runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-04:
Både fru Pernille Rosenkrantz-Theil og fru Lone Møller koncentrerer sig om, hvordan vi herindefra styrer Dansk Folkepartis folkevalgte i amterne.
Det kunne for så vidt også fra Enhedslistens side gå på kommunerne.
Det er jo egentlig lidt pudsigt, for i andre situationer bliver vi beskyldt for at være sådan et rigtig fælt topstyret parti.
Og nu beder man åbenbart, jeg havde nær sagt sådan rigtig indtrængende, Dansk Folkeparti om at agere topstyring.
Det gør vi ikke.
Man træffer lokalt de beslutninger, man træffer, under ansvar over for de vælgere, der har valgt én.
Det gør Socialdemokratiets medlemmer af amtsrådene.
Det gør Dansk Folkepartis medlemmer af amtsrådene.
Sådan må det nu engang være.
Så har vi herinde i Folketinget 22 mandater, som vi prøver at få maksimal indflydelse ud af.
Det består bl.a. i, at når vi, altså regeringen og Folketinget med Folketingets forståelse, har igangsat en Strukturkommission, så synes vi ikke, der er nogen mening i, at vi ikke også samtidig herindefra siger til amterne - uanset hvem der sidder som folkevalgt for det ene eller det andet parti - at så vil vi ikke i den periode, hvor Strukturkommissionen arbejder, finde os i, at der sker væsentlige ændringer i vores sygehusstruktur.
Så enkelt er det, og sådan forholder vi os til tingene.
Det er derfor, vi beder et flertal her i Folketinget pålægge regeringen at forhandle med sygehusejerne om at undgå de lukninger, undgå de strukturændringer, som folkevalgte ude i amterne er i færd med at foretage.
Det er det, man herinde prøver at komme med mulige søforklaringer på, at man ikke kan støtte, såsom at jeg skulle give en garanti for, hvordan en folkevalgt i et eller andet x-amt agerer i en eller anden tænkt situation.
Det skal jeg ikke forholde mig til.
Jeg skal forholde mig til, om jeg herinde i Folketinget stemmer for eller imod forslaget, der kommer til afstemning om lidt, om, hvorvidt der skal være forbud mod at lukke sygehuse.
Det er det, jeg skal forholde mig til som folketingsmedlem, og det skal fru Lone Møller også forholde sig til om et ganske kort øjeblik. Så til hr. Villy Søvndal, som bare endnu en gang stiller sig op og bekræfter, at hvad han ikke selv vil støtte her i Folketingssalen, det håber og beder han i virkeligheden til, at Dansk Folkeparti får gennemført i forhandlinger med finansministeren.
Lone Møller (S), 2003-09-04:
Jeg kan forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl er overrasket og måske også lidt chokeret over, at Socialdemokratiet kan finde på at stemme imod forslaget her, og derfor vil jeg gerne spørge helt konkret: Kan hr. Thulesen Dahl garantere mig her fra talerstolen, at ingen af de medlemmer af Dansk Folkeparti, som er indvalgt i amtsrådene - det er jo rent faktisk dem, der træffer beslutningerne, og ikke os her i Folketinget - vil stemme for nedlæggelse af sygehusafdelinger, lukning af sygehuse og beskæring af sundhedsbudgetter?
Så kunne hr. Thulesen Dahl måske med rette klandre andre partier, hvis det var sådan, at man selv kunne tone rent flag.
Når hr. Kristian Thulesen Dahl så siger, at det her forslag ikke koster noget som helst, så vil jeg gerne spørge, hvad årsagen så er til, at Dansk Folkeparti ikke kan stemme for SF's ændringsforslag.
Villy Søvndal (SF), 2003-09-04:
Man må jo trods alt sige, at normalt er hr. Thulesen Dahl i stand til at argumentere nogenlunde sammenhængende, så det er meget sjældent og meget spændende, at vi oplever denne situation.
Dansk Folkeparti forsøger at bilde både Folketinget og resten af befolkningen ind, at bevaring af sygehusene er en hjertesag.
Man står med alle magtmidler i hænde, for Dansk Folkeparti er støtteparti for regeringen i forbindelse med de kommende kommuneforhandlinger, og derfor kan det klares meget hurtigt.
Når finansministeren går til økonomiforhandlingerne, siger hr. Kristian Thulesen Dahl til finansministeren: Hvis vi ikke får vores klausul, står vi ikke bag regeringen i kommuneforhandlingerne. Jeg forstår godt, at hr. Kristian Thulesen Dahl skulle anvende mange ord for at sige, at når man står med så megen magt i given en politisk situation, vil man ikke anvende den magt.
Men det er dog en sælsom situation, der udstiller, hvad det er for et cirkus, tilrettelagt af hr. Thulesen Dahl, vi deltager i i øjeblikket.
Jeg ved godt, at i ethvert cirkus skal der være en god klovn - men alligevel!
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Jeg tror ikke helt, hr. Kristian Thulesen Dahl har fulgt med i alle de mange debatter, der har været om dette spørgsmål, selv om en del af debatterne har været ført med hr. Kristian Thulesen Dahl lige siden september sidste år.
Enhedslisten har konstant og konsekvent sagt, at vi støtter, at der bliver lavet et stop for salg og lukning af sygehuse.
Vi har gentagne gange forsøgt at få Dansk Folkeparti til at forholde sig til den virkelighed, at det er Dansk Folkeparti selv, der er med til at lukke og sælge sygehusene - ikke kun ude i amtsrådene, men også på grund af den politik, man fører her i Folketinget, hvor Dansk Folkeparti stemmer for de stramme økonomiske rammer.
Dansk Folkeparti stemmer for at straffe de amter, som vælger at prioritere at bevare sygehusene, og derfor mener vi, det er rent hykleri fra Dansk Folkepartis side.
Hvis man virkelig mente noget med det, burde man jo tværtimod sikre, at de amter, der vil bevare deres sygehuse, blev belønnet ved at få penge til at bevare sygehusene i stedet for at blive straffet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-09-04:
Jeg ville ønske, at jeg også kunne takke Dansk Folkeparti ved denne lejlighed.
Jeg ville ønske, jeg kunne takke Dansk Folkeparti for faktisk også at levere de midler, der skal til for at få forslaget til at blive til virkelighed rundtomkring i amterne, og jeg ville ønske, jeg kunne få Dansk Folkeparti og hr. Kristian Thulesen Dahl til at love heroppefra, at i modsætning til, hvad man har gjort tidligere, vil Dansk Folkeparti ikke længere stemme for sygehuslukninger rundtomkring i amterne. Kan hr. Kristian Thulesen Dahl ikke give den garanti heroppefra?
Og kan hr. Kristian Thulesen Dahl ikke give en garanti for, at med Dansk Folkepartis vægtige stemmer vil man sørge for, at der kommer midler ud til amterne, så sygehusene ikke bliver lukket, i stedet for at gøre det stik modsatte: lægge stemmer til skattestop og stramme rammer for amterne og stemme for sygehuslukninger i byråd og amtsråd?
Kamal Qureshi (SF), 2003-09-04:
Jeg synes egentlig, at det, SF siger, er rimelig sammenhængende.
Det handler om, at vi ikke ønsker at bevare
nogle mausolæer rundtomkring.
Vi vil gerne bevare sygehusene, men der skal også være penge til, at indholdet kan følge med udviklingen, for der er altså ikke noget formål med at vedtage at bevare sygehusene, hvis der ikke er den økonomi, der er nødvendig for at sikre en ordentlig drift af dem.
Det er det, der er hele pointen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-09-04:
Det er lidt morsomt at høre hr. Kristian Thulesen Dahl rase heroppefra over, at Enhedslisten stemmer imod forslaget.
Vi går ind for at bevare sygehusene i dette land, vi går ikke ind for de lukninger, der foregår som konsekvens af skattestoppet rundtomkring i amterne lige nu, og derfor støtter Enhedslisten selvfølgelig forslaget.
Men det, der er interessant, er jo, at Dansk Folkeparti tillader sig at fremsætte forslaget uden at ville sende én eneste krone med ud til amterne.
Det er det, Dansk Folkeparti gør med forslaget, og som en del af flertallet bag det skattestop, som regeringen har pålagt amterne, er Dansk Folkeparti jo med til at give amterne de stramme rammer, der gør, at sygehusene lukker rundtomkring. Hr. Kristian Thulesen Dahls parti har været med til at straffe Vestsjællands Amt, da de ville sætte skatten op for at bevare et sygehus, så derfor er det da lige lovlig letkøbt, at man fremsætter et forslag, men ikke er villig til at levere én eneste krone for at sikre sygehusene rundtomkring.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-04:
Nu synes jeg altså, at der bliver total forvirring om SF's holdning.
SF har stillet et ændringsforslag til vores forslag, som netop går ud på at opretholde status quo; som netop går ud på at forhindre de strukturændringer, der finder sted.
Men nu går hr. Kamal Qureshi på talerstolen og forklarer, at man i virkeligheden er modstander af det ændringsforslag, og så kan jeg selvfølgelig være meget tilfreds med, at et flertal uden om SF har stemt det ned lidt tidligere på dagen.
Det synes jeg er dybt overraskende.
Jeg vil bare sige, at for vores vedkommende handler det om noget meget enkelt.
Jeg kan godt forstå, at der nogle, der siger: Lad Dansk Folkeparti gøre det beskidte arbejde.
Men det er da en særpræget måde at argumentere på, når man lige om lidt skal tage stilling og trykke på knapperne.
Det var dog meget nemmere, at man udtrykte sin holdning til forslaget ved at stemme for det, så et folketingsflertal pålagde regeringen en bestemt opgave, nemlig at forhandle med sygehusejerne om at undgå sygehuslukninger, så længe Strukturkommissionen arbejder. Men man ønsker altså at nedstemme et beslutningsforslag, der går ud på lige nøjagtig det, og så siger man i øvrigt til Dansk Folkeparti: Kan I så lige rende over til finansministeren og få det igennem.
Det er jo præcis det, hr. Villy Søvndal argumenterer for, og det er da meget, meget forunderligt, at man gør det i stedet for at tage konsekvensen af det, man siger, og stemme for beslutningsforslaget. Jeg havde nær sagt: Hvorfor ikke tage SF på ordet?
Så sidder regeringen med et bundent mandat om at forhandle med sygehusejerne, og det er generende for regeringen, så lad os da gøre det.
Men det er altså en utrolig hjælp, man giver regeringen i dette spørgsmål, og jeg undres over det.
Kamal Qureshi (SF), 2003-09-04:
Det kan måske godt være, at hr. Kristian Thulesen Dahl er forvirret med hensyn til, hvad SF mener, men så vil jeg gerne gøre det meget, meget tydeligt.
I modsætning til Dansk Folkeparti ønsker SF ikke status quo.
Vi ønsker ikke status quo, vi ønsker ikke, at tingene bare skal blive ved med at være, som de er.
Men det koster penge, og det har hr. Kristian Thulesen Dahl fuldstændig ret i.
Det koster penge at få fornyet og udviklet sundhedssektoren.
Vi ønsker ikke at bevare murstenene alene, hvis der ikke er penge til, at indholdet følger med tiden. Hvis der er penge til, at det, der er inde bag de mursten, som hr. Kristian Thulesen Dahl er så optaget af at bevare, ikke kan følge med tiden og ikke lever op til den kvalitet, vi ønsker, er det ikke et mål i sig selv.
Derfor skal der sættes penge af, så sundhedssektoren kan følge med i den udvikling, der er nødvendig, og det er derfor, vi ikke vil støtte Dansk Folkepartis forslag.
Lone Møller (S), 2003-09-04:
Jeg må sige, at jeg undres også, når hr. Kristian Thulesen Dahl står heroppe og siger til fru Sophie Hæstorp Andersen, at han undres over, at hun kan undre sig over, at Dansk Folkeparti mener noget helt andet end regeringen.
Det er da underligt, at hr. Thulesen Dahl ikke selv kan blive lidt forvirret. Dansk Folkeparti har støttet regeringens økonomiske politik, Dansk Folkeparti har støttet både skattestop og skattelettelser, og alligevel kan man godt stå her på denne talerstol og være enormt hyklerisk og ævle om nedlæggelse af små sygehuse.
Men hr. Kristian Thulesen Dahl må vel også vide, at det handler om økonomi, og at økonomien er begrænset af den politik, som er besluttet af regeringen med god støtte af Dansk Folkeparti, så derfor så vil jeg gerne tilslutte mig hr. Villy Søvndals spørgsmål: Når hr. Kristian Thulesen Dahl nu sidder med al indflydelse og al magt og kan ændre det her, vil han så sørge for, at regeringen skriver under på forslaget her under kommune- og amtsforhandlingerne?
Så vil der være noget musik i at stå her på talerstolen og sige, at man gerne vil redde de små sygehuse.
Jeg beder om et meget klart svar: Ja eller nej?
Villy Søvndal (SF), 2003-09-04:
Dansk Folkeparti er støtteparti for regeringen - ikke sandt?
Der forhandles kommuneaftaler i løbet af næste uge - ikke sandt?
Derfor er det utrolig enkelt, at hr. Kristian Thulesen Dahl lusker over til finansministeren og siger: Vi laver ikke nogen aftale, medmindre der er en klausul i den aftale, hvis ordlyd er fuldstændig mage til Dansk Folkepartis forslag.
Hvis vi ikke får en sådan klausul, er vi ikke villige til at stemme for aftalerne, og så er der ikke flertal for dem.
At tænke sig at have så meget krudt i bøssen, når man sidder med noget, der virkelig er en hjertesag, og som hjertet brænder for.
: Hvorfor går man ikke over til finansministeren og siger: Vil I have en aftale så skriv under på vores beslutningsforslag, ellers får I ingen aftale?
Det er da den nemmeste sag i hele verden.
Chancen ligger lige til venstrebenet, så hvorfor bruger Dansk Folkeparti ikke den mulighed?
Populister bliver fanget på begge ben på én gang, og det er jo det, vi oplever i denne debat.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-04:
Så lykkedes det alligevel at komme i den situation, som jeg håbede at komme i under behandlingen af B 87, nemlig at jeg faktisk - og det er lidt historisk - kan takke Enhedslisten.
Man stemmer for dette synspunkt i modsætning til alle andre, som siger, de i øvrigt mener nøjagtig det samme, men alligevel stemmer imod det synspunkt lige om lidt, når der skal stemmes.
Det må jeg selvfølgelig sige Enhedslisten tak for.
Jeg skal sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at det er stadig vores holdning, at i 2003 vil det ikke koste amterne noget ekstra at fastholde den nuværende struktur.
Der er tværtimod ekstraomkostninger forbundet med at ændre strukturen, sådan som det er foreslået.
Det har ikke noget
at gøre med, om der på sigt er effektiviseringsgevinster og lign. ved at lave det, man gør i amterne, men på kort sigt, dvs. i 2003, er der meromkostninger og ikke mindre omkostninger forbundet med det, man er i gang med
Derfor er vores synspunkt, at som udgangspunkt skal man ikke starte med at sende en check med.
Men det er jo klart, at hvis der gennemføres et beslutningsforslag, hvor et folketingsflertal beordrer regeringen af sted med et bundent mandat, forhandler regeringen også på baggrund af det mandat, og hvis regeringen så når frem til, at der skal penge på bordet, skal den selvfølgelig komme tilbage til det flertal af Folketingets partier, som så står bag den beslutning, der er truffet, og sige: Sådan og sådan er det, hvad gør vi i den situation?
Vi tror ikke, den vil opstå, men det kan da ikke udelukkes.
Men det pudsige er jo hele forløbet.
Man vil stemme imod fra Socialdemokratiets side, og andre partier, bl.a. SF, vil også stemme imod, at den øvelse overhovedet forsøges.
Det synes jeg er utroligt, hvis man overhovedet mener noget med det, man siger om, at de små sygehuse skal bevares og man skal ikke lukke sygehusafdelinger, sådan som man er i gang med nu.
Så bare til hr. Kamal Quereshi om SF's politik: Jeg er glad for, at hr. Kamal Quereshi selv kan finde hoved og hale på den, for jeg har meget svært ved det.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-09-04:
Det er jo et meget vigtigt punkt, vi er ved, og jeg er da også meget interesseret i at få at vide: Betyder det, at de partier, der har tilsluttet sig det betænkningsbidrag, hr. Morten Bødskov læste højt af, har mulighed for at få revideret loven?
Betyder det, at blot én af parterne ønsker, at loven skal revideres, tager man arbejdet op?
Hvis det ikke er tilfældet, har Socialdemokratiet ikke fået andet ud af det end tomme løfter, og så er der i virkeligheden ikke nogen som helst sikkerhed for, at loven kan blive revideret på et senere tidspunkt.
Tina Nedergaard (V), 2003-09-04:
Den kolde, kyniske markedslogik, som jeg plæderer for her fra talerstolen, er jo en markedslogik, som jeg f.eks. deler med hele fagbevægelsen.
LO har under hele forløbet, også i mit tidligere samarbejde med dem, været fuldstændig enig i, at midlertidige eller langvarige tilskud ikke er løsningen på praktikpladsproblemet.
Så det er altså en logik, jeg deler med fagbevægelsen.
Derudover vil jeg sige, at når man i Socialdemokratiet er interesseret i at pålægge virksomheder, der ikke har elever, kollektive afgifter, så vil jeg prøve at problematisere det en lille smule.
For det første er der jo virksomheder, som slet ikke har adgang til at ansætte elever, idet de ikke har faglært ansatte.
Det udelukker i og for sig en virksomhed fra at tage praktikelever, men de vil alligevel skulle bidrage.
For det andet: Hvad gør man i forhold til de vestjyske virksomheder og de brancher, hvor man ikke kan tiltrække eleverne?
Der er virksomheder, som søger elever, men ikke kan få dem, og der er også hele brancher, der i dag lider under, at de ikke kan få tilstrækkeligt med praktikelever.
Det gælder f.eks. inden for bagerfaget, det gælder inden for vvs og også andre områder, de såkaldte sorte fag.
Det, man fra Socialdemokratiets side lægger op til med det her forslag, er sådan set yderligere at straffe virksomheder, som i dag ikke kan få adgang til praktikelever.
Det giver ganske enkelt ikke mening.
Morten Bødskov (S), 2003-09-04:
Det var netop det, jeg forsøgte at rejse en debat om under andenbehandlingen, men her var der ikke nogen interesse for det.
Sandheden er, at hvis man læser betænkningsbidraget, står det meget udførligt beskrevet, hvad det er for nogle procedurer, som bl.a. Socialdemokratiet har fået forhandlet frem.
Det er som udgangspunkt bedre domstolskontrol; Rigsadvokaten bliver bedt om at udarbejde retningslinjer; der kommer løbende kontrol med og indberetninger om anvendelsen af de nye instrumenter; der bliver afgivet redegørelse til Justitsministeriet; der bliver afgivet redegørelse til Folketinget, og hvis der viser sig behov for at ændre lovgivningen, er regeringen forpligtet til at tage initiativ
hertil
Det er væsentligt at understrege, og det kan man også se i mindretalsudtalelsen i betænkningen, at med de rammer, Socialdemokratiet har fået sat, frygter vi sådan set ikke noget.
Men hvis det viser sig, at der er problemer, har regeringen forpligtet sig til at ændre loven.
Det står udtrykkeligt i betænkningsbidraget.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-09-04:
Ja, jeg er ked af at tage Tingets tid med endnu en kort bemærkning, men sagen er jo den, at ifølge forretningsordenen er det sådan, at undertegnede stiller spørgsmål til hr. Morten Homann, og mit spørgsmål til hr. Morten Homann var ganske enkelt, om ikke hr. Morten Homann er enig med mig i, at når det her system bliver billigere at få i sine biler, så er der flere, der har råd til det, og derfor flere, der vil købe det.
Det var mit ganske simple spørgsmål til hr. Morten Homann.
Morten Homann (SF), 2003-09-04:
Det, fru Charlotte Dyremose helt mangler at svare på, er: Hvis vi har en kvart milliard skattekroner, som man hiver ud af et i forvejen hårdt presset velfærdsbudget, som altså skal skaffes ved at øge taksterne på daginstitutionerne eller øge priserne på den kollektive trafik, hvis vi siger, at vi tager den kvarte milliard kroner for at skabe trafiksikkerhed, hvordan i alverden vil fru Charlotte Dyremose så sandsynliggøre, at det er den bedste måde at skabe trafiksikkerhed på?
Det er da en vanvittig dyr måde på et område, hvor der i forvejen er skåret dybt af den nuværende regering.
Er det her den bedste måde at skabe trafiksikkerhed på?
De er kun kommet med nogle gisninger om, at det her givetvis ville gøre introduktionen af dette system lidt hurtigere, ikke at man ville nå op på en højere andel, men det ville givetvis kunne gøres lidt hurtigere - og fred være med det.
Men er det en kvart milliard kroner værd, eller kan vi bruge de penge mere målrettet på trafiksikkerhed andre steder?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-09-04:
Jeg har svært ved at forestille mig, at hr. Morten Homann virkelig mener, at det, at det bliver billigere at få systemet, ikke gør, at der er flere, der gerne vil ofre den sikkerhed på sig selv.
Homann mener, at det ikke vil være sådan, at flere vil købe systemet, når det er billigere, når det nu er bevist, at det i en hel række situationer sikrer mod udskridningsulykker.
Hr. Morten Homann er meget optaget af det her med, at det må sandelig ikke kun være de rigeste, der kan købe det.
Men er det ikke netop sådan i dag, at i Danmark er det her system kun installeret i meget store, dyre biler, og at det derfor netop kun er de rige, der har råd til det?
Og at det, at man giver et fradrag, gør, at der er økonomisk vanskeligere stillede mennesker, der også vil have råd til systemet, sådan at det rent faktisk vil blive udbredt til helt almindelige danskere, der køber helt almindelige biler, og ikke som i dag, hvor det er forbeholdt de rigtig store og rigtig dyre biler?
Morten Homann (SF), 2003-09-04:
Når man hører fru Charlotte Dyremose, skulle man tro, der var nogen, der havde foreslået et forbud mod sikkerhedssystemer i biler.
Nej, sådan er det ikke, selvfølgelig er man i sin gode ret til at købe det system, og det er der altså også ganske mange mennesker, bl.a. hr. Helge Adam Møller, som åbenbart har investeret i.
Det, der er spørgsmålet, og det, hverken skatteministeren eller fru Charlotte Dyremose har kunnet svare på,
det er: Får vi mest sikkerhed for pengene ved at bruge en kvart milliard skattekroner på at lave den her ordning?
Det er der ikke noget konkret svar på, vi har ikke nogen viden om, hvorvidt det her i virkelighedens verden vil øge udbredelsen af det her system særlig meget.
Men igen: Der er ikke nogen klare svar på det her spørgsmål, så det, der kommer til at stå på bundlinjen, er: Endnu en skattelettelse, en kvart milliard kroner, som skal findes i de hårdt pressede velfærdsbudgetter.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-09-04:
Her har vi et godt eksempel på SF's klare politik - og tak
til SF for at være så klar: Når ikke alle kan få, så skal ingen have
Men er det ikke sådan, at problemet med det her system jo netop har været, at vi ikke får det introduceret i Danmark, og at det, der sådan set ville være sket, hvis vi ikke havde gjort det her, var, at der var en masse biler, der ikke havde fået det her system, så en masse mennesker havde købt en bil, der var mindre sikker?
Men nu laver vi det her, og de skal jo selv betale for systemet, men så får de da et fradrag, så de i hvert fald ikke skal betale afgift oveni.
Og så sikrer vi altså, at flere mennesker kan købe en sikrere bil til glæde for sikkerheden på de danske veje og til glæde for alle de mennesker, der i løbet af de kommende år kan købe biler, der har det her system, der redder menneskeliv.
Morten Homann (SF), 2003-09-04:
Hr. Helge Adam Møller er i hvert fald ikke belastet af at have læst bemærkningerne til lovforslaget, for dér fremgår det meget tydeligt - og det er sådan set noget af det fornuftige i det her lovforslag - at skatteministeren synes, at man skal bruge et sådant fradrag, som der bliver lagt op til her, til at introducere nye sikkerhedsfremmende teknologier, og så skal man aftrappe det, i takt med at det bliver standardudstyr.
Det var faktisk et af mine kritikpunkter mod det her forslag, nemlig at det kan godt være, man introducerer noget nyt, men man aftrapper ikke fradraget på det, som er blevet fuldstændig gængs standard på bilerne, og det bruger man ikke til at finansiere det her.
Så det, der kommer ud af det på bundlinjen, er, at man laver en skattelettelse på en kvart milliard kroner, som bliver givet, ja, vel at mærke med løs hånd, men som først og fremmest bliver givet til folk med store, dyre biler - det har vi et svar fra skatteministeren på - og som dermed selvfølgelig kommer folk med lidt højere indkomster mere til gavn end folk med små indkomster, som har små biler eller måske slet ingen bil overhovedet.