Karen Jespersen (S), 2000-11-23:
Man kan jo sige, det er et meget velvalgt tidspunkt for en debat om integration af mennesker med en anden etnisk baggrund - flygtninge og indvandrere - da de to første evalueringer af loven om integration netop er blevet offentliggjort.
Det er ikke den eneste forudsætning, men det er i hvert fald en meget afgørende forudsætning.
Oven i det kommer selvfølgelig, at man kender sproget og kan sproget.
Hvis man læser Rockwoolfondens redegørelse, der er publiceret her for ganske nylig,
viser det sig, at netop det at kunne sproget, men også at kende danskere, have kontakt til danskere, er meget vigtige parametre for også at kunne få arbejde.
Det er sådan de mest grundlæggende, gennemgående parametre for dem, der har et arbejde i dagens Danmark.
Hvis man ser på netop det at have et arbejde som den mest afgørende betingelse for en integration, må man også konstatere, at der er et stort behov.
Hvis man ser på det, der hedder beskæftigelsesgraden, altså hvor mange mennesker med anden etnisk baggrund, der er i arbejde, så er det sådan, at samlet set er det 43 pct., hvor det er 75 pct. af den øvrige befolkning.
Det er også sådan, at den beskæftigelsesgrad er faldet i løbet af 1990'erne.
Hvis man ser på 1985, var beskæftigelsesgraden 53 pct., så faldt den i midten af 1990'erne til 36 pct.
Den er så steget igen til 43 pct., men vi har jo som bekendt også haft højkonjunkturer med masser af nye arbejdspladser.
Den beskæftigelsesgrad dækker så igen over ret store forskelle, hvoraf den for nogle grupper kan være nede på 10, mens den for andre grupper kan være tæt på den danske beskæftigelsesgrad for den øvrige befolkning.
Det er nogle tal, jeg lige bruger som et indicium for, at der er et meget stort behov for en målrettet indsats for at sikre, at mennesker, der kommer her til landet, rent faktisk også får et arbejde.
Men den gælder altså ikke for de mennesker, der allerede var i landet, og som kunne have vanskeligheder både med at få et arbejde og med at kunne sproget.
Derfor lavede regeringen sidste år en handlingsplan for en bedre integration og i øvrigt også en handlingsplan for utilpassede unge med en lang række initiativer.
Her var den grundlæggende målsætning netop, at man skulle kunne begå sig i det danske samfund, og at man skulle have bedre muligheder for at få et arbejde, men det er ikke muligt endnu at måle effekten af de nye initiativer.
Som sagt er der kommet to rapporter, der vurderer den lov om integration, der altså har virket i små 2 år.
De kan jo så ikke sige, om de mennesker, der har været underlagt integrationsloven, er blevet bedre til sprog eller har haft nemmere ved at finde et arbejde; det er ikke den effekt, der bliver målt.
Der bliver målt, om kommunerne rent faktisk gør det, de skal ifølge lovgivningen, der bliver også målt og spurgt om, hvad kommunerne mener om de opgaver, de har fået pålagt, og man spørger også udlændingene selv, hvad de synes om det.
Integrationsprogrammet består jo sådan meget kort fortalt i, at de mennesker, der kommer her til landet, skal bo spredt ud over hele landet.
Til gengæld har udlændingen pligt til at bosætte sig der, hvor han får anvist en bolig, og følge de tilbud, kommunen har pligt til at stille til rådighed.
Den viser også, at både kommuner og udlændinge er positive over for hele ideen med integrationsloven, at de synes, det er en rigtig god idé, og udlændingene er også lidt imponeret over, at de får et så stort apparat stillet til rådighed for at hjælpe dem til at blive en del af det danske samfund.
Evalueringen viser også, at både udlændinge og kommuner er tilfredse med danskundervisningen og tilfredse med sprogcentrene.
Det lyder jo godt, og er selvfølgelig en vigtig forudsætning for, at det fungerer, men der er også en bagside, f.eks. er der et fravær på i gennemsnit på 22 pct. Der bliver også peget på, at sprogmodulerne, undervisningen, ikke altid er lige fleksibel, heller ikke i forhold til arbejdsmarkedet.
Man kan sige, at sprogundervisningen bliver stadig væk ikke i et tilstrækkeligt omfang koblet sammen med en mere erhvervsrettet indsats og aktivering eller et egentligt arbejde.
De får heller ikke udarbejdet de handlingsplaner, de skal, mange af kommunerne mener rent faktisk ikke, det kan lade sig gøre i løbet af en måned.
Udlændingene selv siger også, at de ikke mener, at indsatsen er tilstrækkelig erhvervsrettet, sådan at de ikke synes, de får hjælp nok til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Det, kan man jo sige, er nogle meget alvorlige advarselslamper, der dér bliver tændt, når det drejer sig om at få integrationsindsatsen til at fungere bedre.
Det, regeringen på den baggrund har tænkt sig at gøre, er at tage kontakt til kommunerne og direkte insistere på, at det selvfølgelig er fuldstændig uomgængeligt, at kommunerne overholder de krav, der er i lovgivningen.
Det er fuldstændig nødvendigt, at kommunerne tager den opgave på sig. Jeg mener ikke, at der er belæg for her og nu at gå ind og ændre i lovgivningen.
Men vi har brug for, at sprogundervisningen og aktiveringen fungerer, og at der ikke er så stort et frafald, og at indsatsen bliver så erhvervsrettet som overhovedet muligt.
Jeg tror selv, det er nødvendigt at lave en mere samlet vurdering frem til år 2002-2003, den samling, hvor integrationsloven ifølge loven skal tages op til revision her i Folketinget, og dér ville det være rart, hvis man havde nogle effektmål og netop kunne se: Jamen virker den så?
Bliver de mennesker, der kommer til landet, bedre til sprog?
Får de arbejde?
Kan de fungere i det danske samfund?
På baggrund af den kontakt til kommunerne og Kommunernes Landsforening
vil jeg så vurdere, hvad regeringen i øvrigt kan gøre for at sikre, at den her indsats kommer til at fungere.
Og dér må man jo læne sig op ad de initiativer, der også ligger i Socialministeriet og til dels i Arbejdsministeriet, men især i Socialministeriet, hvor man jo har en årelang erfaring med at hjælpe danskere og også udlændinge, der har svært ved at få arbejde, ind på arbejdsmarkedet.
Der er også et element i integrationen, der går ud på, at de mennesker, der kommer hertil, skal bibringes en større forståelse for, hvad det er for et samfund, de nu skal leve i.
Kommunerne har ansvaret for 20 timers undervisning i forståelse af det danske samfund, og mange kommuner bruger faktisk flere timer.
I gennemsnit op til 36 timer.
Vi vil også prøve at undersøge, hvad det egentlig er for noget materiale, som kommunerne bruger, og hvordan de griber den opgave an. Så jeg vil sige, at de initiativer, der er taget i løbet af de senere år, er fuldstændig uomgængelige for at sikre en god integration.
Hvorvidt den så er tilstrækkelig til at få den her noget lave beskæftigelsesgrad op er for tidligt at sige, men det er i hvert fald noget, som er meget, meget højt prioriteret i regeringen.
Diskrimination er jo en del af forklaringen på, hvorfor nogle indvandrere og flygtninge ikke kommer ind på arbejdsmarkedet.
Det fremgår også af bl.a. Rockwoolfondens undersøgelser og andre undersøgelser.
Man skal nok være varsom med at tillægge det en fuldstændig dominerende betydning, men at det spiller en rolle, er der ikke grund til at sætte spørgsmålstegn ved.
Derfor er det jo så vigtigt at sikre, at man som borger i det her samfund oplever, at man har lige rettigheder og lige pligter og bliver behandlet ens, uanset hvad éns baggrund er.
På den baggrund er regeringen gået i gang med at lave et organ til ligebehandling, der bygger på et direktiv, der er vedtaget i EU.
Det er ikke så nemt at lave sådan et organ, for det skal jo finde ud af, hvordan man afgrænser opgaverne ud over den mere generelle ramme, der står i EU's direktiv.
Men regeringen har besluttet at nedsætte et udvalg, hvor også nogle af de etniske minoriteters egne organisationer bliver inviteret til at deltage, bl.a. paraplyorganisationen ELO, Landsorganisationen for Etniske mindretal og Rådet for Etniske Minoriteter.
Det er en opgave, der er meget opmærksomhed på og meget optagethed omkring i de organisationer, og jeg ser også frem til, at vi får lavet et godt organ, der kan tackle nogle af de diskriminationsproblemer, vi har i vores samfund.
Så jeg håber på, at vi med det, der allerede er sat i gang, og de forstærkede initiativer, som regeringen har under overvejelse, kan sikre en bedre integration af de udlændinge, der kommer til landet.
For vi kan se på det talmateriale, der findes, at det er der i allerhøjeste grad fortsat brug for.
Forhandling