Henriette Kjær (KF), 2003-12-11:
Som indenrigs- og sundhedsministeren redegjorde for, har de unge i dag et stort forbrug af alkohol.
En tidlig alkoholdebut betyder også, at de unge drikker mere.
Jeg finder det derfor glædeligt, at ministeren har fremsat et lovforslag om at hæve aldersgrænsen for køb af alkohol i butikker til 16 år.
I mine øjne er en tidlig alkoholdebut og et stort alkoholforbrug et særligt problem i forhold til udviklingen af de unges sociale kompetencer.
For mig er et godt ungdomsliv en periode, hvor man ruster sig til voksenlivet tæt forbundet med, at man udvikler sine sociale kompetencer.
Til det gode ungdomsliv hører derfor at have kontrol over sit alkoholforbrug og undgå misbrug.
Mange unge drikker for at komme deres egen generthed til livs og for at kunne styrke deres selvtillid og blive en accepteret del af et fællesskab.
Unge med gode sociale kompetencer har ikke brug for alkohol for at kunne omgås andre unge kammerater og kommende kærester eller for at håndtere andre sociale situationer på en god måde.
Gode sociale kompetencer handler også om at kende egne grænser og kunne sige fra over for bevidstløst druk.
Det er de sociale kompetencer, der er adgangsbilletten til fællesskabet og ikke et stort alkoholforbrug. En række undersøgelser viser, at forbruget blandt de unge har været markant stigende de sidste 20 år.
Og det er ikke sjældent, at man i medierne hører grufulde historier, der er forbundet med børns og unges forbrug af alkohol.
For at nedbringe forbruget tror jeg, at der er brug for, at forældrene tager deres ansvar alvorligt.
Forældrene skal tage et ansvar for deres børns omgang med alkohol.
Forældrene har et ansvar, hvis deres børn drikker for meget og for tidligt; det skal der ikke herske tvivl om.
Der eksisterer en udbredt misforståelse om, at det er godt at lære børnene at drikke sig fulde derhjemme.
Det synes jeg ikke er tilrådeligt.
Børn, der har lært at drikke hjemmefra, drikker generelt mere end andre børn.
Jeg tror, at mange forældre er bange for at sætte grænser for deres børn.
De undrer sig, når deres 13-årige børn går til fest med en stor pose øl, men de tager ikke konflikten. Børnerådet har netop afholdt deres årsmøde, og i år var temaet unge og alkohol.
Årsmødet var arrangeret sådan, at halvdelen af deltagere var unge i alderen 14-17 år, og den anden halvdel var voksne, der arbejder med unge.
En vigtig pointe, der kom ud af dette møde, var, at de unge selv efterlyser, at deres forældre i højere grad engagerer sig i deres liv og meget gerne melder ud, hvad deres holdning til de unges alkoholforbrug er.
De unge ser det ikke som en gene, at forældrene blander sig og står ved, at de er forældre og har et ansvar.
Det betyder ikke, at forældrene skal diktere den unges liv, men mange af de unge savner faktisk samtalen og udmeldingerne fra forældrene.
Hvis ikke forældrene fungerer som rollemodeller og sætter nogle grænser for deres børns omgang med alkohol, kan problemet let vokse.
Et meget stort forbrug af alkohol er ikke alene et problem for barnets eller den unges sundhed, det kan let medføre andre alvorlige problemer.
Under stor påvirkning af alkohol kan den unge let blive involveret i alvorlige sager såsom hærværk, drukneulykker, voldssager, seksuelt misbrug og kriminalitet.
Der er derfor meget vigtigt, at forældrene tager deres ansvar alvorligt på dette område og præger deres børns holdning til alkohol.
Men forældrenes ansvar står selvfølgelig ikke alene.
Det er åbenlyst, at øvrige voksne såsom skolelærere, fodboldtrænere og alle de andre voksne, der er i de unges liv, også har et ansvar.
Sociale problemer for den pårørende til den, der drikker, har et meget stort omfang i Danmark, faktisk et alt for stort omfang. I Danmark har 60.000 børn en far eller en mor, som har været indlagt på sygehus med en alkoholrelateret lidelse. Alkoholmisbrug kan have katastrofale konsekvenser for de børn, der vokser op i familier, hvor en eller flere af forældrene har et alkoholmisbrug.
Børnene kan opleve vold i hjemmet, pinlige episoder i forhold til legekammerater, og de må måske anbringes uden for hjemmet.
Det har først og fremmest nogle store menneskelige omkostninger for barnet og den øvrige familie, men det har også nogle væsentlige omkostninger for samfundet.
Derfor vil regeringen styrke indsatsen for de ramte familier, og jeg kan nævne en række konkrete initiativer.
Det er kommunernes ansvar at give støtte til et truet barn, men da mange forældre med alkoholproblemer ikke nødvendigvis er sociale klienter, vil socialforvaltningen ikke kende til børnene og deres mistrivsel.
En undersøgelse af alkoholbehandlingsklientellet på Fyn viser, at 40 pct. af klienterne selv er vokset op i familier med alkoholmisbrug.
Det er derfor uhyre vigtigt, at denne risikogruppe opdages, og at der gives en særlig indsats til den gruppe af børn, hvis vi skal bryde med den negative sociale arv.
Derfor er det så vigtigt, at der kommer en større sammenhæng i indsatsen, en sammenhæng mellem de forskellige systemer, primært sundhedssystemet og det sociale system.
Aftalen indebærer bl.a. et styrket fokus på børn i misbrugsfamilier og flere tilbud til børnene og de unge om samtalegrupper.
Jeg vil også godt nævne, at der er en række gode foregangseksempler i kommuner og amter.
F.eks. gennemføres der i øjeblikket et modelprojekt i Fyns Amt med fokus på børn
i misbrugsfamilier og det tværfaglige samarbejde i forvaltningerne.
Resultaterne af projektet har været gode, og der har tidligere i år været udsendt materiale til alle landets kommuner og amter som inspiration til et bedre tværfagligt samarbejde.
Yderligere er der givet støtte til en række projekter, som støtter familienetværk i forhold til de berørte familier.
Af konkrete projekter kan nævnes Landsforeningen Lænkens projekt om familiekurser og familienetværk i Lænken, der går ud på at knytte den enkelte alkoholramte familie sammen i en form for fællesskab, der bygger på positive oplevelser.
Endelig har Videnscenter om Alkohol oplyst, at der i kommunerne er voksende interesse for at gøre en indsats for børn i alkoholfamilier.
De forskellige indsatser er ikke alene vigtige for de ramte børns trivsel i hverdagen, men kan på lang sigt også være en vigtig faktor i forhold til at bryde den negative arv, en opgave, som regeringen tager meget alvorligt.