Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-02:
Den sidste ærede taler bekymrede sig lidt om, at der ikke bliver skabt nogen ny politik, når ikke der kan vedtages nogen vedtagelser, men jeg tror sådan set, at politik bliver til alligevel.
Vi har fået en temmelig god redegørelse, synes vi, som vi også fra borgerlig side kvitterer for i vores forslag til vedtagelse, og der har da også været en ganske udmærket debat med mange meningstilkendegivelser, og jeg tror faktisk på, at dialogen er det, der former politikken på lidt længere sigt.
Så helt håbløst tror jeg såmænd ikke det er.
Så er der fødevarerne, som har været igennem industrien og er blevet det, man kalder forædlet, hvilket ofte betyder, at de er blevet fyldt med en hel del kemikalier.
Så er der endelig fødevarerne i den tilstand, som de nu er i, efter at de er blevet opbevaret og omsat.
Og der kan godt være noget forskel
på kvaliteten i det forløb.
Den har ikke været stigende.
Den har altid været faldende i det forløb, selv om prisen er groft stigende.
Men kvaliteten har altid været faldende i det forløb.
Det synes jeg er væsentligt at holde sig for øje.
For et halvt eller helt år siden havde Jyllands-Posten en artikel om fødevarer og ernæring.
Dér havde de lavet sådan en sort ramme i den artikel, hvor de skrev om mad, der dræber.
Mad, der dræber!
Det er skam alvorligt.
I den ramme stod sådan noget som ribbenssteg, smør, piskefløde.
Det var kommet i en sort ramme som mad, der dræber.
Det er det mest fordrukne sludder, jeg nogen sinde har læst.
Det er alt sammen gode, sunde fødevarer, som indtaget i forkert mængde selvfølgelig kan slå ihjel,
men de gør det ikke, hvis de indtages i passende mængde.
Der er tre hovednæringsstoffer, og det er kulhydrater og fedt og protein.
Det er ganske vigtigt, at mennesker og alle levende væsener får dem i den sammensætning og nogenlunde i det forhold til hinanden, som det pågældende menneske eller det pågældende væsen er indrettet til, men det har danske forbrugere og måske forbrugere mange andre steder i verden desværre ikke sans for nu om dage.
Man hører om spædbørn, der ikke får sukker eller fedt i deres mad, fordi forældrene har hørt, at man ikke må blive
for kraftig, at man ikke må få for meget sukker og fedt
Derfor tror de ikke, at spædbørn må få sukker og fedt: Det hører de om, at babyer bliver syge af.
Og man hører om masser af unge piger, der har anoreksi eller spisevægring.
Har det noget med fødevarekvalitet at gøre?
Der er masser af mennesker, der bliver syge af det, de putter i munden, og der er sikkert også nogle, der er syge og derfor putter noget i munden, men det har i virkeligheden meget lidt med fødevarekvaliteten at gøre.
har meget lidt med primær fødevaresikkerhed at gøre.
Vi trænger derimod til oplysning.
Jeg synes faktisk, at fødevareministeren er lige på kanten til at bidrage til den der misinformation.
Jeg har et interview fra Tænk + Test fra april måned, hvor der står i en overskrift: »Fejlernærede unge, der ikke tør spise maden af frygt for at blive syge«.
Det er en af de historier, fødevareministeren blev præsenteret for, efter at hun blev udnævnt til fødevareminister.
Men jeg spørger: Hvem har gjort dem syge?
Hvad har gjort dem syge?
Og ministeren fortsætter med at sige: Den går ikke i et land som Danmark, der lever af at sælge sine fødevarer.
Og hun er ikke i tvivl om, at ansvaret for den syge mad skal placeres hos producenterne. Hvem har gjort maden syg, vil jeg spørge. Ministeren fortsatte: Mit mål er, at alle varer skal være rene, og at man ikke bliver syg af det, man spiser.
Folk skal kunne have tillid til, at maden er i orden.
Ja, helt sikkert, men man kan stille alle de krav til fødevarer, alt imens, som jeg sagde i et tidligere indlæg, man fylder sig med alverdens giftstoffer fra Matadormix og Cola og chips, præfabrikerede fødevarer, nikotin og alkohol, og hvad man i øvrigt fylder i sin krop.
Det er, ligesom der mangler sådan lidt proportioner i debatten.
Jeg går stærkt ind for, at vi skal hæve fødevarekvaliteten, men jeg tror, det handler betydelig mere om ganske almindelig folkeoplysning og om, hvad det er, man skal have for at være et ernæringsmæssigt sundt menneske.
Så til redegørelsen: Ministeren skrev i øvrigt i sin pressemeddelelse, at det her emne beskæftigede man sig ikke ret meget med i redegørelsen, og det synes jeg er helt fint.
Man underkender jo ikke problematikken og området fødevaresikkerhed og -kvalitet, men det er ikke den vej, redegørelsen går ud ad, og det er helt fint.
Men jeg vil alligevel tage det frem, for jeg synes, det er utrolig vigtigt i debatten om fødevarer.
Så til de forskellige indsatsområder, og jeg når nok ikke igennem det hele, men indsatsområde 1 er, at EU's landbrugspolitik skal markedsorienteres, og det er der vist ikke ret mange der ikke synes den skal.
Men jeg synes måske alligevel sagt i denne her stund, hvor alt skal markedsorienteres og liberaliseres, og hvad det nu skal - selv partier på venstrefløjen går jo ind for de filosofier - at EU's landbrugspolitik trods alt har en historie og har en begrundelse og stadig væk også har en betydning for forsyningssikkerheden og prisstabiliteten.
Det er dog en kendsgerning.
Skal vi køre på rene verdensmarkedspriser, som nogle vil mene at vi skal, så får vi i hvert fald et andet fødevaremarked, end vi har i dag.
Det, at vi har et overskud, et lille overskud bare, er jo sikkerheden for, at vi har rigelige forsyninger hele tiden, og at vi har prisstabilitet.
Men det betyder ikke, at jeg ikke mener, at vi skal have de tilskud bragt ned, for hele det tilskudscirkus er jo også med til at lægge landbruget for had.
Det betyder, at landbruget altid kan være under kritik, og at man altid kan pålægge landbruget belastninger.
Det er også meningsløst, at landbruget som et frit erhverv og dets indtjening evig og altid skal diskuteres i pressen, mere end vi diskuterer andre frie erhverv.
Til den debat hører også at sige, at inklusive det, som vi betaler over skatten til EU's landbrugspolitik, så tror jeg ikke, der findes nogen steder i verden, hvor forbrugeren og lønmodtageren betaler mindre af sin disponible indkomst til fødevarer end i Danmark, og vi får oven i købet mange af dem og af god kvalitet.
Vi synes, at det er rigtig godt, at der er risikovillig kapital til at udvikle nye fødevarer.
Det er såmænd ikke, fordi vi mener, der er så meget behov for at udvikle nye fødevarer for ernæringens skyld, men netop for
markedsmekanismernes skyld, for at opnå en større merværdi
Så lidt om strukturudviklingen: I modsætning til SF's ordfører mener jeg, at der er plads til flere svin i Danmark, altså især de firbenede.
De tobenede vil vi ikke så gerne have flere af.
Men der er plads til en stadig større animalsk produktion, men den skal selvfølgelig fordeles bedre.
Der er helt klart nogle områder i Danmark, hvor vi er nået til grænsen og måske over den, og det skal jeg ikke udtale mig om, men der er helt oplagt også områder i Danmark, hvor det såmænd ikke gør noget, at der kommer til at lugte en lille smule af gylle.
Grønne afgifter bekender regeringen sig til som et styringsinstrument.
Det afviser vi heller ikke i Kristeligt
Det har vi faktisk hele tiden ment var godt, men vi erkender jo, at de grønne afgifter og deres tilbageføring, - for de skal tilbageføres, for landbruget skal holdes neutralt for omkostningerne ved dem - er problemet.
Der skal ikke være diskussion om, at de bliver tilbageført alle sammen og til tiden, men vi er også kritiske over for den måde, de bliver tilbageført på, idet man jo, når man har sådan nogle midler at tilbageføre, jo også har en indflydelse på, hvilken produktionsgren man fremmer, og dér er vi kritiske over for, at man overfører grønne afgifter fra den ene sektor til den anden sektor.
Og endelig toldes der jo af dem.
Altså regeringen vælger så at bruge nogle til nogle forskningsmål og nogle forskellige ting og sager, som man synes det er skønt at bruge penge til.
Så er en af indsatserne også, at der skal arbejdes for en harmonisering, en implementering, og det er jo stærkt nødvendigt.
Som vi har snakket om, så er det begrænset, hvad forbrugerne i Danmark og i andre lande ønsker at betale ekstra for de særomkostninger, som ligger på landbruget, på produktionen i Danmark, i henseende til dyresikkerhed, velfærd osv.
Så derfor er det heller ikke urimeligt at snakke om, som vi gør i vores forslag til vedtagelse, en lettelse af omkostningerne.
Dér har landbruget gjort det op til - og jeg tror, det er ret nøgternt - et par milliarder på årsbasis, som er ekstrabelastninger på dansk landbrug i forhold til lande, som vi kan sammenligne os med.
Jeg er helt enig i, som der blev gjort opmærksom på fra regeringens side, at vi så også har opnået et effektivt og et sundt erhvervsklima med forholdsvis lave renter, og at vi i det hele taget har gode betingelser at producere under i Danmark i øjeblikket, og det tæller selvfølgelig lidt den anden vej.
Det skal vi ikke lukke øjnene for.
Så skal jeg lige skynde mig at sige lidt om fiskeri, inden lampen bliver alt for rød: Vi synes, at det er godt, at regeringen tager mulighederne for lån til etablering for yngre fiskere med ind.
Vi går stærkt ind for, at fiskekutterne skal styres af selvejende fiskeskippere.
Vi kan derfor heller ikke gå ind for omsættelige kvoter.
Det mener vi er et rigtig skidt system.
Vi går ind for at højne kvaliteten af friske fisk, og det betyder også, at vi skal have en modernisering og en tilpasning af flåden.
Så synes vi også, det er fint, at man fra regeringens side vil tage på sig at få analyseret, hvordan vi kommer af med det dioxin, som desværre især opsamles i de fede fisk.
Jeg når ikke mere, men jeg håber, der bliver en anden runde.