Kuupik Kleist (IA), 2002-03-19:
Jeg har i forbindelse med første behandling af finanslovforslaget på vegne af den nordatlantiske gruppe stillet en række spørgsmål til finansministeren samt stillet ændringsforslag fortrinsvis vedrørende poster, der berører det dansk-grønlandske samarbejde om internationale spørgsmål.
Det vedrører først og fremmest det arktiske miljø, kortlægningsarbejde vedrørende kontinentalsoklen ved Nordpolen og FN's havretskonvention.
Det vedrører det internationale samarbejde omkring oprindelige folk og forslag vedrørende de socialt mest udsatte grupper og endelig også forslag vedrørende en række ngo'er for oprindelige folk.
Jeg har hverken under finanslovdebatten eller efterfølgende hørt eller modtaget svar eller reaktioner på mine spørgsmål og forslag.
Jeg synes, det er meget frustrerende, uanset proceduremæssige forretningsgange, at blive ignoreret i den grad, som det er tilfældet.
Jeg kan af dagens lange debat forstå, at det er en meget udbredt følelse i dette lokale.
Vel er jeg klar over, at den nordatlantiske gruppe ikke fylder meget i Folketinget, men det skal selvfølgelig ikke afholde os fra at udøve det arbejde, der er pålagt os som medlemmer af dette Ting,
ligesom det bestemt heller ikke skal afholde regeringen fra at reagere på de spørgsmål og forslag, der bliver stillet fra den mindste gruppe her i Folketinget.
I den tid, der er gået, siden finanslovforslaget blev fremsat, har jeg erfaret, at regeringen administrativt har gennemført yderligere besparelser inden for de områder, jeg allerede har nævnt.
Det drejer sig f.eks. om afdeling N.7, som er den afdeling i Udenrigsministeriet, som tog sig af færøske og grønlandsrelaterede områder, og som i forbindelse med administrative omlægninger er blevet nedlagt.
Det grønlandske landsstyre var aktivt involveret i forbindelse med oprettelsen af afdelingen, men der har til gengæld end ikke været gennemført konsultationer i forbindelse med nedlæggelsen af afdeling N.7 i Udenrigsministeriet.
Det er et opsigtsvækkende skridt af flere årsager.
Først og fremmest er det velkendt, at specielt udenrigspolitikken sammen med forsvarspolitikken nyder stor opmærksomhed i det dansk-grønlandske samarbejde.
Der er tale om en nedprioritering af en aktivitet, der har vidtrækkende konsekvenser for Danmarks udenrigspolitiske indsats og Grønlands rolle i det samlede riges udenrigspolitiske situation.
Når regeringen på den måde bevidst trapper ned på sit grønlandske engagement i udenrigspolitiske anliggender, vil det være naturligt at spørge udenrigsministeren, om nedtrapningen vil blive modsvaret med en tilsvarende uddelegering af kompetence fra regeringen til det grønlandske landsstyre.
Vi har også erfaret, at der gennemføres nedskæringer i den danske støtte til aktiviteter, der udføres i ILO-regi og andre FN-organer.
Disse besparelser er gennemført meget pludseligt fra dag til dag og uden forudgående varsling af de institutioner, som udfører arbejde, som er finansieret af bl.a. Danida-midler.
Man må være klar over, at sådanne besparelser, om end de ser små ud i kroner og øre, først og fremmest går ud over de allersvageste, specielt de oprindelige folk.
Danmark har indtil nu lagt en ære i at være et af verdens mest progressive lande inden for sikringen af rimelige og demokratiske vilkår for oprindelige folk verden over.
Til glæde for såvel Danmark som for de oprindelige folk er der således etableret et særligt program i ILO's regi til støtte for internationalt oplysningsarbejde om ILO og denne organisations programmer for oprindelige folk.
Danmark har været iværksætter af dette program, og ILO har bl.a. ansat grønlandske medarbejdere som programmedarbejdere.
Jeg skal på det kraftigste opfordre regeringen til at fastholde dette projekt uændret som et ekstraordinært støtteprojekt, indtil den foreliggende aftale herom udløber.
Det drejer sig om en 3-årig aftale, og der er på nuværende tidspunkt gået 1½ år.
Organisationen har fra dag til dag fået besked på ikke at afholde flere udgifter.
Vi er også informeret om, at regeringen over for det grønlandske landsstyre har lovet, at disse områder vil blive friholdt af de generelle besparelser.
Jeg vil også gerne benytte denne her lejlighed til at henvise til den netop afsluttede revision af Folketingets strategi for dansk støtte til oprindelige folk og opfordrer både regeringen og Folketinget til at fastholde intentionerne og indsatsen, som det samlede Folketing i sin tid, for 2 år siden, tilsluttede sig.
Afsluttende skal jeg endnu en gang konstatere, at der vedrørende de områder, jeg har omtalt ovenfor, ikke er afsat midler i overslagsårene.
Jeg skal derfor gentage mit spørgsmål til finansministeren fra førstebehandlingen, som er, om det faktum skal tages som udtryk for, at regeringen planlægger en større nedskæringsrunde for de kommende års finanslove netop på disse områder.