runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2006-01-19:
Dansk Folkeparti ønsker, at Rumæniens og Bulgariens indtrædelse i det europæiske samarbejde udskydes.
Vi mener ikke, bl.a. på grund af rapporter fra Europa-Kommissionen selv, der fastslår, at der er problemer med overholdelse af basale rettigheder i Rumænien og Bulgarien, og at der er et omfattende problem med omfanget af korruption, at landene skal optages.
Derudover mener vi heller ikke, at Bulgarien og Rumænien har den fornødne grænseinfrastruktur, og de mangler uddannet grænsepersonale for at være i overensstemmelse med EU's bestemmelser om de eksterne grænser, og som sagt er korruption stadig væk et omfattende problem i de her lande.
Transparency International, hvis formål det er at registrere og bekæmpe økonomisk korruption på verdensplan, har for ikke så lang tid siden fremlagt deres årlige liste over omfanget af korruption.
159 lande er blevet vurderet, Rumænien ligger som nummer 85, og Bulgarien ligger som nummer 55.
Vi er sådan set ikke principielt imod optagelse af de her to lande, men vi vil godt appellere til Folketingets partier om, at man sender et klart signal til den danske regering om at udskyde optagelsen af de her to lande og i hvert fald tidligst optage dem i EU pr. 1. januar 2008.
Så umiddelbart kan vi ikke støtte lovforslaget.
Jeg synes i øvrigt også, det var et relevant spørgsmål, som kom fra Enhedslisten før.
Det er jo lidt mærkværdigt, at forfatningen bliver nævnt så mange gange i bemærkningerne, men sådan er der jo så meget med EU.
Svend Auken (S), 2006-01-19:
Jeg går ud fra, at den overgangsordning, der allerede er nu, gør det muligt for Bulgarien og Rumænien at komme med deres synspunkter, og jeg tror derfor, at hele problemstillingen er en anelse teoretisk.
Forfatningstraktaten vil formentlig ikke træde i kraft, og der bliver en almindelig diskussion, hvor Rumænien og Bulgarien har mulighed for at gøre deres synspunkter gældende.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Nej, men jeg synes alligevel, det er lidt underligt, at vi så markant siger, at den skal tiltrædes.
Det må vel være sådan, at er forfatningen ikke vedtaget på tiltrædelsestidspunktet, så har de fuld ret til at være med i debatten om, hvordan den skal se ud, og til, at de også allerede på nuværende tidspunkt bliver inddraget i debatten om forfatningen, så det ikke bare er noget med, at de skal take it or leave it.
Når de er med i en optagelsesproces, så skal de vel også være med i diskussionen og have indflydelse på det, der foregår.
Svend Auken (S), 2006-01-19:
Det spørgsmål, hr. Frank Aaen nævner, er jo en anden sag.
Det er de 25 lande i EU, der har besluttet forfatningstraktaten, og hvis de 25 lande bliver enige om den traktat, og det er der jo ikke meget der tyder på i øjeblikket, men hvis de bliver enige om, at den traktat skal træde i kraft, så skal den selvfølgelig også forpligte nye medlemsstater, hvad enten vi taler om Bulgarien, Rumænien, eller vi taler om Kroatien osv. Man kan vel ikke sige, at nu har vi en forfatning, og så får vi om nogle år et nyt medlem, og så har vi alligevel ikke nogen forfatning.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Det er bare et spørgsmål, som hr. Svend Auken måske kan hjælpe med at afklare.
Altså, så vidt jeg har forstået lovforslaget, er det en del af betingelserne for optagelsen af de her to lande, at de skal tiltræde EU-forfatningen.
Er det ikke lidt underligt, at i en situation, hvor vi andre har sat EU-forfatningen på standby og har tildelt os selv en tænkepause og de færreste vel forestiller sig, at den bare bliver gennemført i uændret form, siges det her, at for at de to lande kan blive optaget i EU, skal de på forhånd tiltræde den forfatningstraktat, vi andre ikke har tiltrådt?
Svend Auken (S), 2006-01-19:
Den glædeligste begivenhed i min politiske levetid har været sammenbruddet af de kommunistiske diktaturer i Central- og Østeuropa og den demokratiske udvikling, der er sket, og som ikke mindst medlemskab af Det Europæiske Fællesskab, af Den Europæiske Union har været udtryk for.
Danmark har arbejdet aktivt for, at denne udvidelse kunne finde sted.
I København under det danske formandskab i 1993 blev der opstillet kriterier for, hvem der kunne blive medlem.
Venstres ordfører har allerede nævnt de såkaldte Københavnskriterier, og siden har forhandlinger pågået med henblik på udvidelse.
Den daværende danske regering med støtte fra et bredt flertal i Folketinget havde den opfattelse, at alle lande i Central- og Østeuropa skulle have chancen for at vise deres evne til at opfylde kriterierne, og hvis de gjorde det, at blive optaget som medlemmer.
Vi gik altså imod Kommissionens tanker om, at det kun var et begrænset antal lande, der skulle have denne chance.
Alle lande skulle have muligheden, og det viste sig, at den danske holdning slog igennem.
Vi har nu optaget ti nye medlemsstater, og i København i 2002 gav man Rumænien og Bulgarien løfte om, at de også kunne blive medlemmer, som Venstres ordfører har fortalt det, fra 1. januar 2007, dog med mulighed for en forlængelse frem til 2008, hvis ikke de fuldt ud havde levet op til betingelserne.
Så langt, så godt.
Vi har nu et forslag om dansk tiltræden, og jeg kan med det samme sige, at vi fra Socialdemokratiets side har sympati for dette forslag og regner med at kunne stemme for det ved tredje behandling.
Men det er klart, at der er mange problemer i disse ludfattige lande.
Der er problemer med mindretalsbeskyttelse, og der er navnlig problemer med at få et retsvæsen til at fungere uafhængigt af regeringsmagten og uden korruption.
Derfor har Kommissionen været uhyre kritisk over for både Bulgarien og Rumænien, når det gælder netop disse områder.
Kommissionen har stillet de to lande over for en lang række specifikke krav, og i en rapport, som Kommissionen har bebudet vil komme til april, vil man tage stilling til, om landene har gjort tilstrækkelige fremskridt.
Jeg synes for flertallets vedkommende, at vi gør klogt i at vente med at skrive betænkning om det her forslag, før vi kender Kommissionens rapport og vi kan foretage en konkret vurdering af, om de to lande opfylder betingelserne.
Vi ønsker altså Rumænien og Bulgarien med i det europæiske fællesskab, men vi skal være sikre på, at de opfylder betingelserne.
Det går jeg også uden videre ud fra at regeringen er enig med mig i.
Endelig er det klart, at der ud over de to lande i Østbalkan er en række stater i Vestbalkan, som er optaget af medlemskab.
Man må, som vi gør det i forhold til Rumænien og Bulgarien, lægge afgørende vægt på, at betingelserne er til stede.
Vi kan altså sige ja til ministerens forslag og håber, at det vil få tilslutning fra et bredt flertal i Folketinget, men før vi tager endelig stilling, før vi skriver vores betænkning, skal vi afvente Kommissionens rapport.
Erling Bonnesen (V), 2006-01-19:
Hvis dette lovforslag bliver vedtaget, så giver Folketinget sit samtykke til, at Danmark ratificerer den traktat, der gør det muligt for Rumænien og Bulgarien at blive medlemmer af EU.
EU har stor succes med at tilbyde sine nabolande medlemskab af EU, og udsigten til medlemskab sætter en positiv spiral i gang i disse potentielle medlemslande.
Udsigten til medlemskab får staterne til at gøre alt, hvad der står i deres magt, for at opfylde de såkaldte Københavnskriterier, der kræver respekt for demokrati og menneskerettigheder, en velfungerende markedsøkonomi samt accept af EU's regelsæt.
Bulgariens og Rumæniens eventuelle medlemskab er ikke en del af en ny udvidelsesrunde.
Bulgarien og Rumænien er sidste del af en østudvidelse, hvor de ti nye lande blev medlemmer den 1. maj 2004.
Udvidelsen blev blot udskudt til 2007, da de to lande på daværende tidspunkt endnu ikke opfyldte EU's krav til dem.
Når kravene er opfyldt, bør Bulgarien og Rumænien indtræde som medlemmer i EU-samarbejdet.
Vi bør som udgangspunkt gå efter en optagelse i 2007, men hvis Rumænien og Bulgarien på dette tidspunkt alligevel ikke er helt klar til medlemskab, har Rådet en mulighed for at udskyde medlemskabet 1 år frem til den 1. januar 2008.
Danmark bør ikke lægge hindringer i vejen for de to landes ambitioner om EU-medlemskab, og landene skal fastholdes i den gode, positive spiral.
Venstre kan derfor støtte forslaget, og der bliver nu mulighed for også under udvalgsbehandlingen at få afklaret vurderingen af, om optagelseskriterierne er opfyldt.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Og det er selvfølgelig også en diskussion, som vi følger meget nøje.
Nu sidder vi så ikke i regering, som vores søsterparti i Holland gør, men det er så en anden diskussion.
Jeg forsøger sådan set også at sige i min ordførertale, at vi er opmærksomme på de her problemstillinger.
Vi går ind i det her med åbne øjne vel vidende, at det er en farefuld mission, at det er en farefuld opgave.
Så det korte svar på hr. Holger K. Nielsens spørgsmål er: Ja, vi er opmærksomme på det.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Jeg kan sige til hr. Per Clausen, at det er ganske korrekt, at vi kan se, at mange af de terrorhandlinger, der finder sted, bliver udført af folk, der kommer fra steder uden for Irak, kommer ind til Irak og bliver brugt som levende bomber; de er villige til at sprænge sig selv i luften.
I dag er dagligdagen jo den, at man kan bestille en selvmordsbomber i et hvilket som helst af nabolandene omkring Irak og få en person leveret, som er villig til at springe sig selv i luften.
Det er den terrorvirksomhed, som man oplever i dag i Irak, og det er det, som vi må forholde os til.
Men hvis man ser på den situation, der har været i Irak, kan man se, som jeg har beskrevet i min ordførertale, klare fremskridt på det politiske område, på det økonomiske område, og også for så vidt angår det, vi mener skal være gældende i fremtiden.
Det er nogle meget målbare fremskridt, som er sket.
Men vi må jo selvfølgelig også forholde os til, at der stadig væk er grupper i det irakiske samfund, som ønsker, at den proces, man har sat i gang med demokrati, ikke skal blive vellykket.
Martin Henriksen (DF), 2006-01-19:
Men det er jo sådan set mere, fordi vi måske ikke har den samme tiltro til EU-Kommissionen, som andre har, og derfor er vi ikke sikre på, at EUKommissionen vil nå frem til den samme konklusion, som Dansk Folkeparti og andre forhåbentlig fornuftige mennesker vil nå frem til, nemlig at de ikke vil være egnede til at blive optaget i EU den 1. november 2007.
Derfor er vi ikke sikre på, at det vil blive udskudt, og derfor kan vi som udgangspunkt ikke støtte regeringens forslag.
Svend Auken (S), 2006-01-19:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for det imødekommende svar omkring arbejdet her i Folketinget.
Jeg beklager min misforståelse med hensyn til tidspunktet for Kommissionens afgivelse af rapport.
Jeg troede, det var i april, nu viser det sig, at det er i maj, men vi kan med et godt samarbejde her i Folketinget – der har vi regler, der gør det muligt – få vedtaget det inden Folketingets sommerferie.
Jeg synes også, det er et godt teknisk udarbejdet forslag.
Men det undrer mig alligevel, når man har et forslag på 44 sider, at man så ikke bare kortfattet finder plads til at referere de mange kritiske punkter, som Kommissionen har i deres monitorering af de to landes opfyldelse af deres forpligtelser.
Vi er positive.
Men jeg synes ikke, man gør reformprocessen i de lande en tjeneste ved at fortie de problemer.
Det gjorde ministeren jo heller ikke fra Folketingets talerstol.
Hvorfor står der ikke et ord om de meget alvorlige advarsler, som Kommissionen er kommet med i sin oktoberrapportering?
Det er et spørgsmål til ministeren.
Nu kan vi jo ikke rette det med tilbagevirkende kraft, det kan vi gøre undervejs i udvalgsarbejdet, men jeg tror, at man i fremtiden gør klogt i med dokumenter vedrørende Europa også at trække de kritiske punkter frem, de negative sider frem.
De positive er klart i overvægt, men vi skal også have blik for de negative punkter.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Lad os starte med de irakiske sikkerhedsstyrker.
Hvad er målsætning der?
Er det, at man skal have det nuværende niveau?
Nej, det er det ikke.
Den målsætning, som man opererer med, er, at de irakiske sikkerhedsstyrker, dvs. militær og politi, skal op på 280.000.
Der er altså stadig væk et stykke vej at gå, inden man når de 280.000.
Det er et klart mål, som ikke er indfriet endnu, som skal være indfriet, inden man begynder at diskutere, hvorvidt Irak kan stå på egne ben eller ej.
Derudover kan jeg også sige til hr. Morten Helveg Petersen: Vi bidrager med et meget stort antal soldater til NATO's træningsindsats, til EU's træningsindsats, og de danske soldater gør jo også en særlig træningsindsats i forhold til de irakiske soldater og det irakiske politi, som man har tæt kontakt med i det område, hvor Danmark er aktiv.
Så vi planlægger og gør mere og mere for, at irakerne selv bliver i stand til at tage vare på egen sikkerhed, men vi må blot konstatere, at det er irakerne ikke på nuværende tidspunkt, og derfor kan man ikke stille et ultimativt mål op om, at det er den og den dag, man forlader Irak.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Og så er det, jeg spørger: Hvad er det for mål, regeringen har sat sig?
Pointen her er jo, at der ikke er nogen mål, der er ikke nogen konkrete kriterier for, hvad det er, man vil opnå.
Det ville regeringen ikke på det tidspunkt.
Vi sagde samtidig, at derfor trækker vi os ud efter den 1. juli 2006.
Det sagde regeringen nej til på det tidspunkt.
Mit spørgsmål er: Når man formulerer sig, som man gør i beslutningsforslaget, at vi skal være i Irak, så længe det gør nytte, så kan det jo også være om 20 år.
Hvad er det for kriterier, som Venstre lægger frem her i dag?
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Det var jo mange spørgsmål fra hr. Morten Helveg Petersen.
Først og fremmest ved hr. Morten Helveg Petersen jo godt, at der var stor debat om, hvorvidt der var et FN-mandat eller ej, her i Folketingssalen.
Der var et FN-mandat, og det var det, som regeringen lagde til grund for den irakpolitik, som vi vedtog i 2003.
Det var der selvfølgelig debat om, men hele det grundlag var jo bl.a. det, som kom fra Udenrigsministeriets kontor, som foretog en vurdering af, hvorvidt der var et mandat eller ej.
Så jeg er helt af den opfattelse, at der var et FN-mandat.
Lad mig så sige til hr. Morten Helveg Petersen, hvilket jeg også sagde til hr. Per Kaalund, at englænderne jo stadig væk er i samme antal i Irak.
Det er jo ikke sådan, at englænderne har foretaget den her massive tilbagetrækning, som hr. Morten Helveg Petersen taler om.
Så taler hr. Morten Helveg Petersen også om, at vi er i Irak på ubestemt tid.
Nej, det tror jeg da bestemt ikke vi er, og jeg kan også garantere for, at det jo er derfor, vi løbende diskuterer irakpolitikken her i Folketinget.
Vi lægger jo også op til, at vi i løbet af foråret må lave en irakanalyse og se på: Hvordan er udviklingen nu?
Men skylder vi ikke at tage en snak med de respektive partier, der bliver valgt i Irak, en drøftelse om, hvordan vi kan hjælpe Irak videre?
Eller skal vi bare melde ud nu og så sige: Den 1. juli er det slut?
Det kan jeg så forstå er den exitstrategi, som Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet har; det er en dato, der er deres exitstrategi.
Min og Venstres exitstrategi er en anden, det er, når vi kan leve op til de mål, som vi har sat os.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Allerførst i forbindelse med FN-sporet er det jo på kanten af det ironiske at høre, at Venstre, der gik i krig uden et FN-mandat, nu står og snakker om, at alt, hvad FN gør, stiller man også op til.
Det siger næsten sig selv, at der er en indbygget modsætning.
Ellers må man forstå det på den led, at når FN kalder på os i Darfur eller Congo, må der også være tilsagn fra Venstres ordfører om, at det er man parat til at stille op til – ubetinget.
Det kunne være en interessant melding, hvis det er sådan, det skal forstås.
Men lad mig i øvrigt sige, at det virker, som om udviklingen i Irak er gået helt hen over hovedet på Venstres ordfører, altså den diskussion, der pågår i en lang række andre lande.
Nordmændene trækker sig ud, hollænderne trækker sig ud, ja, selv englænderne gør det, og amerikanerne gør det, men Venstres ordfører gør det ikke, og det gør åbenbart ikke noget stort indtryk på Venstres ordfører.
Mit spørgsmål er: Når Venstres ordfører siger, at vi skal gøre arbejdet færdigt, og at vi ikke skal trække os ud før tid, så indebærer det vel også, at vi i teorien er i Irak også om 20-25 år, eller hvad?
Hvor lang tid er vi i Irak?
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Jeg vil gerne komme med den politiske indrømmelse til hr. Per Kaalund, at det jo selvfølgelig ikke er de ca. 500 danske soldater, der gør den afgørende forskel i Irak.
Det tror jeg vi alle sammen kan være enige om.
Men det har
De tal, jeg har og forholder mig til, viser, at det engelske bidrag var på 8.000 i slutningen af 2004, og at det fortsat er på 8.000.
Men det er jo selvfølgelig noget, som de to ministre, der får mulighed for at tale senere, kan bekræfte.
Så jeg kan ikke bekræfte den meget store reduktion, som hr. Per Kaalund taler om.
Snarere tværtimod.
Men det, jeg kan bekræfte, er nødvendigheden af, at vi fortsat bliver ved med at være solidariske i forhold til det arbejde, som Danmark var med til at indlede i 2003, og der tror jeg, at vi kan være enige om, at der er det altså fundamentalt, at vi gør arbejdet færdigt, også på foranledning af FN.
Jeg ved, at hr. Per Kaalunds parti lægger meget vægt på at følge, hvad FN beder om, og her vil regeringen gerne leve op til det.
Det undrer mig så, at Socialdemokratiet ikke ønsker at være med her.
Per Kaalund (S), 2006-01-19:
Når vi nu engang er i den boldgade, der hedder at gøre indtryk, vil jeg godt spørge Venstres ordfører, om det ikke gør indtryk, at englænderne, som var en af de to krigsførende magter – USA og England – har reduceret deres bidrag fra 12.000 soldater til 8.000 soldater.
Det vil sige, med al respekt for FN og koalitionen og alt muligt, at englænderne altså har reduceret bidraget med 4.000 soldater i det område, hvor de danske tropper i øvrigt også befinder sig.
Der har vi altså end ikke kunnet reducere forholdsmæssigt i forhold til englænderne.
Gør det ikke indtryk med disse reduktioner, herunder også hollændernes tilbagetrækning af 1.200 soldater?
Hvad er det, der gør, at det danske bidrag med godt 500 soldater er så vigtigt for hele den konstruktion?
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Det er også vigtigt så at gå spadestikket dybere i de meningsmålinger og se på, hvad det er, der bliver sagt, når man stiller spørgsmålet, om irakerne ønsker, at de udenlandske soldater skal forlade Irak øjeblikkelig.
For så er det jo ikke det billede, der tegner sig.
Nej, det billede, der tegner sig, er selvfølgelig, at irakerne ønsker at blive herre i eget hus.
Derom er vi enige, men vi er jo i Irak på en opfordring fra den irakiske regering, på en opfordring fra FN, og det er nu den nyvalgte irakiske regering, der må formodes at blive sammensat i løbet af kort tid, som må afgøre, hvorvidt den ønsker, at der skal være udenlandske soldater.
Og jeg synes da, det er naturligt, at irakerne i de meningsmålinger giver udtryk for, at de gerne vil være herre i eget hus, men samtidig giver de jo også udtryk for i de meningsmålinger, sådan som jeg læser dem, at de godt er klar over, at det er de ikke på nuværende tidspunkt.
Per Kaalund (S), 2006-01-19:
Nu opremsede hr. Troels Lund Poulsen jo meget rigtigt, hvad der er sket med hensyn til demokratiske processer, valg, grundlag for genopbygningsindsats, økonomi osv.
– jeg tror, det var det, hr. Holger K. Nielsen betegnede som en rosenrød beskrivelse – men jeg synes ikke, at hr. Troels Lund Poulsen forholder sig til det irakiske folk, hvor det jo viser sig, at rundspørger blandt folk, bl.a. fra det engelske forsvar osv., viser, at fire ud fem irakere er imod tilstedeværelsen af udenlandske soldater.
Det viser sig, at over halvdelen af den irakiske befolkning accepterer, at der gøres anslag mod den militære tilstedeværelse.
Gør det ikke indtryk på hr. Troels Lund Poulsen, at legitimiteten, accepten i den irakiske befolkning af tilstedeværelsen ikke er der?
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Nej, men jeg tror heller ikke, hr. Frank Aaen kan forstå det, som jeg siger som Venstres ordfører.
Men jeg kan forstå, at FE's rapport nu er mantraet hos Enhedslisten.
Det plejer sjældent at være sådan, at Enhedslisten stoler på FE, men jeg noterer mig så her, at det er det allervigtigste dokument for hr. Frank Aaen.
Så beder jeg blot hr. Frank Aaen om at læse punkt 7, de sidste to linjer, hvor der står følgende: »Situationen i Irak vil sandsynligvis eskalere til en egentlig borgerkrig, hvis koalitionen forlader Irak, før de irakiske sikkerhedsstyrker er i stand til at opretholde sikkerheden.«
Det er et billede på det, som hr. Frank Aaen ønsker der skal ske i Irak.
Der må jeg bare sige til hr. Frank Aaen: Det er Venstre meget uenig med hr. Frank Aaen i.
Lad mig også minde om, hvad der er sket i 2005.
Hvad er det, der er sket i forbindelse med de valghandlinger, i hvert fald i de to første valghandlinger?
Der har været en meget, meget stor mobilisering fra de terrororganisationer, som opererer, primært fra Al-Qaeda, for at forsøge at destabilisere landet og forsøge at undgå, at det blev en succes.
Det er så heldigvis ikke lykkedes for Al-Qaeda, men det er jo bl.a. derfor, vi har set mange selvmordsangreb i forbindelse med valghandlinger, fordi Al-Qaeda har ønsket at destabilisere landet.
Det har de heldigvis ikke haft held til, men det får de held til, hvis vi trækker os ud for tidligt, og det skal vi ikke.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Nu har vi jo hørt de her optimistiske vurderinger: Ikke i år, men næste år.
Altså, alt tyder på, at det går værre og værre i Irak.
Nu synes jeg nok, at hr. Troels Poulsen bagatelliserer det, så derfor vil jeg lige læse citatet op igen: »En række oprørs- og terrorgrupper yder omfattende voldelig modstand mod regeringen i Bagdad og koalitionen.
Antallet af angreb på koalitionen og de irakiske sikkerhedsstyrker er steget i 2005 sammenlignet med 2004.
Den væbnede konflikt« – altså den, som vi er en del af – »bidrager til, at Irak i stigende grad bliver splittet langs landets etnisk-religiøse skillelinier.
Volden mellem de etnisk-religiøse grupper er tiltagende og i et vist omfang finder etnisk udrensning sted i områder med blandet befolkning.«
Det er selve indledningen til den vurdering, Forsvarets Efterretningstjeneste har lavet af udviklingen i Irak.
Og der står så lidt senere hen, at den folkelige modstand – altså ikke bare få grupper – mod besættelsesstyrkerne også er voksende.
Samtidig har vi altså set en voksende militær indsats, og vi har set USA smide fosforbomber, vi har set USA bruge napalm.
Vi har set, at USA nu i højere grad går over til at kaste bomber, hvor de i stigende grad også rammer civile.
Det er jo derfor, jeg spørger
: Er der ikke lidt refleksion hos Venstre over, om den militære satsning, som vi i dag er en del af, er en klog satsning?