Carsten Hansen (S), 2000-04-14:
Der er nogle lovforslag, man er mere glad for at være ordfører på end andre.
Her er bestemt en af de rigtig gode reformer, og på en dag som denne kunne man jo blive helt inspireret til at bryde ud i sang, men det skal jeg skåne Tinget for.
Men jeg vil alligevel citere Halfdan Rasmussen.
Det er jo sådan, at kunstnere tit kan udtrykke sig mere kort
og præcist om livets store spørgsmål end politikere.
Han skrev i sin sang til AOF's 25-års-jubilæum: »At lære er at bøje sig over livet selv og fylde sind og øjne med tankens himmelhvælv«.
»At lære er at bøje sig over livet selv«, og det, Halfdan Rasmussen mener, er jo, at uddannelse er selve livet.
Min gamle far sagde det på en lidt anden måde, da jeg som 16-årig stod og skulle i lære som rørsmed: Du skal lære, så længe du lever.
Og så tilføjede han: Og man får tæsk, så længe man lærer.
Men uddannelse er ikke blot nøglen til fremtidens samfund.
Det er også nøglen til den enkeltes velfærd, ja, man kan sige magt over egen tilværelse for den enkelte, og vi tager med de her seks lovforslag fra Undervisningsministeriet, og de fem, der senere kommer fra arbejdsministeren, hul på den største reform på hele voksenuddannelsesområdet i mands minde, hvis man da ellers må sige det i de her ligestillingstider.
Ja, siden K.B. Andersens reform med hf i 1960'erne er ikke noget lignende set, og i virkeligheden er det her måske langt mere omfattende.
Ja, det er en reform, som har ligget Socialdemokratiet meget på sinde, og hvor den kendte aktivitet på området i dag omfatter mere end 1,7 millioner mennesker, altså en aktivitet, der dækker mere end 30 pct. af den danske befolknings voksenuddannelsesaktivitet hvert år.
Baggrunden for hele VU-reformen var jo det, vi lovede i regeringsgrundlaget fra 1998, nemlig en reform af hele voksenuddannelsesområdet.
Det førte jo til, at regeringen nedsatte et embedsmandsudvalg, der arbejdede fra maj 1998 til juni 1999, og som kom med en murstenstyk rapport, der hed »Mål og midler i offentligt finansieret voksen- og efteruddannelse«.
På den baggrund udarbejdede regeringen et elementpapir, der kom til at danne baggrund for finanlovforhandlingerne, hvor SF og CD jo er forligspartnere, og senere tilsluttede
Enhedslisten sig det område.
Elementpapiret var udtryk for en række sigtelinjer, som nu er blevet udmøntet i et godt samarbejde mellem forligsparterne, og resultatet er den kæmpe, jeg var ved at tilføje gode, reform, som vi står med i dag.
Dermed har jeg også forsøgt at redegøre lidt for den lange proces, som en række partier og interessegrupper nu har beskæftiget sig med siden maj 1998 og frem til foråret 2000, altså frem til i dag.
Det er altså en grundig og gennemarbejdet og god reform, vi fremlægger, og jeg vil godt benytte lejligheden til at takke for et godt samarbejde parterne og partierne imellem.
En række undersøgelser offentliggjort for nylig i en delrapport fra Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut
peger på, at der i dette land på trods af vores 9-års-skolepligt er rigtig mange mennesker, der ikke har de basale færdigheder, der skal til for at kunne deltage i et så udviklet demokrati som vores.
Ja, undersøgelsen viste, at 1 million danskere med tilknytning til arbejdsmarkedet har brug for at få forbedret deres kundskaber for at kunne fungere i et moderne informationssamfund med alle de krav, der stilles til at kunne forstå og anvende skriftlig information.
På det, man kunne kalde det nederste færdighedsniveau, er der ganske vist langt færre personer, men 300.000 mennesker er stadig væk alt for mange mennesker, der har så store problemer, at de ikke kan læse og forstå en avis eller følge med i tv's undertekster eller for den sags skyld læse en madopskrift.
Og blandt dem, der har de største læse- og regneproblemer, er de kortuddannede.
Undersøgelsen viser, at den væsentligste enkeltfaktor for manglende færdigheder som regning og læsning meget overraskende er uddannelse.
Det er jo ikke en hemmelighed, at vi i disse år har de mindste ungdomsårgange, der er set i mange år, samtidig med at vi i de kommende år vil se de store årgange fra mørklægningens tid trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
Det betyder, at hvis vi skal fastholde eller forøge den samlede mængde af viden og kompetence, der er i samfundet, så er en af de helt store udfordringer for os som politikere, at vi i fremtiden skal efter- og videreuddanne den voksne del af befolkningen på arbejdsmarkedet, hvis vi bare skal sikre den velfærd, vi kender i dag.
Derfor har det været så afgørende for os i Socialdemokratiet at få brudt med den såkaldte matthæuseffekt, og det vil sige, at de, der har, dem skal der gives.
Alle undersøgelser viser jo, at jo mere uddannelse, man har fået, jo mere efter- og videreuddannelse får man også, og det vil sige, at vi har brugt en stor del af de penge, vi afsætter herindefra, til at understøtte dem, der i forvejen har fået en uddannelse betalt af samfundet.
Det er der i sig selv ikke noget galt i, men når nu penge er en knap ressource, så vil vi gerne prioritere.
Det princip, altså matthæuseffekten, har vi med denne reform haft et afgørende ønske om at bryde med.
Derfor har det været helt afgørende for os i Socialdemokratiet at prioritere de kortuddannede og lægge vægt på en helt særlig indsats for dem, der har svært ved at læse og stave, både i form af de forenklede støtteordninger, men også i form af indholdet i de enkelte lovforslag. Det, vi så står med her, er virkelig en voksen voksen- og efteruddannelsesreform, en, der vil noget, et helt nyt videreuddannelsessystem for voksne ved siden af det ordinære uddannelsessystem.
Og det har været vigtigt for os i Socialdemokratiet at sikre en række principper - man kunne kalde dem visioner - i det reformarbejde, der er foregået, og som nu udmønter sig tydeligt i de lovforslag, vi behandler her i dag.
Det første princip er et nyt og sammenhængende voksen- og efteruddannelsessystem uden blindgyder på alle niveauer.
Den enkelte skal, uanset om man er SiD'er, bager eller cand.polit., kunne se lyset i form af en mulighed for efteruddannelse, videreuddannelse osv. Der skal være mulighed for, som det andet princip, at få tilgodeskrevet eller meriteret, som det jo hedder på nudansk, både relevante kurser og efteruddannelse.
Her tænker jeg bl.a. på AMU-kurser.
Som det tredje princip og som noget nyt - i hvert fald i lovgivningen - som vi lægger særlig meget vægt på, skal erfaringer og kvalifikationer opnået gennem arbejde og beskæftigelse give merit gennem det særlige redskab, som giver kompetenceafklaring på den grundlæggende voksenuddannelse, og det vil sige, at vi her i det nye voksenuddannelsessystem giver kredit for praktisk arbejde og sidemandsoplæring
, vi ved jo alle - også vi, der er til stede her i dag - at de mennesker, der er på arbejdspladserne, har en masse erfaringer og kompetence, som de normalt ikke godskrives for, når de går i gang med en uddannelse, men her bliver det altså til en formel kompetence, som man opnår gennem praktisk arbejde, og som godskrives, når man går i gang med en uddannelse. For det fjerde har det været os magtpåliggende gennem lovgivningen at sikre økonomisk, at det kan lade sig gøre, især for de kortuddannede, at uddanne sig uden at sætte den enkeltes og familiens økonomi over styr.
Kort sagt er det en forenklet godtgørelsesordning, der både for den enkelte og for samfundet er langt mindre bureaukratisk, lettere at overskue og samtidig en ordning, der er med til at tilgodese de ufaglærte og en ajourføring af de faglige uddannelser. For det femte har vi ment, at der skulle gøres en særlig indsats for de mange, der har svært ved at læse og stave, gennem FVU-forslaget.
Det stod os hurtigt klar under hele VEU-reformen, at her var brug for et ekstra løft, som jeg skal vende tilbage til.
Disse fem visioner er sikret ved den VEU-reform, som vi lægger frem her i dag.
Og de hovedprincipper var jo da også med, da vi i Socialdemokratiet fremlagde vores visioner for en ny reform i det tidlige forår i det forrige århundrede, i 1999.
Jeg skal her lige knytte et par enkelte kommentarer til et par af lovforslagene, nemlig FVU-loven og GVU-delen.
I FVU lægger vi særlig vægt på, at der gives muligheder for dem, der har svært ved læsning, skrivning og matematik, og jeg vil godt sige her, at vi har meget store forventninger til denne del af reformen.
Der bliver frit optag, fri adgang, og undervisningen skal tage udgangspunkt i den enkeltes hverdag.
Det bliver en meget fleksibel tilrettelæggelsesform i niveau
og indhold, og det kan foregå i fritiden eller i arbejdstiden, kort sagt komme folk i møde dér, hvor de er, i en bred vifte af udbydere: daghøjskoler, VUC-centre, på arbejdspladsen, i fagforeningen og på daghøjskolerne.
har vi tiltænkt en hel speciel rolle i lovforslaget.
Det er vigtigt at sige, at der bliver en bred vifte af udbydere.
Derfor har vi også skruet et system sammen, som er decentralt, og hvor parterne bliver ansvarliggjort, og vi forventer, at alle deltager.
Vi lægger meget vægt på, at de i bemærkningerne skrevne ord om vejledning, ledsagefag samt IKT og samfundsfag får en fremtrædende rolle sammen med de to øvrige prøvefag: matematik og dansk.
Og da det område, vi bevæger os ud på med FVU'en, er et forholdsvis uopdyrket område, er det vigtigt, at der igangsættes et omfattende udvælgelsesarbejde med prøver og undervisning samt pædagogik og ikke mindst efteruddannelse af de lærerkræfter, der skal til.
Jeg vil sige, at det er en forudsætning for, at det bliver en succes.
På GVU'en vil jeg særligt fremhæve de nye fleksible muligheder: Uddannelsen skal knytte an til og ende med en faglig uddannelse, der er lig med den, vi kender i dag i det faglige system.
Vi åbner i hvert fald op med denne her kæmpe reform med en helt ny måde for voksne og uddanne sig på.
Vi ser frem til udvalgsarbejdet og støtter selvfølgelig de seks lovforslag, der ligger i hele denne VEU-pakke, der er på Folketingets bord i dag.
Og skulle der efter høringsfasen om loven om statens voksenuddannelsesstøtte vise sig at være uhensigtsmæssigheder, er vi selvfølgelig i samarbejde med forligspartnerne villige til at kigge på dem.
Men det er vigtigt for os at slå fast, at principperne i reformen ligger fast.