În rest , ca trasaturi generale ale poeziei lui Alexandru Miran s- ar distinge stapânirea sigura si subtila a mecanismelor de sugestie simbolica , coexistenta bucolicului si a ermeticului modernist ( de regula , poemele sunt daca nu etanseizate semantic , oricum structuri închise , frecvent fara poanta , desi nu si fara anecdota ) , ponderea marcata a elegiacului dar si a ludicului , prezenta decorurilor de natura stilizata . „ Sub semnul Capricornului “ ( 1985 ) revine la maniera glumeata , anecdotica , rimata saltaret , similibaladesca a ciclului „ Pastil “ ; referintele se întind de la Antichitate pâna la Weimarul lui Goethe , cu escala în medievalul occidental si în Orientul mai mult sau mai putin în afara timpului .