger alle lande at bekæmpe terrorisme i alle dens former.
Venstre bifalder derfor også strategien, som Kofi Annan har fremlagt, mod terrorisme, idet strategien er at inddrage hele FN-systemet og dermed mangeartede instrumenter, og at sørge for at bistå de stater, der ikke selvstændigt har mulighed for at leve op til resolution 1373.
Lad mig til sidst knytte et par bemærkninger til om Sikkerhedsrådets autoritet og legitimitet.
Det er som bekendt sådan, at autoriteten og magtfordelingen i dag reflekterer en anden tid, reflekterer den tid, hvor Sikkerhedsrådet blev skabt i 1945.
Venstre mener derfor, at der bør arbejdes for aktivt at reformere FN's Sikkerhedsråd, således at Sikkerhedsrådet i højere grad afspejler det reelle magtforhold i verden i dag.
Venstre mener derfor, at kredsen af permanente medlemmer skal udvides og gøres mere repræsentativ.
Venstre mener således, at Danmark skal arbejde aktivt for at styrke og reformere FN, så organisationen kan imødegå nutidens trusselsbillede med handlekraft og effektivitet.
Jeg har ikke mulighed for at komme ind på alle områder i forhold til den danske indsats, men føler mig fuldt dækket ind af det udmærkede indlæg, som udenrigsministeren netop har holdt fra Folketingets talerstol.
Men lad mig samtidig også anbefale dem, der måtte have lyst til at læse Venstres samlede bud på en FN-politik, at se vores nye FN-oplæg, som sammenhængende beskriver, hvor vi skal bevæge os hen.
Lad mig så også i forbindelse med den seneste debat, som den socialdemokratiske ordfører ønskede at have, sige, at det, som jo er interessant i forhold til forslaget til vedtagelse af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, er, at der ikke står – fra FN's generalsekretærs side – at man skal forpligte, men at man skal guide.
Det er det, der står i punkt 126, og det er det, som er interessant, når man diskuterer, hvordan fremtiden skal være for FN, og de ting, der skal arbejdes for.
For selvfølgelig har vi alle sammen en interesse i at sikre, at FN fremstår som en handlekraftig og stærk organisation, men man skylder at referere generalsekretæren korrekt, når man bruger hans citat.
Lad mig derfor læse følgende forslag til vedtagelse op på vegne af Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til i forbindelse med FN's topmøde at arbejde for – at videreudvikle sammentænkningen af sikkerhedstrusler i FN, så eksempelvis fattigdom, hiv/aids m.v., konflikter, herunder om naturressourcer, samt terrorisme og spredning af masseødelæggelsesvåben effektivt bekæmpes i en ny global forståelse mellem Nord og Syd, – at opgradere FN's fredsopbygningskapacitet.
En fredsopbygningskommission vil være central for at fremme sammenhængen mellem politiske, militære, humanitære og bistandsmæssige indsatser i konfliktområder, – at styrke FN's samlede indsats mod terrorisme, der bygger på respekten for menneskerettigheder og fundamentale frihedsrettigheder, – at styrke den internationale retsorden særlig på grundlag af generalsekretærens rapport, »In Larger Freedom«, herunder med hensyn til spørgsmålet om principperne for Sikkerhedsrådets bemyndigelse til magtanvendelse, – en reform af Sikkerhedsrådet, således at dets sammensætning bedre reflekterer verden af i dag, – at eventuelle fortsatte uenigheder om sikkerhedsrådsreformer ikke blokerer for andre lige så væsentlige reformtiltag – at styrke FN-Sekretariatets interne ledelsesog kontrolmekanisme.«