Gitte Lillelund Bech (V), 2004-04-21:
Det er jo rent faktisk lige præcis det, vi gør.
Vi mener i Venstre, at det her er at slå to fluer med et smæk.
Vi slår den ene flue, der hedder, at de kommuner, som ikke har et tilbud i dag, nu i endnu højere grad, end de har været tidligere, bliver forpligtet til at skulle have tilbuddet, men de har rent faktisk haft en forpligtelse siden 1999, som der er nogle af dem, der ikke har fulgt op. For at hjælpe til, at man så også sikrer, at det bliver et relevant tilbud, det forstod jeg også fru Pernille Falcon havde fokus på, så udsender undervisningsministeren rent faktisk en vejledning inden for det her område, sådan at man, hvis man skulle være fuldstændig i tvivl i kommunen, kan have noget at rette sig efter.
Endelig er den anden flue, som vi faktisk smækker med de her lovforslag, den, der hedder, at der stadig væk er forældre, der, selv om de får tilbuddet om sprogstimulering, ikke ønsker, at deres børn skal gøre brug af den, og det vil sige, at vi fortsat møder børn, som ikke taler dansk, når de starter folkeskolen, og det mener vi er forkert.
Uddannelse og gode danskkundskaber er afgørende, hvis man skal have en vellykket integration.
Samtidig er muligheden for uddannelse afhængig af, om man kan tale dansk.
Uden dansk ingen uddannelse og ingen integration.
Det er baggrunden for de to lovforslag vedrørende obligatorisk sprogstimulering, vi nu behandler.
Ved at udvide undervisningspligten til fra 3-års-alderen for tosprogede børn, der efter en sagkyndig vurdering skønnes at have behov for sprogstimulering, ønsker vi at sikre, at alle tosprogede børn kan begynde i skolen uden sproglige problemer, hvilket er en forudsætning for at få udbytte af skolegangen og derefter at få videre adgang til uddannelsessystemet eller arbejdsmarkedet.
I Venstre ønsker vi ikke, at tosprogede børn skal være bagud på point, når de starter i skolen, men børn er bagud på point ved skolestart, hvis de ikke taler dansk.
Desværre tager ikke alle forældre imod tilbuddet om sprogstimulering, som det er i dag.
Vi har endog kommuner, som ikke engang har etableret sprogstimuleringstilbud, selv om de har tosprogede småbørn med behov for sprogstimulering.
Det er vi i Venstre ikke tilfredse med, da det jo indebærer, at vi fortsat har børn, der ikke taler dansk ved skolestart og derved er bagud på point fra begyndelsen.
Forældre til tosprogede børn, der efter sagkyndig vurdering skønnes at have behov for sprogstimulering, får fremover mulighed for selv at vælge, hvor sprogstimuleringen skal foregå.
Det er netop essensen af at have undervisningspligt frem for skolepligt, sådan som det også står skrevet i grundlovens § 76.
Akkurat som med den almindelige undervisningspligt vil de frie grundskoler kunne tilbyde sprogstimulering, der står mål med, hvad der almindeligvis kræves i folkeskolen.
Forældrene kan derfor vælge enten at tage imod det gratis tilbud, som kommunen stiller til rådighed, eller selv sørge for sprogstimulering, der står mål med det kommunale tilbud.
En ting er dog sikker: Skønnes det fra sagkyndigt hold, at barnet har behov for at få sprogstimulering, så skal forældrene sikre dette.
Det er den obligatoriske del af forslagene.
Afslutningsvis vil jeg sige, at børnene er nøglen til en bedre integration.
De skal lære dansk med det samme og må ikke holdes i isolation fra det danske samfund.
Danskkundskaber giver mulighed for uddannelse, uddannelse giver mulighed for integration, og uddannelse giver mulighed
for job
På den baggrund kan Venstre støtte begge lovforslag.